Справа №/642/8814/15ц
Провадження №2/642/337/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 р. Ленінський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого Лазарєва А.В.,

секретаря Клименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ї особи: Харківська міська рада, ОСОБА_3 харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою, в якій просив визнати за його матір»ю ОСОБА_4 право власності на 46/100 ч. житлового будинку з надвірними будівлями №38 по вул. Балтійській в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5. Визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на ті ж самі 46/100 ч. житлового будинку літ. «А-1» (прибудова а, а1; ганок а2; з надвірними будівлями: сарай літ. «Б»; вбиральня літ. «Е, Ж»; льох літ. «К, И»; огорожа №1,2; хвіртка №3,4 по вул.. Балтійській, 38 в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_4.

В обгрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 послався на те, що

після смерті своєї матері ОСОБА_4, померлої 25 листопада 2014 р. він звернувся до Другої харківської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, 46/100 ч. житлового будинку №38 по вул.. Балтійська в м. Харкові. Дане майно перейшло матері після смерті її матері ОСОБА_5, згідно ст.429 ЦК України (в редакції 1922 р.). У вказаному спадковому житловому будинку ОСОБА_4 була зареєстрована ще за життя бабусі ОСОБА_5, на час смерті бабусі і до дня своєї смерті, але свідоцтво про право на спадщину не оформила. У 1949 р. мати зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та взяла його прізвище. 21 травня 1976 р. батько помер. Мати померла 25 листопада 2014 р.. Другою харківською державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв»язку з тим, що після смерті його матері вказані 46/100 ч. житлового будинку не було належним чином зареєстровані в органах, які на той час здійснювали державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання представник позивача зявився.

Відповідачка ОСОБА_2 та представники 3-х осіб: Харківської міської ради, Другої харківської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомлені, до суду не прибули та надали до суду письмові прохання слухати справу за їх відсутністю ( а. с. 42 46, 48). Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала. Просить розглянути справу за її відсутністю ( а. с. 50).

З урахуванням викладеного суд, керуючись ст.169 ЦПК України, вирішив розглянути справу за відсутністю відповідачки та представників 3-х осіб.

Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав і дав пояснення аналогічні позовній заяві.

У письмових поясненнях представник Харківської міської ради просив прийняти законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі матеріалів, яке б не порушувало права Харківської міської ради та 3-х осіб ( а. с. 44 46).

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно Свідоцтва від 18 липня 1947 р. ОСОБА_5 являлася спадкоємицею майна, що залишилося в м. Харкові після смерті 31 липня 1942 року її чоловіка ОСОБА_3. Спадщина складалася з права забудови з будівлями, яке знаходиться за адресою: м. Харків, вул.. Балтійська, №38. Свідоцтво про право на спадщину було оформлено належним чином та зареєстровано в реєстрі право-власницьких домоволодінь Ленінського району м. Харкова за №3627 ( а. с. 14).

20 серпня 1947 р. ОСОБА_5 подарувала 1/3 ч. домоволодіння №38 по вул.. Балтійській у м. Харкові з правом забудови ОСОБА_6 ( а. с. 17).

30 квітня 1948 р. ОСОБА_5 померла ( а. с. 9).

Після смерті ОСОБА_5 її спадкоємцем була дочка ОСОБА_7 ( а. с. 12).

Згідно ст.429 ЦК УРСР ( в редакції 1922 р.), який діяв на час відкриття спадщини, якщо спадкоємець присутній в місці відкриття спадщини, на протязі 3-х місяців з дня вжиття заходів охорони не заявить належному суду про відмовлення від спадщини, він вважається таким, що прийняв її.

Спадкоємиця ОСОБА_7, яка за життя і на час смерті ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала в спадковому будинку, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто прийняла спадщину, але своє право власності на спадщину не оформила.

Рішенням народного суду 6-ї дільниці Ленінського району м. Харкова від 08.12.1948 р. визнано факт тотожності прізвищ ОСОБА_7 і ОСОБА_5, та що ОСОБА_7 являється донькою ОСОБА_5 ( а. с.15).

25 квітня 1949 р. ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та взяла прізвище чоловіка ОСОБА_8 ( а. с. 11).

В подальшому ОСОБА_6 продала за договором купівлі-продажу від 28 травня 1954 р. 1/3 ч. вказаного будинку ОСОБА_9. У даному договорі є примітка про те, що спадкоємець 2/3 ч. домоволодіння, а саме ОСОБА_4, відмовилась від свого переважного права купівлі, про що у договорі є окрема підписка ( а. с. 19).

Ухвалою народного суду Ленінського району м. Харкова від 17 грудня 1965 р. була розглянута справа за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про перерозподіл ідеальних часток домоволодіння. Цією ухвалою суду мирова угода була затверджена. За ОСОБА_9 визнано право власності на 54/100 ч. житлового будинку, розташованого в м. Харкові по вул.. Балтійській, 38 в м. Харкові, а за померлою залишено у власності 46/100 ч. вказаного будинку з визначенням права користування земельною ділянкою ( а. с. 20 21).

За вказаною мировою угодою спадкоємницею померлої ОСОБА_5 була зазначена її дочка ОСОБА_4.

Після перерозподілу ідеальна частка померлої ОСОБА_5 у розмірі 46/100 ч. не була зареєстрована ( а. с. 22).

15 травня 1989 р. на підставі договору купівлі - продажу 54/100 ч. спірного домоволодіння за адресою: м. Харків, вул.. Балтійська, 38 перейшла у власність

ОСОБА_2.

25 листопада 2014 р. померла ОСОБА_4 ( а. с. 8).

Виходячи з викладеного частка померлої ОСОБА_4, яка була неоформлена, у домоволодінні №38 по вул.. Балтійській в м. Харкові складала 46/100 ч..

Чоловік ОСОБА_4, ОСОБА_8 помер 21 травня 1976 р..

Після смерті ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у встановленому законом порядку звернувся лише її син, спадкоємець першої черги, ОСОБА_1 ( а. с. 61).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 ЦК України.

Судом встановлено, що заповіту від ОСОБА_4 не було, а тому право на спадкування повинно вирішуватися на підставі ст. 1261 1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги являється лише позивач.

У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але не час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Таким чином за спадщиною звернувся лише ОСОБА_1, спадкоємець першої черги.

Виходячи з викладеного суд визнає за ОСОБА_4 право власності на 46/100 ч. житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Балтійській, 38 в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, а після її смерті за ОСОБА_1 право власності на 46/100 ч. житлового будинку літ. «А-1» (прибудова а, а1; ганок а2) з надвірними будівлями: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «Е», Ж»; льох літ. «К,И»; огорожа №1,2; хвіртка №3,4 по вул. Балтійській, №38 в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4.

Керуючись ст. ст. 212 215 ЦПК України, ст. 429 ЦК УРСР (в редакції 1922 р.), ст. ст. 1223, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 46/100 ч. житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Балтійській, 38 в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 46/100 ч. житлового будинку літ. «А-1» (прибудова а, а1; ганок а2) з надвірними будівлями: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «Е», Ж»; льох літ. «К,И»; огорожа №1,2; хвіртка №3,4 по вул. Балтійській, №38 в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь в розгляді справи, але не були присутніми під час проголошення судового рішення, можуть оскаржити рішення в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання ними копії рішення.

Суддя А.В. Лазарєв