Справа № 200/6522/16-ц
Провадження 4с/200/75/16
УХВАЛА

«12» квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2016 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною скаргою на дії державного виконавця у якій просить розглянути питання про зняття арешту з його майна.

Суд оглянувши матеріали скарги, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Враховуючи положення ч,8 ст.8 ЦПК України до скарги на дії державного виконавця застосовуються загальні правила позовного провадження із врахуванням особливостей передбачених Розділом VII ЦПК України

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у ^ триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За змістом правила ч. 2 ст. 72 ЦПК України на особу, яка пропустила встановлений законом процесуальний строк, покладається обовязок подати клопотання про його поновлення, оскільки за зазначеним правилом документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення такого строку.

Викладеною вище статтею встановлено право суду поновити строк для подання скарги, що пропущено заявником з поважних причин. На особу, яка пропустила встановлений законом процесуальних строк, покладається обовязок подати клопотання (у вигляді письмової заяви) про його поновлення.

У разі якщо подано клопотання про поновлення строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, то у будь-якому випадку це клопотання вирішується в судовому засіданні відповідно до вимог статті 73 ЦПК.

Згідно ст. 73 ЦПК України, суд поновлює строк, встановлений законом або судом, за клопотанням (у вигляді письмової заяви) сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обовязковою. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Як вбачається з тексту скарги, 10.10 2015 р. Заявник звернувся до Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів в дніпропетровській області з проханням зняти з обліку автомобіль, який належить заявнику, йому було відмовлено оскільки на автомобіль накладено арешт та заборона на його відчуження. При зверенні до Бабушкінського ВДВС ДМУЮ в Дніпропетровській області 03.11.2015 року щодо зняття арешту з його майна було надано відповідь, щодо виконавчих проваджень стосовно боржника ОСОБА_1 інформація відсутня, а з питанням зняття арешту з рухомого майна йому необхідно звернутися до суду. Однак заявник лише 08.04.2016 року звернувся до суду з даною скаргою, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, виходячи зцього встановлено, що заявником пропущено строк для подання скарги. Та при цьому клопотання про поновлення пропущеного ним строку на подання скарги, яке повинно бути оформлено у вигляді письмової заяви не долучено до скарги, а також заявником у скарзі не зазначено посилання на відповідні докази, які б підтвердили поважність причин пропуску встановленого законом строку дподання скарги.

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ п.16 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 р. №6, та згідно до ст. 385 ЦПК - такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи,

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

Відповідно до ч.5 ст. 121 ЦПК повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути скаргу заявникові та роз'яснити право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 72, 73, 383-385, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, - залишити без розгляду та повернути заявнику.

Роз'яснити заявнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду ізскаргою після усунення обставин, що були підставою прийняття зазначеного рішення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отриманнняухвали апеляційної скарги.

Суддя: Е.В. Женеску