Справа № 308/1108/16-ц
У Х В А Л А

15 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Кондора Р.Ю., Леска В.В.,

при секретарі Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 15 лютого 2016 року, якою відмовлено у забезпечення позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дашуківські бентоніти», реєстраційної служби Лисянського районного управління юстиції Черкаської області про усунення перешкод у виконанні посадових обовязків,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, та подав клопотання про забезпечення позову, в якому просив:

- заборонити в.о. голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_2, призначеного протоколом наглядової ради ПАТ «Дашуківські бентоніти» №6112015-1 від 09.11.2015р., або іншій юридичній чи фізичній особі, крім голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_1, вчиняти від імені ПАТ «Дашуківські бентоніти» будь-які дії направлені на внесення будь-яких змін до ЄДРПОУ щодо відомостей про юридичну особу - ПАТ «Дащуківські бентоніти».

- заборонити в.о. голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_2, призначеного протоколом наглядової ради ПАТ «Дашуківські бентоніти» №6112015-1 від 09.11.2015р., або іншій юридичній чи фізичній особі, крім голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_1, діяти від імені ПАТ «Дашуківські бентоніти» без довіреності у правовідносинах з третіми особами, у будь-яких державних та контролюючих органах в тому числі, але не виключно:

- в Державній реєстраційній службі України, в тому числі в реєстраційній службі Лисянського районного управління юстиції Черкаської області (вул. Леніна, 20, смт. Лисянка, Черкаська область, 19300);

- в центральному та регіональному відділеннях ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк», в тому числі у відділенні по вул. Хрещатик, 190, м. Черкаси, 18007);

- в центральному та регіональному відділеннях ПАТ «Державний ощадний банк України», в тому числі у відділенні ТВБВ №10023/0152 (вул. Кірова, смт. Лисянка, Черкаська область, 19300);

- в центральному та регіональному відділеннях ПАТ «Перший Український міжнародний банк» ( вул. Міцкевича, 32, м. Рівне, 33028);

- в центральному та регіональному відділеннях ПАТ «ПРИВАТБАНК», в тому числі за адресою вул. Б. Вишневецького, 40, м. Черкаси, 18000;

- в центральному та регіональному відділеннях ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», в тому числі у відділенні по вул. Гоголя, 224. м. Черкаси, 18000;

- в публічному акціонерному товаристві «Національний депозитарій України» (адреса: вул. Нижній вал, 17/8, м. Київ, 04071);

- в Державній фіскальній службі України та її територіальних органах (04655, м. Київ, Львівська пл.., 8);

- в Державному підприємстві «Одеська залізниця» (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012);

- в Черкаській торгово-промисловій палаті (вул. Небесної Сотні, 105, м. Черкаси, 18002);

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.02.2016 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

ОСОБА_1 оскаржив ухвалу судді першої інстанції у апеляційному порядку. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування та порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування ухвали судді місцевого суду та постановлення нової ухвали про задоволення його заяви про забезпечення позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ПАТ «Дашуківські бентоніти» просив ухвалу місцевого суду залишити без змін.

В порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа розглянута у відсутності ОСОБА_1 та представника реєстраційної служби Лисянського районного управління юстиції Черкаської області, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.68-69).

Заслухавши позицію представника ПАТ «Дашуківські бентоніти», дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення

Зі змісту ст. 151 ЦПК України випливає, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, на будь-якій стадії розгляду справи, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У ст. 152 ЦПК України наведено перелік видів забезпечення позову, а ст. 153 ЦПК України регламентовано порядок розгляду заяв про забезпечення позову і порядок виконання ухвал про забезпечення позову.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов'язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств.

У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті (п. 5 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ПАТ «Дашуківські бентоніти», реєстраційною службою Лисянського районного управління юстиції Черкаської області, існує спір про усунення перешкод у виконанні посадових обовязків та зобовязання передачі позивачу усіх правовстановлюючих, розпорядчих, дозвільних документів, печаток та ліцензій ПАТ «Дашуківські бентоніти».

Так, рішенням Наглядової ради ПАТ «Дашуківські бентоніти», оформленим протоколом засідання від 30.10.2015, зі змінами і доповненнями, внесеними до цього протоколу Наглядовою радою від 03.11.2015, було доручено Ревізійній комісії провести аудиторську перевірку фінансово-господарської діяльності ПАТ «Дашуківські бентоніти», на час проведення якої відкликано повноваження голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_1 і тимчасово покладено на ОСОБА_4 виконання обовязків голови Правління до моменту обрання у встановленому порядку виконуючого обовязки голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти». Рішенням Наглядової ради ПАТ «Дашуківські бентоніти», оформленим протоколом засідання від 09.11.2015, виконуючим обовязки голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» призначено ОСОБА_2 та відповідні дані внесені у Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення його позову ОСОБА_1 вказував не те, що його повноваження, як голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти», припинені не були, тому на момент подання заяви він позбавлений можливості здійснювати свої посадові повноваження.

Зі змісту цієї заяви вбачається, що заходи, якими позивач просив забезпечити позов, не відповідають заявленим позовним вимогам, при цьому такі заходи повязані з втручанням у внутрішню діяльність ПАТ «Дашуківські бентоніти» та перешкоджають господарській діяльності юридичної особи. До того ж заборона виконуючому обовязки голови правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» чи будь-якій іншій особі, крім ОСОБА_1, вчиняти дії, зазначені позивачем у заяві, не може бути вжитою судом як захід забезпечення позову, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 є правильним.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують, тому у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити та залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ст. 312, 315, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 15 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України не підлягає. .

Головуюча

Судді: