Справа № 286/1615/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Нововелідницької сільської ради Житомирської області, в якому просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_4, як дружиною та чоловіком, визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 1,2139 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, виданого 19.05.2006 року на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації від 24.12.2003 року за № 392, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 11, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на спірну земельну ділянку площею 1,2139 га, державний акт на яку був виданий після її смерті; спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її чоловік, а батько позивача - ОСОБА_4 спільним із нею проживанням; ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, своїх спадкових прав при житті не оформив; позивач є спадкоємцем за законом першої черги і прийняв спадщину після смерті батька спільним із ним проживанням; проте нотаріус законною постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий після смерті власника - матері позивача, а також не встановлено факту родинних відносин, так як свідоцтво про шлюб померлих батьків позивача не збереглось, відтак, позивач не в змозі нотаріально оформити належну йому спадщину, тому просить позов задоволити, встановити факт, що має юридичне значення, і визнати за ним право власності на земельну ділянку.

Сторони в судове засідання не прибули, хоча були належно повідомлені про розгляд справи. Позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач про причини неявки не повідомив, клопотань не заявляв, заперечень проти позовних вимог не висловив. Відтак, з огляду на норми ст.ст.158, 169 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копій свідоцтва про народження НОМЕР_4 та паспорта НОМЕР_5, позивач ОСОБА_1 народився від батька ОСОБА_4 та матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Красилівка Овруцького району Житомирської області; там же з 23.03.1980 року має зареєстроване місце проживання.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть НОМЕР_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 78 років в с.Красилівка Овруцького району Житомирської області померла ОСОБА_3.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть НОМЕР_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 82 років в с.Красилівка Овруцького району Житомирської області помер ОСОБА_4.

Позивач стверджує, що його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, однак цього документально підтвердити не може, оскільки свідоцтво про їх шлюб не збереглось та в архіві органу ДРАЦС відповідні відомості відсутні, що стверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 6 від 20.05.2016 року.

Однак факт того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були подружньою парою - чоловіком та дружиною, підтверджується довідкою виконкому Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області від 07.06.2016 року № 1473, виданою на підставі погосподарської книги сільської ради № 1, 0/р-124 за 2001-2005 року села Красилівка та заявами мешканців села Красилівка Овруцького району Житомирської області ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідченими 08.06.2016 року секретарем виконавчого комітету Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, зареєстрованих в реєстрі за № 132, № 133 відповідно.

В суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам, а тому суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, були подружньою парою - чоловіком та дружиною, встановлення якого необхідно для оформлення спадщини, а вимогу позивача про встановлення такого факту - такою, що підлягає задоволенню.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2139 га, що знаходиться на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_1, НОМЕР_2. Проте державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, який посвідчував право власності ОСОБА_3 на цю ділянку, був виданий на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації від 24.12.2003 року за № 392, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 11, лише 19.05.2006 року, тобто після її смерті.

Як вбачається з довідки виконкому Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області від 07.06.2016 року № 1473, до дня своєї смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1, разом з своїм чоловіком ОСОБА_4. Як повідомила на запит суду Овруцька ДНК листом від 07.07.2016року за № 1179/01-16, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину не звертались.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс України 1963 року.

Згідно з ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст.529 ЦК України 1963 року після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_4, оскільки будучи спадкоємцем за законом першої черги та спільно проживаючи із спадкодавцем, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що стверджується довідкою виконкому Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області від 07.06.2016 року № 1473. Факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті дружини ОСОБА_7 зафіксований також у постанові державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Фрусевич І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.03.2016 року за № 327/02-31, що стверджується її копією.

Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

Отже, прийнята ОСОБА_4 спадщина належала йому з ІНФОРМАЦІЯ_3. Проте він при житті своїх спадкових прав не оформив та помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з довідки виконкому Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області від 07.06.2016 року № 1473, ОСОБА_4 до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1, разом з своїм сином ОСОБА_1 - позивачем у справі. Як повідомила на запит суду Овруцька ДНК листом від 07.07.2016року за № 1179/01-16, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину не звертались.

Як вбачається з копії постанови державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області Фрусевич І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.03.2016 року за № 327/02-31, позивач ОСОБА_1 дійсно прийняв спадщину після свого батька спільним проживанням із спадкодавцем, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після померлого батька, який прийняв та не оформив спадщину після померлої дружини, а матері позивача, не лише із-за того, що не було встановлено факт родинних відносин між спадкодавцями, як чоловіком і дружиною, а й в силу того, що державний акт, був виданий ОСОБА_3 після її смерті.

Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Згідно з ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Отже, прийнята ОСОБА_1 спадщина належать йому з ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою.

На підставі викладеного за позивачем слід визнати право власності на спірну земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2139 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на підставі на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, виданого 19.05.2006 року.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1102,40 грн.

Відтак, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 158, 196, 209, 212-215, 218, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити повністю.

Встановити факт що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, є дружиною та чоловіком.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,2139 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, виданого 19.05.2006 року на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації від 24.12.2003 року за № 392, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 11.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Овруцький районний суд Житомирської області в Апеляційний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. І. Вачко