У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Муніципальна гвардія» Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про стягнення належних при звільненні коштів та середнього заробітку за час затримки розрахунку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом. Зазначала, вона з9 жовтня 2013 року працювала у відповідача на посаді сторожа, 31 жовтня 2013 року трудовий договір припинено за угодою сторін. Посилаючись на те, що належні при звільненні кошти їй виплачено не було, просила задовольнити позов.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 2 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 вересня 2015 року, стягнуто з комунального підприємства «Муніципальна гвардія» Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 1 189 грн 41 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 19 630 грн.

ОСОБА_1 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу направити на новий розгляд до цього суду.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що з 9 жовтня 2013 року ОСОБА_1 працювала у відповідача на посаді сторожа, 31 жовтня 2013 року трудовий договір було припинено за угодою сторін.

При звільненні відповідач не провів з позивачем розрахунок. Згідно довідки, розмір заборгованості з виплати заробітної плати станом на 26 квітня 2014 року становить 1 189 грн 41 коп.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з комунальним підприємством «Муніципальна гвардія» Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, останнє при звільненні розрахунок з позивачем не провело, правильно задовольнив позов стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Апеляційний суд перевіряючи законність рішення суду першої інстанції обґрунтовано погодився із його висновком.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідачем у справі має бути Нікопольська міська рада, про залучення якої заявляла клопотання ОСОБА_1, підлягають відхиленню.

Згідно із ч. 2 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 25 липня 2014 року комунальне підприємство «Муніципальна гвардія» зареєстроване як юридична особа та самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, відомості про його припинення відсутні (а. с. 11, 12).

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року з цих підстав відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у розгляді справи виконавчого комітету Нікопольської міської ради.

Витяг із єдиного державного реєстру про наявність в ньому відомостей про те, що комунальне підприємство «Муніципальна гвардія» припинено, в матеріалах справи відсутній.

Доводи касаційної скарги не спростовують наведеного та встановлених судами на підставі поданих сторонами доказів, яким дана належна оцінка, обставин і зроблених в ухвалених ними рішеннях висновків, у зв'язку з чим підстави для її задоволення відсутні.

Не залучення судом до участі в розгляді справи в якості співвідповідача особи не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення.

При цьому ОСОБА_1 не позбавлена права подати окремий позов до такої особи.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук
Судді: О.В. Кадєтова Г.І. Мостова