У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
Кадєтової О.В.,Наумчука М.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_9 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 липня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 08 вересня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, посилаючись на те, що 07 листопада 2013 року приблизно о 15 год. по спецлінії 102 надійшло повідомлення від диспетчера МНС в Закарпатській області про те, що на перехресті вул. Митної та Павлова в м. Ужгороді виникло займання двох автомобілів: Skoda Oktavia, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрованого за ОСОБА_8, який знаходився в постійному користуванні ОСОБА_7, та Audi A6, державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_2, належного позивачу. Згідно з висновком пожежно-технічної експертизи від 09 грудня 2013 року № 24-90 найімовірнішою причиною виникнення пожежі автомобіля Skoda Oktavia стали аварійні режими в електромережі, які призвели до виникнення короткого замикання; пожежа на вказаному автомобілі не виникла внаслідок дії стороннього джерела запалювання, а осередок пожежі знаходився в передній лівій частині у місці розташування лівої фари. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів 138 784,24 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди, вартість проведення експертної оцінки в розмірі 700 грн, а також 4 400 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 08 вересня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_9 просить судові рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати, та ухвалити у справі нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності вини відповідачів у спричинені позивачу майнової шкоди, при цьому було взято до уваги висновки експертизи та постанову про закриття кримінального провадження.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, виходив з того, що ймовірності або припущення не можуть бути основою для цивільно-правої відповідальності, для цього позивач повинен довести вину і причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними діяннями відповідача та завданою шкодою.

Проте з такими висновками судів повністю погодитися не можна виходячи з наступного.

З витягу з кримінального провадження № 30003582 вбачається, 07 листопада 2013 року приблизно о 05 год. по спецлінії 102 надійшло повідомлення від диспетчера МНС у Закарпатській області про те, що на перехресті вулиць Митної та Павлова виникло загорання двох автомобілів марки Skoda Oktavia, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрованого за ОСОБА_8, який знаходився в постійному користуванні ОСОБА_7, та Audi A6, синього кольору, державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_2, належного ОСОБА_6 (а.с. 4).

Висновком експертизи №24-90 від 09 грудня 2013 року, проведеного Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром УМВС в Закарпатській області, встановлено, що найімовірнішою причиною виникнення пожежі автомобіля Skoda Oktavia, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, стало аварійні режими в електромережі, які призвели до виникнення короткого замикання, і пожежа на вказаному автомобілі не виникла внаслідок дії стороннього джерела запалювання. Осередок пожежі Skoda Oktavia, державний номерний знак НОМЕР_1 знаходився в передній лівій частині у місці розташування лівої фари. Найбільш імовірною причиною виникнення пожежі належного позивачу автомобіля марки Audi A6, синього кольору, державний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_3 є перекидання вогню від передньої лівої частини вказаного вище автомобіля марки Skoda Oktavia, державний номерний знак НОМЕР_1 на передню праву частину. Пожежа автомобіля марки Audi A6 не виникла внаслідок дії стороннього джерела запалювання. Осередок пожежі автомобіля марки Audi A6 знаходився в передній правій частині на зовні (а.с. 7-12).

Постановою старшого слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області від 13 грудня 2013 року кримінальне провадження № 00003582 від 07 листопада 2013 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 5-6).

Відповідно до звіту від 18 грудня 2013 року № 112 про оцінку автомобіля Audi A6, складеного суб'єктом оціночної діяльності - ПП ОСОБА_11 вартість матеріального збитку в результаті пошкодження вказаного автомобіля складає 59 170 грн, що за курсом НБУ на дату оцінки 12 грудня 2013 року складає 5 377,15 Євро. Вартість збитків оцінена експертом у іноземній валюті у зв'язку із тим, що автомобіль зареєстрований в Угорській республіці (а.с. 13-18).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, не визначився з характером спірних правовідносин, не встановив фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення та не надав належної оцінку наданим сторонами доказам, дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог через відсутність вини відповідачів у спричинені позивачу майнової шкоди.

Поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Разом з цим, приймаючи до уваги постанову старшого слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області від 13 грудня 2013 року (кримінальне провадження від 07 листопада 2013 року № 00003582) (а.с. 5) про закриття провадження у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, суд першої інстанції не звернув уваги на зміст зазначеної постанови, де серед іншого зазначено, що в ході допиту гр. ОСОБА_7 було отримано відомості про те, що на його автомобілі Skoda Oktavia, державний номерний знак НОМЕР_1, яким він користувався, напередодні (подія мала місце 07 листопада 2013 року) були проблеми з проводкою, а саме із світлом фар.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції залишив поза увагою положення ч. 1 ст. 1187 ЦК України, відповідно до яких джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, тобто покладаючи на позивача обов'язок доведення спричинення йому майнової шкоди діями відповідачів, не взяв до уваги, що відповідачем не доведено дотримання належного зберігання або утримання транспортного засобу з урахуванням обставин встановлених у постанові старшого слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області від 13 грудня 2013 року (а.с. 5) та висновку експертизи від 09 грудня 2013 року №24-90, проведеного Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром УМВС в Закарпатській області (а.с. 7-12), та не враховано положення ч. 5 ст. 1187 ЦК України. Крім того, слід зазначити, що згадана постанова (а.с. 5) не може свідчити про підтвердження відсутності вини відповідачів у спричинені майнової шкоди позивачеві, оскільки кримінальне провадження від 07 листопада 2013 року № 00003582 було порушено за фактом правопорушення, а не відносно конкретної особи.

При новому розгляді справи, суду першої інстанції слід визначитись належним чином з колом відповідачів, зокрема, встановити вину кожного з них окремо або відсутність такої вини у спричиненні позивачеві майнової шкоди.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, в порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, в рішенні не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, зауваживши що, ймовірності або припущення не можуть бути основою для цивільно-правої відповідальності, для цього позивач повинен довести вину і причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними діяннями відповідача та завданою шкодою, помилково поклав обов'язок такого доказування на позивача.

За таких обставин, судові рішення першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 липня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 08 вересня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук