АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/8064/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Прокопчук Н.О., Шкоріної О.І., при секретарі Басюк Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди ІриниВікторівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди Ірини Вікторівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.04.2007 між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_5 було укладено договір кредиту №0.29-48/169, за умовами якого позивач отримала грошові кошти у розмірі 144 500,00 доларів США строком до 26.04.2021 року із відсотковою ставкою 12,5% річних. У якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 27.04.2007 сторони уклади іпотечний договір № 013/193-І, за умовами якого позивач передала банку в іпотеку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

16.12.2013 приватним нотаріусом КМНО Паракудою І.В. було вчинено виконавчий напис №3624, яким запропоновано ПАТ «Укрсоцбанк» звернути стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 206 763,44 доларів США, що за курсом НБУ становить 1 652 660,16 грн, на двокімнатну квартиру, яка належить на праві власності ОСОБА_5 та є предметом іпотеки.

Виходячи з того, що наданий банком розрахунок заборгованості разом з заявою про вчинення виконавчого напису свідчить про наявність боргу ОСОБА_5 станом на 05.02.2013, а також, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє наявності спору між сторонами, враховуючи, що подані нотаріусу документи відповідають переліку, встановленому законодавством,- суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Шевченківськогорайонного суду м. Києва від 11 березня 2016 року та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Представник банку заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін. Приватний нотаріус у судове засідання апеляційного суду не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином (ас 87), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подала, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ст.87 Закону України «Про нотаріат»для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що 16.12.2013 приватним нотаріусом КМНО Паракудою І.В. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на іпотечне майно - квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві власності позивачу, у зв'язку з тим, що у ОСОБА_5 виникла заборгованість перед ПАТ «Укрсоцбанк» по кредитному договору № 0.29-48/169 від 27.04.2007. Проте, суд дійшов помилкового висновку про те, що сума заборгованості є безспірною.

З матеріалів справи вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису було зроблено на підставі невірно зробленого розрахунку кредитної заборгованості за вказаним кредитним договором (ас 55). За умовами поданого нотаріусу кредитного договору розмір відсоткової ставки становить 12,5% річних, а у розрахунку застосовано 14,00% річних, що суперечить умовам кредитного договору. Даний факт не заперечується представником банку (ас 7-9).

Відповідно до п. 3.5. гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Оскільки приватному нотаріусу подано розрахунок заборгованості, який не відповідає вимогам договору, а нотаріус на це уваги не звернув і помилково вважав зазначену банком суму заборгованості безспірною, передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису у нотаріуса не було.

За таких обставин відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 305, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

Визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №3624 від 16 грудня 2013 року, вчинений приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою Іриною Вікторівною таким, що не підлягає виконанню.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді Н.О. Прокопчук

О.І. Шкоріна