Справа № 683/3103/15-ц
25 січня 2016 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Сенькова О.Г.
при секретарі Повзун С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_1 пред'явила позов до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_2, якій належали житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 Після смерті матері відкрилась спадщина. Вона є спадкоємцем за законом і шляхом подачі заяви до нотаріальної контори в установлений законом строк прийняла спадщину.
24 вересня 2015 року вона звернулась до Старокостянтинівської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак постановою державного нотаріуса від 24 вересня 2015 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки у вироку Старокостянтинівського райсуду від 23 квітня 1941 року, яким визнано право власності на спірний житловий будинок, та реєстраційному посвідченні, виданому Хмельницьким міжміським БТІ 12 листопада 1973 року, яким зареєстровано це право, вказане дошлюбне прізвище матері ОСОБА_3, а по батькові ОСОБА_4, хоча остання з 29 липня 1939 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5
Оскільки іншим шляхом оформити право власності на спадкове майно неможливо, тому позивачка просить задовольнити її вимоги.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. У випадку неявки представника відповідача просить ухвалити заочне рішення.
Представник відповідача також в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе за згодою позивачки ухвалити заочне рішення на підставі наявних документів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29 липня 1939 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрований шлюб. Після укладення шлюбу ОСОБА_6 взяла прізвище чоловіка. На підставі вироку Старокостянтинівського райсуду від 23 квітня 1941 року за ОСОБА_6, хоча на той час вона перебувала у шлюбі, визнано право власності на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 року у ОСОБА_6. народилась дочка ОСОБА_7, яка є позивачкою у справі. Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 позивачка взяла його прізвище.
6 грудня 1950 року відновлений актовий запис про народження ОСОБА_6 В актовому записі за №1849 її по батькові зазначено як ОСОБА_6.
12 листопада 1973 року Хмельницьким міжміським БТІ на підставі вироку Старокостянтинівського райсуду від 23 квітня 1941 року право власності на вказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивачки - ОСОБА_2
Після її смерті відкрилась спадщина. Позивачка є спадкоємцем за законом і 13 травня 2015 року подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
24 вересня 2015 року позивачка звернулась до Старокостянтинівської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак постановою державного нотаріуса від 24 вересня 2015 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки у вироку Старокостянтинівського райсуду від 23 квітня 1941 року, яким визнано право власності на спірний житловий будинок, та реєстраційному посвідченні, виданому Хмельницьким міжміським БТІ 12 листопада 1973 року, яким зареєстровано це право, вказане дошлюбне прізвище матері ОСОБА_3, а по батькові ОСОБА_3.
Зазначені обставини підтверджуються даними спадкової справи померлої ОСОБА_2, свідоцтвами про народження, укладення шлюбу, розірвання шлюбу і смерті, вироком Старокостянтинівського райсуду від 23 квітня 1941 року та реєстраційним посвідченням.
Відповідно до вимог ст.1216, ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Оскільки після смерті ОСОБА_2, якій належали житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1, позивачка прийняла спадщину, тому її позовні вимоги слід задовольнити і визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування.
Враховуючи, що відповідачем по справі є орган місцевого самоврядування, тому судові витрати слід віднести на рахунок позивачки.
На підставі ст.1216, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.10-11, 61, 209, 212, 214-215, 224-225 ЦПК України, суд
Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями що знаходяться по АДРЕСА_1 і належали її матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі вироку Старокостянтинівського районного суду від 23 квітня 1941 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницькоїобласті на протязі 10 днів з дня проголошення через Старокостянтинівський районний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, у той же строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя