АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/1546/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Грегуль О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Вербової І.М.

за участю секретаря Горбачової І.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

УСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2

Вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя не склалось та з 2012 року фактичні шлюбні відносини припинені і їх збереження не можливе.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено, вирішено шлюб розірвати.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на те, що, не дивлячись на окреме проживання, подружжя продовжувало підтримувати стосунки і питання про розірвання шлюбу не порушувалось. Посилається на наявність дітей, які негативно сприйняли звістку про розірвання шлюбу батьків. Вказує, що судом не вирішено питання щодо місця проживання дітей та їх утримання, а також питання щодо розподілу спільного майна. Вважає за можливе зберегти сім»ю.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач, підтримавши апеляційну скаргу, пояснила, що окремо подружжя проживає з березня 2013 року, оскаржуючи рішення першої інстанції, сподівалась на відновлення шлюбних стосунків. Проте на даний час уважає, що збереження сім»є є неможливим, відтак не заперечує проти розірвання шлюбу.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, пояснивши, що збереження сім»ї є неможливим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не бажає продовжувати підтримувати шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем, сім»я остаточно розпалась, збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції установлено, що 20 квітня 1994 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За змістом ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

За змістом ст.ст. 3, 4 та 5 СК України особи, які перебувають у шлюбі, створюють сім»ю і державою здійснюється визначені законом заходи з її охорони.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За змістом ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 03 березня 2016 року задоволено клопотання ОСОБА_2 та сторонам надано строк на примирення - 2 місяці.

Колегія суддів, виходячи з проголошеного Конституцією України принципу обов»язкової наявності згоди чоловіка та жінки на шлюб, яке не може ґрунтуватись на примушуванні, та з огляду на стійку позицію позивача, а також позицію відповідача, уважає, що сім»я остаточно розпалась і шлюб не може бути збережено.

Доводи апеляційної скарги в частині не вирішення судом питань щодо місця проживання дітей та їх утримання, а також питання щодо розподілу спільного майна, колегією суддів відхиляються.

Відповідно до абз.1 п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Матеріали справи не містять відомостей про спірні питання згідно із цими роз»ясненнями, які підлягали б вирішенню. При поданні позовної заяви позивачем зазначено, що спору про місце проживання дітей і поділ майна немає. Іншою стороною будь-яких доказів не подавалось.

Вказівка на невирішеність інших прав і обов»язків подружжя (батьків) не може перешкоджати праву особи на припинення шлюбу і не впливає на правильність висновків суду з цього питання.

З огляду на наведене та вимоги ст.112 СК України суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

І.М. Вербова