АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2364/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Інституту помології ім. Л.П. Симиренка Національної академії аграрних наук України про стягнення грошової допомоги при виході на пенсію, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Інституту помології ім. Л.П. Симиренка Національної академії аграрних наук України про стягнення грошової допомоги при виході на пенсію.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що він працював в Інституті помології їм. ОСОБА_7 УААН на посаді молодшого наукового співробітника починаючи з 01.02.2003 року.

01.09.2015 року він був звільнений за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію, згідно із ст. 38 КЗпП України.

Його посада (молодший співробітник), згідно ст. 24 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність», передбачає, що у разі виходу на пенсію, йому виплачується грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат за наявності відповідного стажу роботи, тому у його заяві про звільнення у звязку з виходом на пенсію від 31.08.2015 року, він просив, у відповідності до ст. 24 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» і наявністю стажу більше 12,5 років, нарахувати та виплатити йому допомогу у вказаному розмірі.

При його остаточному розрахунку, вказана допомога йому виплачена не була.

12.05.2016 року він знову звернувся із завою до директора Інституту помології ім. Л.П. Симиренка НААН ОСОБА_8 із проханням надати письмову відповідь, чому йому не виплачується допомога та отримав відповідь від 16.05.2016 року за № 149, з якої вбачається, що такі виплати не передбачені ЗУ «Про Державний Бюджет» на 2015 та 2016 роки, та що на звернення Інституту помології ім. Л.П. Симиренка НААН щодо розяснення стосовно виплати вихідної допомоги науковому співробітнику, отримано розяснення Міністерства соціальної політики від 02.11.2015 року № 1431/13/8-15, у якому зазначено, що вихід на пенсію наукового працівника, відповідно до норм ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» та виплата йому грошової допомоги взаємоповязані дії, а тому, при виході на звичайну пенсію, працівник не має права на виплату грошової допомоги у розмірі 6 посадових окладів.

При цьому позивач вважає, що такими діями відповідача був звужений обсяг його прав та свобод, а тому просив суд стягнути з відповідача на його користь грошову допомогу при виході на пенсію з посади наукового працівника у розмірі 6-ти посадових окладів з урахуванням надбавок і доплат при наявності стажу роботи 12 років і 7 місяців.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_6 до Інституту помології ім. Л.П. Симиренка Національної академії аграрних наук України про стягнення грошової допомоги при виході на пенсію відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на рішення, в якій просить скасувати рішення, так як вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, ухваливши нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, апелянт ОСОБА_6, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду в засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення грошової допомоги при виході на пенсію, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач немає права на таку виплату, оскільки вже був пенсіонером з 2007 року і пенсія призначена йому не за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, колегією суддів за матеріалами справи установлено, що позивач ОСОБА_6 працював в Інституті помології їм. ОСОБА_7 УААН на посаді молодшого наукового співробітника починаючи з 01.02.2003 року, що підтверджується копією Наказу від 10.02.2003 року № 7/к «Про організацію робіт з метрології і стандартизації» та довідкою Інституту помології їм. ОСОБА_7 УААН від 13.03.2008 року ( а. с. 5, 6).

01.09.2015 року позивач був звільнений за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію, згідно із ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією Наказу по особовому складу від 01.09.2015 року № 41/к та відповідним записом у його трудовій книжці (а. с. 7 -9).

У своїй заяві про звільнення від 31.08.2015 року, ОСОБА_6 просив звільнити його з роботи з 01.09.2015 року в звязку з виходом на пенсію та, у відповідності зі ст. 24 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» і наявності у нього наукового стажу більше 12,5 років, нарахувати йому допомогу в розмірі 6 посадових окладів з урахуванням надбавок і доплат ( а. с. 10).

12.05.2016 року позивач звернуся із письмовою заявою до відповідача, в якій просив надати відповідь чому йому не виплачена допомога у відповідності до ст. 24 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» ( а. с. 11).

