АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2781/13-ц 22-ц/774/1424/К/16
Справа № 210/2781/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/1424/К/16 суддя Костенко В.В.
Категорія 59 ( ІV) Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Митрофанової Л.В., Барильської А.П.

за участю секретаря: Маслової К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», треті особи Український науково-дослідний інститут промислової медицини, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, Дзержинська міжрайонна медико-соціальна експертна комісія м. Кривого Рогу про визнання недійсними актів форми Н-5 та НВП від 10.02.2012 року.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - ОСОБА_4,

представник третьої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ОСОБА_5,

позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2013 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про визнання недійсними актів форми Н-5 та НВП від 10.02.2012 року; зобовязання ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» скласти акт форми Н-1 відповідно до нещасного випадку від 30.09.2011 року, повязаного із виконання ним трудових обовязків та зобовязання Дзержинської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії м. Кривого Рогу провести його медичне обстеження у звязку із нещасним випадком на виробництві від 30.09.2011 року та встановити йому ступінь втрати працездатності на день проведення медичного обстеження МСЕК 11.04.2012 року. Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги.

Ухвалами суду від 31 березня 2016 року та 06 травня 2016 року (а.с. 222-223, 233), частина позовних вимог ОСОБА_3 була залишена без розгляду із зазначенням, що розглядаються позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання недійсними акти Н-5 та НВП від 10.02.2012 року, на чому наполягали позивач та його представник (а.с. 230).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, що він більше 14 років працював у важких та шкідливих умовах праці, у звязку з чим у нього погіршився стан здоровя. 30 вересня 2011 року під час виконання своїх трудових обовязків слюсаря-ремонтника (бригадир) ДФ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в зміні з 07.00 до 15.45 годин він отримав наряд на зборку швидкохідного вузла та редуктору КЦ 2-100 та з ним стався нещасний випадок під час встановлення радіально-упорного сферичного дворядного роликового підшипника у посадочне місце валу шестерні, а саме: було значне фізичне навантаження із-за важкого підшипника вагою 18 кг. та вимушеної пози хребта, внаслідок чого наступила спочатку тупа, а потім різка біль у хребті.

Після закінчення виконання даних робіт, під час руху, біль в крижах значно збільшувалася про що він повідомив в.о. механіка ОСОБА_7 та механіка дільниці ОСОБА_8, після чого, розписуючись у книзі нарядів, не вказав про випадок який стався при виконанні робіт щодо різкого погіршення стану здоровя та не звернувся відразу до лікарняного закладу з надією, що біль пройде. Однак, біль не зник і він 03.10.2011 року звернувся до лікарні, де лікар, після огляду, в амбулаторній картці не зазначив відомості про виробничий характер погіршення стану здоровя , а лише зазначив, що це загальне захворювання.

Після чого, 08.11.2011 року він написав заяву про проведення розслідування факту нещасного випадку на виробництві та видачі акту форми Н-1, на підставі чого, 30.11.2011 року було проведено службове розслідування та складено акт службового розслідування, яким інцидент визнаний таким, що не повязаний з виробництвом. Він не погодився із зазначеним актом та 09.12.2012 року написав заяву до начальника відділу Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнагляду щодо проведення розслідування нещасного випадку, після чого, на підставі припису начальника територіального управління від 23.01.2012 року № 1/9/07-2 було повторно проведено розслідування фактів, викладених у його заяві та складаний акт форми Н-5 від 10.02.2012 року, яким було встановлено, що погіршення стану його здоровя не повязане із впливом небезпечного виробничого фактору чи середовища.

З даним актом він також не згодний, вважає його недійсним та зазначає, що на ділянці, де він працював (ОВД № 1, № 2), за штатним розкладом повинно працювати 9 робітників, але кількість працівників після добровільного звільнення зменшилась втричі і тому залишилося працювати лише 3 робітники, що призвело до значного перевищення навантажень на кожного з працівників, а свідки, які були допитані при проведенні розслідування обставин нещасного випадку були підлеглими відповідача, а тому вважає, що вони давали необєктивні пояснення, що в свою чергу вплинуло на необєктивний та незаконний висновок розслідування обставин факту нещасного випадку.

Просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги та визнати недійсними акти Н-5 та НВП від 10.02.2012 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06 травня 2016 року, описки у якому виправлено ухвалою цього ж суду від 12 серпня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» щодо визнання недійсним акту проведення розслідування нещасного випадку форми Н-5 та акту про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом від 10.02.2012 року задоволено.

Визнано недійсними акти проведення розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 10.02.2012 року та акту про нещасний випадок на підприємстві, не повязаний з виробництвом форми НВП від 10.02.2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 114,70 грн.

В апеляційній скарзі та в доповненій апеляційній скарзі ПАТ«АрселорМіттал Кривий Ріг», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

На думку представника відповідача, судом не враховано, що ПАТ«АрселорМіттал Кривий Ріг», відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про охорону праці», п. 7 ч. 1 п. 17 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків та професійних захворювань і аварій на виробництві, провів розслідування нещасного випадку раптове погіршення стану здоровя, що сталося з ОСОБА_3 30 вересня 2011 року та 10 лютого 2012 року склав акт форми Н-5, що цей нещасний випадок не повязаний з виробництвом. Крім того, на підставі медичного обстеження., санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ДЗ «Інгулецька районна санітарно-епідеміологічна станція м. Кривого Рогу» від 04.09.2012 року та клінічних медичних документів стану здоровя позивача, комісія ЦНДІ промислової медицини на підставі протоколу засідання ЛЕК від 06.11.2012 року зробила висновок що умови праці та дані анамнезу не дозволяють звязати захворювання з професією.

Крім того, суд не звернув уваги на те, що позивач, у разі незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин та причин нещасного випадку, повинен був звернутись з відповідною скаргою до органу Держнаглядохоронпраці, який має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування такого випадку в іншому складі і за результатами її роботи скасувати висновки попередньої спеціальної комісії. Тобто, позивач має право в судовому порядку оскаржити тільки рішення органу Держнаглядохоронпраці.

Також зазначає, що суд не надав належної оцінки висновку судово-медичної експертизи від 03.11.2014 року, відповідно до висновків якої: «Будь-яких травматичних змін хребта від виконання роботи 30.09.2011 року у ОСОБА_3 не встановлено. Вищевказане дає можливість комісії експертів вказувати на відсутність виникнення нещасного випадку (виникнення 30.09.2011 року травматичного характеру змін хребта) під час виконання робіт».

Представник відповідача вважає, що позивачем не надано належних доказів щодо визнання недійсним акту проведення розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 10.02.2012 року. Ним не було повідомлено а ні адміністрацію підприємства, а ні іншу уповноважену особу підприємства про інцидент, що стався з ним 30.09.2011 року під час виконання роботи, тобто раптове погіршення здоровя підтверджується тільки словами ОСОБА_3

Крім того, звертає увагу, що судом першої інстанції скасовано акт про нещасний випадок на підприємстві, не повязаний з виробництвом від 10.02.2012 року (форми НВП), який відсутній в матеріалах справи та взагалі не складався, а складався 10.02.2012 року тільки акт за формою Н-5.

В апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник Фонду зазначає, що у разі незгоди працівника зі змістом акту розслідування нещасного випадку, складеного роботодавцем, це питання вирішується посадовою особою державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обовязковим для роботодавця і вже рішення посадової особи державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене в судовому порядку. В матеріалах справи відсутня незгода позивача з висновком спеціальної комісії і звернення з цього приводу про призначення повторного розслідування нещасного випадку.

Вважає, що відповідачем правомірно та у відповідності з вимогами діючого законодавства було проведено розслідування нещасного випадку та складений акт форми Н-5 від 10.02.2012 року про те, що нещасний випадок, який стався з позивачем 30.09.2011 року, не повязаний з виробництвом.

