Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/1182/15-ц Головуючий у 1-й інст. Василенко Р.О.
Категорія 81 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Шевчук А.М.,

суддів: Заполовського В.Й., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Радомишльського районного управління юстиції Гаврисевич Тамари Володимирівни

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -ОСОБА_3

на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Просить постанову, винесену старшим державним виконавцем відділу ДВС Радомишльського районного управління юстиції Гаврисевич Т.В., про відкриття виконавчого провадження від 15 листопада 2013 року визнати незаконною та скасувати її. В обґрунтування скарги посилається на те, що вищевказаною постановою, за заявою представника стягувача, відкрито виконавче провадження №40731033 про стягнення з нього на користь ЗАТ «СК«Інгосстрах» боргу в сумі 2 971 грн. 50 коп. на виконання виконавчого листа, виданого Радомишльським районним судом. Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена на його адресу 02 липня 2015 року. Вважає постанову незаконною у зв'язку з тим, що провадження було відкрито за виконавчим листом, який не відповідав вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у ньому був відсутній ідентифікаційний код боржника.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2016 року ОСОБА_1 відмовлено в поновленні строку для подання скарги на постанову про відкриття виконавчого провадження.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. Просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду її по суті. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, оскільки строк на оскарження постанови не пропущено, то клопотання про його поновлення не заявлялося. Натомість суд першої інстанції, у відсутність клопотання про поновлення строку на оскарження постанови, з власної ініціативи розглянув це питання та відмовив у поновленні строку на оскарження. Порушення норм процесуального права призвело до того, що скарга залишилася не розглянутою по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції, керуючись ст.385 ЦПК України, відмовив ОСОБА_1 в поновленні строку для подання скарги на постанову про відкриття виконавчого провадження, виходячи з того, що отримання оскаржуваної постанови в липні 2015 року не є свідченням поважності причин пропуску строку для подання скарги, оскільки боржник міг та повинен був дізнатися про порушення його прав у 2014 році, коли сплатив борг.

Відповідно до ч.1 ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

У пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 17 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадових особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону України «Про виконавче провадження»), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК України.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Відповідно до ч.6 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі змістом ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження із супровідним листом надсилається сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Виходячи з аналізу ч.6 ст.25, ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» десятиденний строк обчислюється з моменту одержання стороною копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що старшим державним виконавцем відділу ДВС Радомишльського районного управління юстиції Гаврисевич Т.В. постановою від 15 листопада 2013 було відкрито виконавче провадження №40731033 (а.с.5,55).

Виконавче провадження було відкрито за заявою про примусове виконання, поданою у листопаді 2013 року, виконавчого листа №2-1158/2008, виданого 20 травня 2013 року Радомишльським райсудом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» 2 971,50 грн. Рішення набрало законної сили 28 грудня 2008 року (а.с.50,81).

У пункті 6 резолютивної частини постанови вказано, що вона може бути оскаржена начальнику відповідного відділу ДВС або до Радомишльського районного суду в 10 денний строк з моменту її одержання.

У даному випадку оскаржується постанова з чітко визначеним строком її оскарження, тобто з моменту одержання її копії.

У матеріалах справи відсутні докази дотримання державною виконавчої службою вимог ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.56).

Так, копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 15 листопада 2013 року із супровідним листом від 15 листопада 2013 року №8491/3-32/3 була надіслана ОСОБА_1 простою кореспонденцією (а.с.56).

У скарзі зазначається, що боржнику постанова про відкриття виконавчого провадження доведена до відома листом начальника відділу ДВС Радомишльського РУЮ 02 липня 2015 року №5166/3-27/1 (а.с.6).

Скаргу подано до суду 13 липня 2015 року, тобто в десятиденний строк з моменту її одержання (а.с.1).

Розглядаючи дану скаргу, суд першої інстанції не звернув увагу на вищевикладене та не врахував, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби та їх посадових осіб, який і потрібно враховувати, а не загальний строк, визначений статтею 385 ЦПК України.

У скарзі клопотання про поновлення строку для звернення відсутнє. Окрема заява про поновлення строку одночасно зі скаргою також не подавалася. У апеляційній скарзі представник боржника посилається на те, що клопотання про поновлення строку звернення зі скаргою не заявлялося й у судовому засіданні у суді першої інстанції, оскільки, на думку боржника та його представника, строк для звернення із скаргою не пропущено.

Незважаючи на дану обставину, суд першої інстанції відмовив скаржнику в поновленні строку для подання скарги, хоча такого клопотання не заявлялося.

У даному випадку, коли ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області віл 14 липня 2015 року відкрито провадження у справі (а.с.8), на стадії розгляду справи суд уповноважений: у разі відсутності клопотання про поновлення строку на оскарження - залишити скаргу без розгляду у зв'язку з пропущенням строку на оскарження або розглянути скаргу по суті, якщо б встановив, що строк не пропущено.

Натомість на стадії розгляду справи суд безпідставно вдався до обговорення питання щодо поважності причин пропуску строку для подання скарги та відмовив у задоволенні неіснуючого клопотання, чим порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання та нерозгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,311,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: