РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24.10.2016 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

Головуючого- судді Гулієвої М.І.

При секретарі-Жовнір Р.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право на користування житловим приміщенням та примусове зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким , що втратив право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вказана квартира належить їй на праві власності.У квартирі зареєстрована її донька ОСОБА_3., колишній зять ОСОБА_2та внучка ОСОБА_4З.З 1 березня 2015р.відповідач у квартирі не проживає,місце його проживання невідоме. 19.10.2015 року шлюб між ним та її дочкою розірвано. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом у квартирі АДРЕСА_2 та усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом зняття ОСОБА_2.з реєстрації за вказаною адресою.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладнним у позовній заяві проти заочного розгляду справи не заперечила. Просить позов задоволити.

Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, суд вважає за можливе, у відповідності до ст.169, 224 ЦПК України, розглядати справу у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення.

Заслухавши пояснення позивачки , свідка ОСОБА_3., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивачка є власником квартири по вул. вул.Ів.Пулюя,15/21 у м.Львові на підставі договору купівлі-продажу №557 від 27.02.2009 року , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме ма757 ЖБК №105

ОСОБА_2 зареєстрований у спірній квартирі з 18.08.2009 р.

Відповідно до акту , складеного ЖБК №105 , ОСОБА_2,12.11.1989 р.н.за адресою: м.Львів, вул. Ів.Пулюя,15/21 не проживає з березня 2015р.,що засвідчили сусіди.

Зазначене стверджено також допитаною в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_3,яка пояснила,що з 1.03.15р. ОСОБА_2не проживає у спірній квартирі,хоча ніхто не чинить йому перешкод у користуванні житлом, він виселився та забрав всі свої речі .19.10.16р.шлюб між ними розірвано.Де проживає відповідач їй не відомо,спілкуються лише по телефону.Участі в оплаті за квартиру та комунальні послуги не бере,квартирою не цікавиться.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Права власника квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, вони передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатись ним на власний розсуд.Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 405 ЦК України врегульовано питання збереження права на користування житловою площею членів сім»ї власника житла у квартирах, що перебувають у приватній власності- член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин значно довше строку,встановленого ст.405 ЦК України, між ним та позивачкою не укладались жодні угоди щодо користування житлом, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом у спірній квартирі підлягає до задоволення.

Що стосується позовних вимог про зняття відповідача з реєстрації, такі до задоволення не підлягають, як зайво пред»явлені, оскільки, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» , зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою),а тому додаткового вирішення судом не потребують.

Відповідно до ст.88 ЦПК України , стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача слід стягнути сплачені позивачем судовий збір 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,169,212-215,218,224-226 ЦПК України,суд,-

В и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

ОСОБА_2 визнати таким, що втратив право на користування приміщенням квартири АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551,20 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя М.І.Гулієва