Крім того, зазначає, що судом не було враховано узагальнення ВСУ від 24.11.2008 року, яким визначено, що некоректним є застосування терміну «недійсність» до нормативно-правових актів, а може йтися про їх нечинність або неправомірність (незаконність, протиправність).

В письмових запереченнях на апеляційні скарги, позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 просили, апеляційні скарги ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПАТ «ОСОБА_9 Кривий Ріг» - ОСОБА_4 та представника третьої особи Відділення Фонду ОСОБА_5, які, кожна окремо, підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити, позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_6, які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційних скарг та просили їх відхилити, залишивши рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційних скарг та письмових заперечень на них, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні розслідування комісія не скористалася наданим їй правом щодо витребування необхідних медичних та інших документів з метою забезпечення повного та всебічного розслідування, а тому її висновки є неповними, передчасними та ґрунтуються на неперевірених належним чином відомостях.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Проте зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, за заявою слюсарем-ремонтника (бригадира) дробильної фабрики гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_3 від 11.11.2011 року, ПАТ «ОСОБА_9 Кривий Ріг» було проведено службове розслідування випадку, який стався зі слюсарем-ремонтником (бригадиром) дробильної фабрики гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в зміні з 07.00 до 15.45 годин 30.09.2011 року, під час якої він виконував роботи по дифектації, вибраковці, зборці швидкохідного вузла та зборці редуктора КЦ 2-100, за результатом якого складено ОСОБА_10 від 30.11.2011 року про те, що випадок, про який зазначено в заяві ОСОБА_3, не повязаний з виробництвом (т. 1 а.с.23-24 ).

Будучи незгодним із висновками проведеного комісійного розслідування, ОСОБА_3 звернувся 09.12.2011 року до начальника відділу Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнагляду, який за результатами розгляду його заяви склав припис № 1/9/07-2 від 23.01.2012 року про проведення повторного розслідування фактів, викладених в заяві ОСОБА_3

Наказом по ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 02.02.2012 року № 152 створено комісію у складі: працівників роботодавця: ОСОБА_10, ОСОБА_11, страхового експерта з охорони праці ВВД ФССНВВ ОСОБА_12, представника профспілки ОСОБА_13, для розслідування нещасного випадку.

09.02.2012 року комісією був складений акт за формою Н-5 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 30 вересня 2011 року о 13 год.00 хв. на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», який затверджений роботодавцем 10.02.2012 року.

За наслідками проведеного розслідування комісія дійшла висновку, що факт, викладений в заяві слюсаря-ремонтника (бригадира) ОСОБА_3, не підпадає під визначення «нещасного випадку» і не визнано таким, що повязаний з виробництвом, відповідно до п.7 « Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків та професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1232 ( т. 1 а.с.10-11).

Спір виник з приводу непогодження позивача ОСОБА_3 з такими висновками комісії.

Частиною 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести тi обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень, а ч.1 ст.11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фiзичних чи юридичних осiб, поданим вiдповiдно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог i на пiдставi доказiв, наданих сторонами та iншими особами, якi беруть участь у справi.

Правовідносини сторін регулюються Законом України Про охорону праці, Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23 вересня 1999 року, Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 (далі Порядок).

За положеннями ст. 14 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року нещасний випадок це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обовязків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоровю або настала смерть.

Згідно зі ст. 171 Кодексу законів про працю України та ст. 22 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Відповідно до вимог ст.13 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці".

Згідно до п.п.2 п.15 Порядку, обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу.

Відповідно до п.23 Порядку нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку).

Згідно п. 7 Порядку розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2011 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «ОСОБА_9 Кривий Ріг» із заявою про проведення розслідування за фактом нещасного випадку під час виконання ним своїх трудових обовязків слюсаря-ремонтника (бригадир) ДФ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в зміні з 07.00 до 15.45 годин робіт 30.09.2011 року.