16.05. 2016 року ОСОБА_6 був направлений лист, згідно якого було вказано, що невиплата грошової допомоги обумовлена тим, що відповідно до абзацу 3 п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014р. №80-VIII та п.11 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015р. №928-VIII норми ч.19 ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» застосовуються в порядку та розмірах, установлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів, бюджетів фондів загальнообов'язкового державного та соціального страхування. У зв'язку з обмеженим фінансуванням установи відповідно до кошторисних призначень Інституту помології ім. Л.П.Симиренка НААН на 2015 та 2016 роки за Загальним та Спеціальним фондами Держбюджету видатки на виплату вихідної допомоги не були затверджені головним розпорядником коштів - Національною академією аграрних наук України. Окрім того, на даний час не існує порядку КМУ щодо застосування норми ч.19 ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

На звернення Інституту помології ім. Л.П.Симиренка НААН щодо роз'яснення стосовно виплати вихідної допомоги науковому співробітнику, інститутом отримано роз'яснення Міністерства соціальної політики України від 2.11.2015р. №1431/13/84-15 та коментар в офіційному виданні «Оплата праці», у яких зазначено, що вихід на пенсію наукового працівника відповідно до норм Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та виплата йому грошової допомоги взаємопов'язані дії, тому при виході на «звичайну» пенсію працівник не має права на виплату грошової допомоги у розмірі 6 посадових окладів ( а. с. 35-36).

Так, відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, тобто звільнення позивача з посади), при виході на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону науковому (науково-педагогічному) працівнику видається грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів Ш-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу па пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів України, не менше: для чоловіків - 12,5 років, жінок - 10 років.

За матеріалами справи встановлено, що позивач пропрацював на посаді молодшого наукового співробітника більше 12,5 років.

Проте, як встановлено в судовому засіданні суду першої і апеляційної інстанцій та підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час є пенсіонером по інвалідності, дата видачі посвідчення 12.01.2010 року ( а. с. 42).

Крім того, сам позивач надавав пояснення в судовому засіданні районного суду , що він з березня 2007 року по 12.01.2010 року, перебував на пенсії за віком, а на даний час отримує пенсію по інвалідності.

Суд першої інстанції, вірно зазначив, що позивач пішов на пенсію ще в 2007 році, пропрацювавши на посаді молодшого наукового співробітника близько 4-х років, проте продовжував працювати на вказаній вище посаді, отримуючи заробітну плату та пенсію, призначену відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Як вбачається зі ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 року (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, тобто звільнення ОСОБА_6 з посади), виплата грошової допомоги у розмірі 6-ти місячних посадових окладів (ставок), з урахуванням надбавок і доплат, виплачується за наявності передбаченого даною статтею стажу та лише у випадку, коли працівник виходить на пенсію, згідно вказаного ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 року, а не згідно інших Законів. Тобто, працівник має право на грошову допомогу, передбачену ст. 24 вище вказаного Закону, якщо він виходить саме на «наукову пенсію», а якщо працівник виходить на «звичайну» пенсію, він права на такі виплати не має.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком районного суду, що оскільки позивач, звільняючись з посади 01.08.2015 року за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію, вже був пенсіонером з 2007 року та отримував «звичайну» пенсію, тому права на виплату грошової допомоги у розмірі 6 посадових окладів, як науковий працівник, не має.

За змістом зазначених норм грошова допомога у розмірі шести місячних посадових окладів науковому працівнику виплачується тільки при виході на пенсію з посади наукового працівника.

З огляду на те, що на час звільнення у вересні 2015 року ОСОБА_6 вже була призначена пенсія відповідно до закону, і при цьому позивачем не було надано доказів про призначення йому пенсії як науковому працівнику органами ПФ України, то для застосування підстав, визначених ст. 24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" щодо стягнення грошової допомоги у розмірі 6 посадових окладів, у суду першої інстанції не було.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягали, а суд першої інстанції вірно взяв до уваги вимоги Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та ухвалив рішення, яке відповідає нормам матеріального права.

А тому, з врахуванням встановлених обставин, матеріалів справи, доводів сторін та апеляційної скарги, положень норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на законність ухваленого рішення, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін, відповідно до вимог ст.308 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Інституту помології ім. Л.П. Симиренка Національної академії аграрних наук України про стягнення грошової допомоги при виході на пенсію залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :