Справа № 446/57/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Котормус Т. І.

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.;

позивача ОСОБА_1;

відповідачки ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 3080 грн., пеню в розмірі 2051,63 грн., 3 % річних від простроченої суми заборгованості, що складає 141,37 грн., 1704,78 грн. інфляційних втрат та судові витрати в розмірі 487,20 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 15.01.2014 р. між позивачем і відповідачем було укладено договір позики, за яким позивач передав у власність відповідача грошові кошти у розмірі 3080 грн., які відповідач зобовязана була повернути до 15.06.2014р., сплачуючи кожного місяця до 15 числа 500 грн. Однак, у визначений строк, відповідач кошти не повернула, а тому позивач змушений звертатись до суду для стягнення таких коштів, пені відповідно до ст. 624 ЦК України, а також інфляційних втрат та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 судовому засіданні позов визнала та пояснила, що грошові кошти, передані їй позивачем згідно з договором позики від 15.01.2014 р., не змогла вчасно повернути в звязку з важким матеріальним становищем. По мірі можливості буде сплачувати заборгованість. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 15.01.2014 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів в сумі 3080 грн. Договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Камянка-Бузького нотаріального округу, реєстраційний номер 81. Згідно з умовами вказаного Договору ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3080 грн., сплачуючи 500 грн. кожного місяця до 15 числа. Відповідно до п. 2 Договору грошові кошти ОСОБА_2 одержала від ОСОБА_1 до підписання цього договору. В разі неповернення позики у вказаний в Договорі строк ОСОБА_2 сплачує пеню, яка обраховується у подвійному розмірі облікової ставки НБУ, що буде діяти на момент проведення розрахунку, за кожен день прострочки. В судовому засіданні відповідач не заперечила того, що вона не повернула грошових коштів позивачу. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобовязання та параграфом 1 Глави 71 ЦК України "Позика". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що у відповідача існує зобовязання повернути отримані у позивача кошти у розмірі 3080 грн. у строк до 15.06.2014р., однак таке зобовязання нею порушено, а відтак, позивач підставно просить суд стягнути таку суму коштів з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також фактичні обставини справи, суд вважає, що позивачем підставно нараховано на суму боргу інфляційні втрати у сумі 1704,78 грн. та 3% річних у сумі 141,37 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне повернення коштів в розмірі 2051,63 грн., яка відповідно до абз. 2 п. 5 Договору позики грошових зобовязань, укладеного 15.01.2014р. між сторонами у справі обрахована у подвійному розмірі облікової ставки НБУ, що діє на момент проведення розрахунку, за кожен день прострочки. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовзання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Виходячи з положення ч. 1 ст. 624 ЦК України та враховуючи встановлені обставини справи, суд також вважає підставною вимогу позивача про стягнення в його користь пені в сумі 2051,63 грн. за несвоєчасне повернення позики. Керуючись ст.ст. 509, 610, 624, 625, 1046 ЦК України, ст. ст. 8, 11, 15, 88, 208-209, 214-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (31.05.1990р.н., РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (15.06.1986р.н., РНОКПП НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 15.01.2014р. у сумі 3080,00 грн., пеню у розмірі 2051,63 грн., 3% річних у сумі 141,37 грн., інфляційниі втрати у розмірі 1704,78 грн., а всього 6997,78 грн. (шість тисяч девятсот девяносто сім гривень сімдесят вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (31.05.1990р.н., РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (15.06.1986р.н., РНОКПП НОМЕР_2) сплачені судові витрати у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Камянка-Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя Котормус Т.І.