Згідно пояснювальних записок колег ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 96-108), останній в зміні з 07.00 до 15.45 годин 30.09.2011 року на стан здоровя не скаржився. Обставини, викладені ОСОБА_3 щодо раптового погіршення його здоровя внаслідок фізичного навантаження на хребет - при утриманні предмета вагою 18 кг при зігнутому тулубі на висоті 20-30 см., не підтвердили.

Згідно медичного висновку Лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу від 06.11.2012 року, виявлене у ОСОБА_3 захворювання (радикулопатія попереково-крижова) визнано таким, що не повязане з професією (т. 1 а.с. 21, 22).

З висновку судово-медичної комісійної експертизи № 150, яка була призначена на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 18.04.2014 року та проведена КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», убачається, що у ОСОБА_3 було захворювання хребта міжхребцевий остеохондроз та ВКК від 16.03.2010 року йому не рекомендовано працювати машиністом крана по вищевказаному діагнозу. Остеохондроз попереково-крижового відділу хребта є дегенеративно-дистонічним захворюванням і у разі загострення може супроводжуватися (проявлятися) у вигляді больового та мязово-тонічного синдромів. Стан здоровя останнього погіршився внаслідок загострення раніше маючихся патологічних змін хребта, як наслідок дії негативних факторів на хребет від фізичного навантаження на хребет - при утриманні предмета вагою 18 кг при зігнутому тулубі на висоті 20-30 см. При цьому, будь-яких травматичних змін хребта від виконання роботи 30.09.2011 року у ОСОБА_3 не встановлено.

Експертна комісія прийшла до висновку щодо відсутності виникнення нещасного випадку під час виконання робіт 30.09.2011 року ( т.1 а.с.133-141).

Зазначений висновок судово-медичної комісійної експертизи позивачем не спростовано та не заявлено клопотання щодо проведення повторної експертизи, а тому колегія суддів приймає його, як належний та допустимий доказ по справі.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено наявність 30 вересня 2011 року раптового впливу на працівника ОСОБА_3 небезпечного виробничого фактора, що стався у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок чого було спричинено шкоди його здоровю, а тому колегія суддів погоджується з висновком комісії при складанні акту форми Н-5 від 09.02.2012 року, затвердженого 10.02.2012 року, про те, що факт, викладеній у заяві слюсаря-ремонтника ОСОБА_3 не підпадає під визначення «нещасного випадку» і не може бути визнаний таким, що повязаний з виробництвом.

Не можуть бути задоволені й позовні вимоги ОСОБА_3 щодо визнання недійсним акту НВП від 10.02.2012 року з огляду на наступне.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 14 Порядку визначено, що якщо нещасний випадок визнано комісією не повязаним з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

Тобто, цим Порядком взагалі не передбачено складання акту форми НВП у випадку складання акту за формою Н-5, у звязку з чим, як зазначили в своїх апеляційних скаргах представники відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та третьої особи Відділення Фонду, акт форми НВП від 10.02.2012 року взагалі не складався.

З огляду на те, що позивач, заявивши позовні вимоги про визнання недійсним акту НВП від 10.02.2012 року, а ні суду першої інстанції, а ні суду апеляційної інстанції, не надав доказів щодо складання такого акту, та з урахування того, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи чи інтереси, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним акту НВП від 10.02.2012 року.

Доводи представника позивача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції про те, що внаслідок праці ОСОБА_3 на підприємстві відповідача погіршився стан його здоровя, а тому виявлене захворювання є професійним, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки, згідно з вимогами частини 1 статті 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 р., під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а наявність чи відсутність у позивача професійного захворювання не було предметом даного спору.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції у звязку з неповним зясуванням обставин, які мають значення для справи, та ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», треті особи Український науково-дослідний інститут промислової медицини, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, Дзержинська міжрайонна медико-соціальна експертна комісія м. Кривого Рогу про визнання недійсними актів форми Н-5 та НВП від 10.02.2012 року відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: