Справа № 603/42/16-ц
Провадження №2/603/31/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2016 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Смолінчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, у них відсутнє взаєморозуміння, протягом останнього часу вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, шлюб має формальний характер.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить не надавати строку для примирення, позов підтримав, просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, звернувшись в суд з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності. Просить не надавати строку для примирення, проти позову не заперечила, просить його задовольнити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.03.1996 року, про що виконкомом Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області 24.03.1996 року видано свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ИД №252737.

За час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час є повнолітнім.

Як убачається із змісту позовної заяви, між сторонами втрачено почуття взаєморозуміння, вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені.

У своїй письмовій заяві, адресованій суду 08.02.2016 року, позивач зазначив, що не бажає миритись із відповідачем, позов підтримує.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 24.03.1996 року виконкомом Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №4.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя: ОСОБА_4