Справа № 203/4438/16-ц
Провадження № 2/0203/1450/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

23 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від вересня 2001 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 1, 2).

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлений позов.

Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. Раніше у судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 22.09.2001 року (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачем (а.с. 7).

Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від 01.01.2016 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. На разі відповідач мешкає з іншою жінкою.

Позивач зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе.

Суд за клопотанням відповідача надав сторонам строк для примирення, проте вони можливістю відновити сімейні взаємини не скористалися.

За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

У порядку статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація судових витрат у сумі 551,20 грн. (а.с. 12).

Керуючись статтями 4 11, 18, 57 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 22 вересня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська (актовий запис №378), розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) компенсацію судових витрат у сумі 551,20 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК України, і може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його постановлення. У разі якщо рішення було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 02 листопада 2016 року.

Суддя М.О. Католікян