АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Винту Ю.М., Кулянди М.І.

секретар Герман Я.І.

за участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, ОСОБА_3. який діє в інтересах ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 січня 2016 року,

встановила:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Просила:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя легковий автомобіль мари «Дачіа Логан» 2008 року випуску;

- визнати за ОСОБА_1 прав власності на 1/2 частку вказаного вище автомобіля;

- стягнути з ОСОБА_4 на її користь вартість 1/2 частики автомобіля.

Посилалася на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2002 по 2012 року.

За час шлюбу спільною працею та за спільні кошти вони придбали легковий автомобіль марки «Дачіа Логан» 2008 року випуску.

ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою.

Просив в рахунок поділу спільного майна, набутого під час шлюбу присудити йому грошову компенсацію за ? частку спільного майна, на загальну суму 16800 гривень.

Посилався на те, що за час спільного проживання сторони придбали рухоме майно, а саме телевізор марки «Самсунг Т-60» вартістю 1000 гривень, мікрохвильову пічку «Вірпул» вартістю 600 гривень, домашній кінотеатр «Панасонік» вартістю 4000 гривень, холодильник «Вірпул» вартістю 5100 гривень, газову плиту «Гореньє» вартістю 3000 гривень, велосипед «Україна», вартістю 1550 гривень, набір посуди на 12 персон вартістю 800 гривень, палас вартістю 350 гривень, пилосос «Євротек» вартістю 400 гривень.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 січня 2016 року у первісному та зустрічному позовах відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити її позов.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаного позову.

Посилаються на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги слід відхилити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль мари «Дачіа Логан», 2008 року випуску, який був придбаний за кредитні кошти, ще в період шлюбу вибув із спільної сумісної власності подружжя, а тому не є об'єктом поділу.

ОСОБА_1 та її представником не надано доказів про те, що ОСОБА_4 в супереч інтересам сім'ї реалізував вказаний автомобіль.

Відмовляючи в зустрічному позові ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що сторони не внесли на депозитний рахунок суму грошей відповідно до вартості спільного майна подружжя, а ОСОБА_1 не виявила бажання сплатити частку ОСОБА_4

Такі висновки суду першої інстанції є правильними.

Так, статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Частинами 4, 5 статті 71 СК України встановлено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно частин 1-3 статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Хотинського районного Чернівецької області від 16 липня 2012 року шлюб зареєстрований 15 вересня 2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.15).

21 травня 2008 року ОСОБА_4 з метою придбання автомобіля марки «Дачіа Логан» уклав з АКІБ «УкрСиббанк» кредитний договір. Згідно умов договору ОСОБА_4 отримав кредит в сумі 9 454 долари США (а.с.35-38).

З довідки відділення №455 АТ «УкрСиббанк» від 27 червня 2012 року вбачається, що кредитна заборгованість по кредитному договору від 21 травня 2008 року погашена в повному обсязі (а.с.42).

Колегія суддів вважає правильним висновки суду про те, що автомобіль мари «Дачіа Логан», 2008 року випуску вибув із спільної сумісної власності подружжя, а тому не є об'єктом поділу.

ОСОБА_1 не надала згоди на присудження ОСОБА_4 грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно.

В матеріалах справі відсутні докази про внесення на депозитний рахунок суму грошей відповідно до вартості спільного майна подружжя.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального прав, а тому його слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Помилковими є доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що рішення суду першої інстанції позбавляє його права власності на майно.

З зустрічної позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 пред'явив до ОСОБА_1 вимогу щодо присудження йому грошову компенсацію за 1/2 часку у праві спільної сумісної власності на майно подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

З матеріалів справи вбачається відсутність умов передбачених частинами 4, 5 ст. 71 СК України для присудження ОСОБА_4 грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно.

Помилковим є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про можливість поділу автомобіль марки «Дачіа Логан», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, N 11 роз'яснено судам, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

З листа УДАІ УМВС України в Чернівецькій області від 23 квітня 2015 року №8/1361 вбачається, що 23 лютого 2013 року автомобіль марки «Дачіа Логан», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 знятий з обліку для реалізації в межах України, та 26 лютого 2013 року вказаний автомобіль зареєстрований за новим власником ОСОБА_11 (а.с.114).

Отже, автомобіль мари «Дачіа Логан», 2008 року випуску був проданий ОСОБА_4 в лютому 2013 року, а тому перестав бути об'єктом права спільної сумісної власності сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: