Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/4161/15 Головуючий у 1 інстанції: Курбатова О.М.
Провадження № 22-ц/778/959/16 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В., суддів Гончар М.С., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, третя особа: Запорізька дирекція Українського державного підприємства поштового зв'язку «УКРПОШТА» про виключення приміщення зі складу службового житла, зобов»язання видати ордер на це приміщення,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до суду до Запорізької міської ради, третя особа: Запорізька дирекція Українського державного підприємства поштового зв'язку (УДППЗ) «УКРПОШТА» з вказаним позовом. В позові зазначала, що вона з 18 серпня 1992р. зареєстрована та мешкає у АДРЕСА_1, що була надана їй як службова як працівнику Запорізького поштамту. На теперішній час вона є пенсіонером за віком, тому не може бути виселена без надання іншого житла; мешкає в квартирі більше 20 років; належно виконує всі права та обов'язки наймача; не має іншого житлового приміщення для проживання; на даний час відпала потреба в використанні спірного приміщення як службового, але Запорізька міська рада відмовляє їй у виключенні цієї квартири з числа службових приміщень, що, на думку позивача, порушує її житлові права та право на приватизацію житла. Посилаючись на вказані обставини, просила суд виключити квартиру АДРЕСА_1 з числа службової житлової площі, а також зобов'язати Запорізьку міську раду видати їй ордер на цю квартиру.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення суду у зв»язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Рогава І.Т., вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працювала на Запорізькому поштамті, правонаступ-

ником якого на теперішній час є Запорізька дирекція Українського державного підприємства поштового зв»язку «УКРПОШТА», з 09.06.1986р.: спочатку учнем оператора, потім оператором, потім заступником начальника відділення зв'язку, а 15.05.1993р. була звільнена на підставі ст. 41 п. 2 КЗпП України.

03.09.1991р. ОСОБА_2 було надано службове жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується копією ордеру, який є в матеріалах справи. У вищевказаній квартирі ОСОБА_2 проживає і на сьогоднішній день, сплачує квартплату та комунальні послуги.

Відповідно до ст.118 ЖК УРСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у звязку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

У відповідності до "Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988р. № 37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому законом порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових Виключення жилих приміщень з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Таким чином, виключення жилих приміщень з числа службових може бути проведено, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів на підставі клопотання підприємства, установи, організації.

Позивач в своїх позовних вимогах зазначає, що відпала потреба в використанні займаної нею квартири як службової, тому просила суд виключити її квартиру з числа службових, а також зобов»язати Запорізьку міську раду надати їй ордер на цю квартиру.

Відмовляючи в задоволенні цього позову, суд виходив із того, що позивач не надала жодного доказу на підтвердження тих обставин, що відпала потреба у використанні її квартири як службового приміщення, а також за відсутності відповідного клопотання юридичної особи, за якою закріплювалось це жиле приміщення як службове для надання в користування її працівнику, виключення квартири з числа службових є порушенням чинного законодавства.

З такими висновками суду повністю погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають наявним матеріалам справи та вимогам правильно застосованих судом норм матеріального права.

За матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 до теперішнього часу має статус службового житла, але після декількох проведених реорганізацій Запорізького главпоштамту не була взята на баланс останнім правонаступником - Запорізькою дирекцією УДППЗ "Укрпошта», що підтверджується листом від 11.02.2014р.

Тому Запорізька дирекція УДППЗ «Укрпошта» вважає, що не має права для зверненням із відповідним клопотанням про виключення жилого приміщення з числа службових.

Згідно відповіді МКП «ОСНОВАНІЄ» від 13.05.2015р. на звернення ОСОБА_2 вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі МКП «ОСНОВАНІЄ» та є власністю територіальної громади м. Запоріжжя, а квартира АДРЕСА_1 значиться як службова, але не закріплена за МКП «ОСНОВАНІЄ» в якості службового житла, тому воно теж не має права для звернення з відповідним клопотанням про виключення жилого приміщення з числа службових.

Отже, в такому разі відповідач в особі Запорізької міської ради діє у правовому полі, відмовляючи виключити спірну квартиру з числа службового житла без клопотання Запорізької обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта», за правопопередником якого було закріплено службове житло - квартиру позивача, і таке рішення виконкому Ради народних депутатів № 241/1 від 30.08.1991р. ніким не змінювалось та не скасовувалось ( а.с. 8).

Той факт, що правонаступник в особі Запорізької обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта» не взяв його собі на баланс, не спростовує вказаного рішення виконкому та не звільняє це підприємство від обов»язку розібратись з питанням, чи потрібно йому вказане житлове приміщення в якості службового, чи така потреба на тепер відпала.

Крім того, позивач обрала неналежний спосіб захисту, прохаючи суд своїм рішенням виключити житлове приміщення з числа службових, оскільки суд не може взяти на себе функції виконкому, а лише може визнати неправомірними його дії та зобов»язати його вчинити певні дії у випадку порушення рішеннями або бездіяльністю прав позивача, але таких вимог позивач не заявляла.

Також не може суд зобов»язати Запорізьку міську ради видати позивачу ордер на займану квартиру навіть у випадку виключення її з числа службових, оскільки в такому разі це житлове приміщення може бути надано особам, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на відповідному обліку, оскільки сам лише факт тривалого проживання у службовому житлі та добросовісне виконання обов»язків наймача не породжує у користувача службової квартири права користування нею як неслужбовим житлом або будь-якого переважного права на отримання ордеру на неї.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою, тому у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України підлягає відхиленню із залишенням без змін оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Савченко О.В.

Судді: Гончар М.С.

Маловічко С.В.