08.02.2016 Справа № 756/5299/15-ц
Справа № 756/5299/15-ц
Провадження № 2/756/285/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарях Борисевичі О.Ю., Бондар К.П., Ільченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Видавничій дім «Розумна дитини» про захист авторського права,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Видавничій дім «Розумна дитини» (далі - ПП «ВД «Розумна дитина») про захист авторського права.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що є автором картин під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_4», які створені нею у 2006 році.

Оскільки ПП «ВД «Розумна дитина» у книзі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_5» поряд з правомірно використаними 18 творами позивачки, без її дозволу використано твори образотворчого мистецтва «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_4», про, що вона дізналася від свого представника на початку 2015 року, тобто відповідач порушив її авторські права, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», ОСОБА_1 просить суд захистити її право на указані твори стягнувши з відповідача на її користь 48 720 грн. компенсації відповідно до п. г) ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

У судовому засіданні представники позивачки позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Представники відповідача проти позову заперечували, посилаючись на його безпідставність, зазначаючи, що 26.05.2007 року між видавництвом та позивачкою укладений договір про передачу майнових авторських прав на використання твору, за умовами якого художник на замовлення видавництва виконав ряд художніх робіт у якості ілюстрації для книги ОСОБА_2 «ІНФОРМАЦІЯ_5». В межах цього договору видавництво взяло на себе зобов'язання всебічно рекламувати твори та ім'я художника, у зв'язку з чим ОСОБА_1 були передані указані твори та розміщені на останньому розвороті книги, де також була розміщена її фотографія та погоджений з нею текст. Після підготовки макету книги він узгоджувався з ОСОБА_1, а після друку їй було передано авторський екземпляр книги. В подальшому ОСОБА_1 була присутня на презентації книги на 15-му форумі видавців у Львові у 2008 році, а у 2010 році книга «ІНФОРМАЦІЯ_5» потрапила до каталогу найкращих дитячих книжок світу «White Ravens 2010», а також подавалась на здобуття Премії ім. Л. Українки для чого ОСОБА_1 надавала свої особисті документи. Крім того, представниками відповідача подано заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, дослідивши матеріали, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 26.05.2007 року між ПП «ВД «Розумна дитина» та ОСОБА_1 укладено договір № 2, про передачу (відчуження) майнових авторських прав на використання твору, в тому числі виключного права на використання твору, а також дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

За п. 1 цього договору ОСОБА_1 на замовлення ПП «ВД «Розумна дитина» виконує ряд художніх робіт у якості ілюстрацій для книги ОСОБА_2 «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Пунктом 2.1 договору передбачено, що художник передає (відчужує) видавцю авторські права на використання творів.

Згідно п. 2.5 договору видавець зобов'язується всебічно рекламувати твори та ім'я художника (а.с. 53-54).

У додатку № 1 до акту-прийняття від 25.06.2007 року містяться зображення 18 творів образотворчого мистецтва переданих ОСОБА_1 за договором з ПП «ВД «Розумна дитина» (а.с. 55-56).

У червні 2008 року на замовлення ПП «ВД «Розумна дитина» книга «ІНФОРМАЦІЯ_5» надрукована типографією, що знаходиться у КНР, що сторонами не заперечується та підтверджується митними накладними (а.с. 46-52).

На останньому розвороті книги «ІНФОРМАЦІЯ_5» міститься чотири ілюстрації творів ОСОБА_1, а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_4». Також на цьому розвороті міститься фотографія ОСОБА_1, її прізвище з ім'ям, а також текст до цих творів (а.с. 11-13, 78-79).

За змістом письмової заяви ОСОБА_1 від 12.06.2015 року в січня 2015 року її юрист повідомив їй про порушення її прав каналом «Плюс Плюс» та видавництва «Розумна дитина». Тільки після того, як юрист придбав книгу «ІНФОРМАЦІЯ_5» вона уважно її переглянула та звернула увагу, що на останніх сторінках надруковані її картини на що дозвіл вона не давала (а.с 90).

Згідно програми 15-го форуму видавців у Львові, що проходила 11-14 вересня 2008 року, відбулась презентація книги ОСОБА_2 «ІНФОРМАЦІЯ_5» та автограф-сесія за участі автора та художниці ОСОБА_1 (а.с. 111-122).

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні надала показання, що з 2006 року працює головним редактором ПП «ВД «Розумна дитина». З ОСОБА_1 знайома десь з 2004-2005 років. У 2007 році вона була редактором книги «ІНФОРМАЦІЯ_5» під прізвищем Подопригора, здійснювала дизайн, макетування, верстку та підготовку до друку цієї книги. Художником було запрошено ОСОБА_1 Проект авторського договору з ОСОБА_1 готувала вона. З ОСОБА_1 була домовленість щодо рекламного розвороту у книзі, ОСОБА_1 електронною поштою надіслала файли з картинами та свою фотографію, вона написала текст і відправила ОСОБА_1, а та погодила. Макет книги підписували автор та художниця, після чого він був відісланий до КНР для друку. Після друку книги, ОСОБА_1 передали один примірник книги залишивши його в галереї художниці. У 2008 році у м. Львові була презентація книги під час якої ОСОБА_1 давала автографи. У 2010 році ОСОБА_1 надавала копії своїх документів для висунення книги на здобуття Премії ім. Л. Українки, а також її повідомляли про внесення книги до каталогу найкращих дитячих книжок світу «White Ravens 2010».

