Провадження № 22-ц/773/475/16 Категорія: 27 Доповідач: Завидовська-Марчук О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Завидовської - Марчук О.Г.,

суддів - - Федонюк С.Ю., Грушицького А.І.,

при секретарі Кирилюку О.О.

з участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ПАТ «Перший Український міжнародний банк» Билень І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», Приватного підприємства «Територія дитячої білизни», ОСОБА_7 про визнання договору поруки недійсним за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2016 року позов ОСОБА_5 до ПАТ «Перший Український міжнародний банк», ПП «Територія дитячої білизни», ОСОБА_7 про визнання договору поруки недійсним задоволено.

Визнано недійсним договір поруки № 1.13-16/П від 14.03.2013 року укладений між ПАТ «Перший Український міжнародний банк» (далі - ПАТ ПУмб) та ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_8.

Стягнуто із ПАТ «ПУмб» в користь ОСОБА_5 487 грн. 20 коп. судового збору та 900 грн. 48 коп. витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач ПАТ «ПУмб» подав апеляційну скаргу на це рішення, в якій, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В даному судовому засіданні представник банку підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу заперечив, просив її відхилити.

Заслухавши представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Визнаючи договір поруки недійсним, суд першої інстанції виходив із того, що представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_8 договір поруки не підписувала.

Такі висновки суду ґрунтуються на встановлених обставинах справи та відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Так, в матеріалах справи є копія договору поруки № 1.13-16П від 14 березня 2013 року (а.с. 69-71), укладеного між ПАТ «ПУмб» та ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_8, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань, що випливають з кредитного договору №1.13-16 від 14.03.2013 року, з усіма змінами та доповненнями до нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як передбачено ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 ЦК України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: зміст правочину не може суперечити нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Оспорюючи даний договір, позивач покликався на те, що його представник ОСОБА_8 договору поруки від його імені не підписувала і про даний договір йому нічого не було відомо.

Доводи позивача підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_8, даних нею в судовому засіданні 29.10.2015 року (а.с. 20 - журнал судового засідання), яка пояснила, що договір поруки не підписувала та висновком судової почеркознавчої експертизи.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 45 від 18.12.2015 року підпис розміщений у у графі «Поручитель» в договорі поруки №1.13-16/П від 14.03.2013 року виконаний не ОСОБА_8, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_8 (а.с. 35-40).

При таких обставинах справи суд дійшов правильного висновку про визнання недійсним договору поруки, як такого, що не підписаний однією із його сторін.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення при проведенні експертизи науково - методичних рекомендацій щодо її проведення, що має наслідком неналежність і недопустимість висновку експерта, який не повинен враховуватися судом при ухваленні рішення були предметом дослідження суду першої інстанції і суд дав їм правильну юридичну оцінку в своїй ухвалі від 02 лютого 2016 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків суду.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено на повно з'ясованих обставинах справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права і скасуванню не підлягає

. Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: