Справа № 212/3421/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Зіміна М.В.,

секретарі судового засідання Борух Ю.К.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє особисто та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, відділ опіки та піклування ОСОБА_8 районної у місті ради м. Кривого Рогу про усунення перешкод у користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2015 року позивачка представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, яка діє особисто та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, відділ опіки та піклування ОСОБА_8 районної у місті ради м. Кривого Рогу про усунення перешкод у користуванні власністю. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ОСОБА_1 є власником квартири № 11 в будинку № 65 мікрорайон 5-й Зарічний м. Кривий Ріг. У вказаній квартирі був зареєстрований та мешкав ОСОБА_9, який помер 11.12.2014. За його життя у зазначеній квартирі, без згоди власника, були зареєстровані ОСОБА_3 та її малолітні діти ОСОБА_6, ОСОБА_7 Оскільки зазначені особи не є членами сімї власника та були зареєстровані у квартирі без її згоди, просить суд позбавити ОСОБА_3 та її дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 права користування квартирою, виселити їх без надання іншого житлового приміщення та зняти з реєстраційного обліку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила, що ОСОБА_9 проживав у квартирі № 11 в будинку № 65 мікрорайон 5-й Зарічний м. Кривий Ріг на підставі договору найму укладеного між позивачкою та ним. Вказала, що на користь ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовився її дядько ОСОБА_10, яка складається із квартири за адресою: вул. Мелешкіна, 39а/46 м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Зазначила, що була зареєстрована у вказаній квартирі на законних підставах. Іншого житла вона та її діти не мають.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Зазначив, що ОСОБА_3 не має іншого місця мешкання, ніж квартира, де вона разом з дітьми зараз мешкає. Вона була зареєстрована у вказаній квартирі за життя ОСОБА_9, а тому презюмується й згода власника, тобто ОСОБА_1 Також вказав, що позивачка мешкає у квартирі, яка належала померлому ОСОБА_9, а останній мешкав у квартирі, яка належить ОСОБА_1, тобто між цими особами фактично відбувся обмін житловим приміщенням. Просив застосувати строки позовної давності.

Представник третьої особи ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не підтримала, зазначила, що виселення ОСОБА_3 буде суперечити інтересам її малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини.

Відповідно до ордеру на житлове приміщення № 1811 від 26.10.1989 ОСОБА_11 надано право на заняття квартири за адресою: мкр. 5-й Зарічний, 65/11, склад сімї одна особа. (а.с. 11).

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету ОСОБА_8 районної у місті ради від 16.04.2015 № 170 було видано на імя ОСОБА_11 дублікат свідоцтва про право приватної власності на 6/1000 часток житлового будинку АДРЕСА_1 замість втраченого свідоцтва про право власності від 24.11.1992, зареєстрованого у реєстровій книзі 66 стр. 11 за номером запису 11. (а.с. 10).

Відповідно до дублікату свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 24.11.1992, виданого виконкомом ОСОБА_8 районної ради Народних депутатів м. Кривий Ріг, ОСОБА_11 на праві приватної власності належить 6/1000 частин житлового АДРЕСА_2 у м. Кривий Ріг, район ОСОБА_8 V Зарічний. (а.с. 9).

11 серпня 1995 року було укладено шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_11, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Борисова», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану ОСОБА_8 РВК м. Кривого Рогу Дніпропетровської області серії І-КИ № 309124, виданого 11.08.1995. (а.с. 12).

Згідно довідки ЖБК «Жовтень-14» станом на вересень 2015 року за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані та проживають 3 чол., а саме ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована 21.10.2005, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована 21.10.2005, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 29.12.2010. (а.с. 65).

Відповідно до довідки КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» № 138326 від 18.02.2015, квартира, розташована в м. Кривому Розі, мкр-н V ЗарічнийАДРЕСА_4, зареєстрована на праві приватної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 66-11-11 на імя ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 24.11.1992р. районним відділом комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_8 районних Ради народних депутатів м. Кривого Рогу згідно з рішенням виконкому районної Ради народних депутатів від 26.10.1989р. (а.с. 66).

09 січня 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 було укладено договір найму житлової площі, за погодженням з ЖЕК № 36, а саме квартири площею 16,9 кв.м., за адресою: 5-й Зарічний АДРЕСА_5. (а.с. 82).

11 грудня 2014 року ОСОБА_9 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ, виданого 11.12.2014 ОСОБА_8 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с. 93).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 48284437 від 24.11.2015, ОСОБА_3 не має зареєстрованого за нею нерухомого майна.

22 жовтня 2003 року народилась ОСОБА_6, батьками якої зазначено ОСОБА_12 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-КИ № 234135, виданого 11.11.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу. (а.с. 92).

28 листопада 2010 року народився ОСОБА_7, батьками якого зазначено ОСОБА_12 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-КИ № 312916, виданого 07.12.2010 ОСОБА_8 відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. (а.с. 94).

Відповідно до листа Жовтневого РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 19.02.2015 № 30/793 ЖЄО, було розглянуто звернення ОСОБА_1 з приводу ненадання доступу заявниці гр. ОСОБА_3 до квартири за адресою: АДРЕСА_6 та ненадання документів про право власності. ОСОБА_1 було розяснено про порядок врегулювання цивільних відносин у судовому порядку. (а.с. 99-100).

Із наданої до суду копії спадкової справи № 11-2015 до майна померлого 11.12.2014 ОСОБА_9 вбачається, що із заявами про прийняття спадщини у виді частини квартири, за адресою: АДРЕСА_7 звернулись ОСОБА_3. ОСОБА_12, ОСОБА_10 Водночас ОСОБА_10 відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 Постановою від 09.12.2015 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_13 було відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із неподанням правовстановлюючих документів на спадкове майно. (а.с. 110-144).

ОСОБА_8 районного відділу у м. Кривому Розі Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України від 03.02.2016 № 1227/444 було повідомлено, що інформація на підставі яких документів були зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_8 не збереглися. Термін зберігання заяв про реєстрацію місця проживання 3 роки. (а.с. 159).

Згідно до картки прописки ОСОБА_3, остання бура зареєстрована за адресою: 5-й Зарічний, 65/11 до дідуся 21.10.2005, також разом з нею зареєстровані діти ОСОБА_6 -22.10.2003 р., ОСОБА_7 28.11.2010 р. (а.с. 161).

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого

проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно до ст. 158 ЖК УРСР наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму.

Як було встановлено у судовому засіданні та не заперечувалось сторонами ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_6.

ОСОБА_9 проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_9 на підставі договору найму укладеного між ним та ОСОБА_1, зареєстрованого в ЖЕК № 31.

Згідно до ч. 1 ст. 161 ЖК УРСР, наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сім'ї, які проживають з наймачем. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Доказів на підтвердження надання згоди ОСОБА_1 на вселення до спірної квартири ОСОБА_3 та її дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 відповідачем та її представником не було надано до суду.

Таким чином судом встановлено що, ОСОБА_9 не погоджував з ОСОБА_1 вселення до спірної квартири ОСОБА_3 та її дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, а тому останні, в силу положень ст. 161 ЖК УРСР, не набули права на користування спірним приміщенням.

Згідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що внаслідок смерті ОСОБА_9 припинилась дія договору найму спірної квартири.

Згідно до ст. 169 ЖК УРСР, у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Як було встановлено у судовому засіданні відповідач добровільно не бажає звільняти жиле приміщення, а тому позовні вимоги в частині виселення ОСОБА_3 та її дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 без надання іншого жилого приміщення підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так спеціальною нормою, ще регулює припинення договору найму житлового приміщення є ст. 169 ЖК УРСР, яка передбачає такий спосіб захисту права як виселення.

Оскільки до даних правовідносин застосовується спеціальна норма щодо захисту порушеного права, тому вимоги щодо позбавлення особи права користування є непоґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Що стосується вимог про зняття відповідача з реєстрації в задоволенні цієї частини позову слід відмовити, так як відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про виселення, є підставою для звернення позивача до Головного управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області для вирішення зазначеного питання, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

З приводу заяви представника відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається із Висновка за матеріалом ЖЄО від 07.02.2015 № 1874, затвердженого начальником Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області полковником міліції ОСОБА_14, 07.02.2015 в Жовтневий РВ надійшла заява гр. ОСОБА_1, що ОСОБА_3 не пускає заявницю до квартири за адресою мкр. 5-й Зарічний 65/11 та не віддає документи на право власності на квартиру. (а.с. 100).

Таким чином суд вважає, що про порушення свого права власності щодо спірної житлової площі позивач дізналась у лютому 2015 року, із позовною заявою звернулась до суду 12.05.2015, а тому позовні вимоги позивачем заявлено в межах строку загальної позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 16, 25, 256, 257, 261, 391, 608 ЦК України, ст.ст. 150, 158, 161, 169 ЖК Української РСР, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє особисто та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, відділ опіки та піклування ОСОБА_8 районної у місті ради м. Кривого Рогу про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити частково.

Виселити з квартири № 11 будинку № 65 у мікрорайоні 5-й Зарічний м. Кривий Ріг Дніпропетровської області ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 без надання іншого жилого приміщення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 10 лютого 2016 року.

Суддя: М. В. Зімін