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні надала показання, що вона є автором книги «ІНФОРМАЦІЯ_5», написання якої у 2007 році замовило ПП «ВД «Розумна дитина». Редактор Подопригіна надавала їй на погодження макет книги на якому вона бачила підпис ОСОБА_1 Авторський екземпляр вона разом із Подопригіною у 2008 році завозила ОСОБА_1 у її галерею на вул. Грушевського, який передали через співробітника галереї. Також у 2008 році вона разом з ОСОБА_1 та Подопригіною була присутня у м. Львові на презентації книги. Разом давали присутнім автографи.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні надав показання, що з 2013 року він консультує ОСОБА_1 із правових та економічних питань. У лютому 2015 року ОСОБА_1 переглядаючи разом із ним книгу «ІНФОРМАЦІЯ_5» видавництва ПП «ВД «Розумна дитина» здивувалась, що в ній знаходяться також її роботи «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_4». Книгу приніс він, до цього часу ОСОБА_1 не мала екземпляру цієї книги та не була знайома з її змістом.

За змістом ст. 10 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Положеннями ст.ст. 435, 437 ЦК України і ст.ст. 7, 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого, автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону. Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Суб'єктами авторського права, окрім авторів творів, є їх спадкоємці та інші фізичні та юридичні особи, які набули авторських прав відповідно до закону або договору.

Використання будь-якого твору можливо з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта авторського права (ст. 440 ЦК України, ст. 31-33 Закону України "Про авторське право та суміжні права").

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про авторське право та суміжні права» автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених статтями 21-25 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про авторське право та суміжні права» договори про передачу прав на використання творів укладаються у письмовій формі. В усній формі може укладатися договір про використання (опублікування) твору в періодичних виданнях (газетах, журналах тощо).

Відповідно до ч. 8 ст. 33 Закону України «Про авторське право та суміжні права» усі майнові права на використання твору, які передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як передані суб'єктом авторського права, вважаються такими, що не передані, і зберігаються за ним.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про авторське право та суміжні права» передбачено, що без згоди автора (чи іншої особи, яка має авторське право), але з обов'язковим зазначенням імені автора і джерела запозичення, допускається використання літературних і художніх творів в обсязі, виправданому поставленою метою, як ілюстрацій у виданнях, передачах мовлення, звукозаписах чи відеозаписах навчального характеру.

Згідно п. а) ч. 1 ст. 50 Закону України «Про авторське право та суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до ч. 1 та 1 ст. 15 Закону України «Про авторське право та суміжні права» до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать виключне право на використання твору ; виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. ст. 15 Закону України «Про авторське право та суміжні права» виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти відтворення творів.

Як роз'яснено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому порушником авторських і (або) суміжних прав можуть бути будь-які учасники цивільних відносин, що визначені в статті 2 ЦК України, які своїми діями (бездіяльністю) порушують особисті немайнові і (або) майнові права суб'єктів авторських прав і (або) суміжних прав.

У зв'язку з цим суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону № 3792-XII); шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому суду слід виходити із наявності матеріально-правової презумпції авторства (частина перша статті 435 ЦК України, стаття 11 Закону № 3792-XII). Зокрема, первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Це положення застосовується також у разі опублікування твору під псевдонімом, який ідентифікує автора.

Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону № 3792-XII при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614 та 1166 ЦК).

У п. 16 цієї постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що на позовні вимоги майнового характеру, наприклад про стягнення винагороди за договором тощо, застосовується загальний строк позовної давності, визначений ЦК України.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 4 ст. 258 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що у судовому засіданні установлено, що за укладеним між сторонами 26.05.2007 року договором про передачу майнових авторських прав на використання творів ПП «ВД «Розумна дитина» безпосередньо не передавалось право на використання спірних творів, однак ці твори використані видавцем з метою рекламувати твори та ім'я художника, що передбачено п. 2.5 договору з посиланням на автора, а також враховуючи погодження позивачкою на етапі підготовки книги до друку, як останнього розвороту, так і макету книги в цілому у 2007 році, передання видавцем авторського екземпляру книги та участь у презентації книги 15-го форуму видавців у м. Львові, під час якої вона давала автографи - у 2008 році, обізнаність позивачки про внесення книги «ІНФОРМАЦІЯ_5» до каталогу найкращих дитячих книжок світу «White Ravens 2010» та подання книги на здобуття Премії ім. Л. Українки - у 2010 році, що в сукупності свідчить про те, що вона не могла не знати про використання спірних робіт відповідачем, суд дійшов висновку про відмову в позові.

При цьому, суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_4, оскільки вони не спростовують обставин, встановлених на підставі досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності, можливості ОСОБА_1 дізнатися про порушення її прав у 2008-2010 роках.

Також суд не приймає, як доказ у цій справі свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір НОМЕР_1, виданого ОСОБА_1 на збірку творів образотворчого мистецтва «ІНФОРМАЦІЯ_6» (а.с. 18, 19), оскільки доказів того, що спірні твори внесені до цього каталогу позивачкою не надано.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 33, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Видавничій дім «Розумна дитини» про захист авторського права - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя