УхвалА

іменем україни

24 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення грошового вкладу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 грудня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 7 липня 2014 року між ним та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») були укладені договори банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для пенсіонерів) у розмірі 25 890 Євро на строк до 5 жовтня 2014 року зі сплатою 7,35 % річних та «Зростаючий» у розмірі 15 107 доларів США на строк до 21 липня 2014 року зі сплатою 8 % річних.

Посилаючись на те, що після закінчення строків договорів відповідач не повернув йому грошові вклади та проценти за користування ними у повному обсязі, ОСОБА_4 просив суд стягнути з ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти у розмірі 12 744 доларів 99 центів США та 24 532 Євро 13 євро центів.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 10 грудня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. ст. 525, 526, 1060, 1061 ЦК України, дійшли до правильного висновку, про те, що на момент звернення ОСОБА_4 з позовом до суду в ПАТ «Дельта Банк» діяла тимчасова адміністрація, а відтак, його вимоги щодо стягнення суми вкладів не підлягають задоволенню, оскільки для їх виплати кредиторам банку, в якому запроваджено тимчасову адміністрацію, передбачено спеціальний порядок встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, суди вірно виходили з того, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було здійснено виплату позивачу суми його вкладів у межах гарантованої суми відшкодування.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6 - 2001 цс 15 від 20 січня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Доводи касаційної скарги про те, що на правовідносини що виникли між сторонами до введення тимчасової адміністрації та ліквідації банку Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюється, є помилковим, оскільки згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик