Справа №591/7906/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/322/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про стягнення коштів та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (далі ПАТ «Укрінбанк») на користь ОСОБА_3 88301 грн. 44 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено за необґрунтованістю вимог.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрінбанк» просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року в ПАТ «Укрінбанк» запроваджено з 25 грудня 2015 року по 24 березня 2016 року тимчасову адміністрацію, а тому порядок виплати коштів за договорами банківського вкладу, порядок та черговість задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення інших платежів здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI. Вказує, що під час дії тимчасової адміністрації банком не здійснюється задоволення вимог вкладників, які є кредиторами банку, оскільки їх вимоги можуть бути задоволені лише за рахунок коштів, отриманих за наслідками ліквідації банку та реалізації його майна у визначеній черговості.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Законність оскаржуваного рішення місцевого суду у даній справі в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди та судових витрат перевірялася Апеляційним судом Сумської області та ухвалою від 21 січня 2016 року рішення суду першої інстанції в цій частині залишене без змін.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 05 березня 2005 року між ОСОБА_3 та Сумською філією Акціонерного товариства «Укрінбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрінбанк», укладено договір № 1001 на відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, за умовами якого банк відкрив заявнику рахунок та зобовязався надавати комплекс послуг з його обслуговування згідно з діючими Тарифами з відсотковою ставкою за залишком рахунку 14% (а.с. 4, 5).

Кінцевий термін дії договору не встановлено (п. 5.1).

Сторонами обумовлені відповідні права і обовязки, зокрема право клієнта самостійно розпоряджатися коштами свого рахунку та вимагати своєчасного і повного здійснення розрахунків та інших обумовлених договором послуг (п.п. 3.2.1, 3.3.2).

Згідно з п. 3.4.4 договору клієнт зобовязаний надавати касову заявку на отримання готівкових коштів у терміни, що встановлені відповідним рішенням Правління банку.

25 вересня 2015 року ОСОБА_3 звертався до банку з касовою заявкою про видачу йому грошових коштів готівкою у сумі 25000 грн., яка банком не виконана, у звязку з чим позивач 09 жовтня 2015 року звертався повторно, однак банком кошти не видані (а.с. 7, 8).

Станом на 30 жовтня 2015 року на рахунку ОСОБА_3 в ПАТ «Укрінбанк» обліковується 88301 грн. 44 коп. (а.с. 6).

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ч. 3 ст. 1068 ЦК України).

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

За таких обставин суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконує, а тому обґрунтовано стягнув з нього на користь позивача всю суму, яка знаходиться на рахунку останнього.

Доводи та посилання заявника апеляційної скарги на запровадження в банку тимчасової адміністрації та розповсюдження на спірні правовідносини дії Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є помилковими.

З наданих відповідачем до апеляційної скарги документів вбачається, що тимчасова адміністрація в ПАТ «Укрінбанк» запроваджена рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року № 239 з 25 грудня 2015 року на три місяці (а.с. 64).

Отже, починаючи з 25 грудня 2015 року ПАТ «Укрінбанк» здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним в умовах роботи неплатоспроможних банків.

До 25 грудня 2015 року діяльність банку спеціальним законом не регулювалася, а відтак для вкладника та банку діють взаємні обовязки, визначені договором або законом, умови та вимоги яких мають ураховуватися при вирішенні спору.

Спір у даній справі суд вирішив 18 грудня 2015 року, тобто до введення тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк».

Встановлені у справі обставини свідчать про те, що правовідносини між позивачем та банком виникли на підставі договору, при цьому обовязок повернути вклад за умовами договору від 05 березня 2005 року на вимогу ОСОБА_3 у період до введення тимчасової адміністрації добровільно банком не виконано.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що права позивача порушені, а тому підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог в частині стягнення суми вкладу у сумі 88301 грн. 44 коп.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог.

На підставі ухвали апеляційного суду від 26 січня 2016 року ПАТ «Укрінбанк» відстрочено сплату судового збору за розгляд справи в апеляційному суді на суму 971 грн. 31 коп. до ухвалення судового рішення у даній справі, які заявник апеляційної скарги не сплатив, а тому зазначена сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2015 року в частині задоволених вимог про стягнення 88301 грн. 44 коп. залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в дохід держави 971 грн. 31 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді