АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді: Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Свої вимоги мотивував тим, що на момент подачі позову ОСОБА_1 не працював і вимушений доглядати за літніми батьками, в тому числі за батьком, який є напівпаралізованим, нерухомим хворим та не може обходитись без постійного стороннього догляду.

Крім того, позивач з колишньою дружиною та доньками проживає в одній квартирі і, за можливості, дає додаткові гроші донькам на їх прохання. За даних обставин позивач вважає несправедливим стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку та стягнення аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_3 до досягнення нею 23-х років.

У зв'язку з чим просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ј частки усіх видів заробітку до 500 грн. на місяць, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісяця та на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення нею 23-х років.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року позов задоволено частково.

Розмір аліментів, визначений за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 грудня 2014 року, зменшено до 1/6 частини .

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на прийняття незаконного та необгрунтовоного рішення, оскільки судом першої інстанції не було надано належної оцінки всім обставинам справи, порушення районним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав свою апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які просили апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлено, що на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва 06 лютого 2015 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти: на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 грудня 2014 року і до повноліття дитини; на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, студентки Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 грудня 2014 року і до досягнення нею 23-х років; та на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, студентки Київського університету імені Бориса Грінченка, в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 грудня 2014 року і до закінчення навчання, тобто по 30 червня 2017 року (а.с.6-9).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року доньці сторін ОСОБА_5 виповнилося 23 роки.

Згідно до копії трудової книжки, ОСОБА_1 13 березня 2015 року звільнений з посади чергового ТОВ «Венбест Охорона» за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України (а.с.5).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з викладених позивачем обставини зміни матеріального становища та даних копії довідки до акта огляду МСЕК №809669 від 08 липня 2013 року та виписного епікризу історії хвороби №8538, визнано доцільним зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду.

Твердження апеляційної скарги щодо того, що у позивача немає можливості надавати зазначену допомогу в розмірі, визначеному судом, а, отже, є підстави до звільнення від аліментних зобов'язань перед ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та зменшення їх відносно ОСОБА_4 до визначеного позовом розміру 500 грн. на місяць - колегія суддів оцінює критично.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Як на обставину, що дає підстави до зменшення аліментів з ј частини до 500грн. та звільнення від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ОСОБА_1 вказував на те, що нині не працює, здійснює догляд за батьком.

Разом з тим, даючи пояснення в судовому засіданні, зазначав, що він лише оформив на себе документи щодо здійснення догляду за батьком, інвалідом 1 групи, а фактично за батьком доглядає його мати, також допомогу у цьому надає і він та діти, зокрема, донька ОСОБА_3.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач з попереднього місця роботи звільнився 13 березня 2015 року, тобто відразу після ухвалення 06 лютого 2015 року рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, в серпні 2015 року у органах соціального захисту оформив документи як особа, що здійснює догляд за інвалідом 1 групи, в той час як сам визнав про фактичний догляд за батьком матір'ю.

Окрім цього, в судовому засіданні позивач підтвердив пояснення доньки ОСОБА_3 про те, що фактично співпрацює з відомими художниками.

З долученої в суді апеляційної інстанції інформації з мережі Інтернет, убачається, що ОСОБА_1 є адміністратором проекту художника ОСОБА_9 (а.с. 130-132).

Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби.

Виходячи з того, що в даній справі відсутні докази про наявність визначених ст.188 СК України обставин, а саме, ОСОБА_3 не має доходу, що набагато перевищує дохід кожного з батьків і не забезпечує самостійно свої потреби, а судом першої інстанції й так було зменшено розмір зобов'язання по аліментам на утримання ОСОБА_4, у відповідності до доходів батька, то, відповідно, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення вимог апеляційної скарги.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 754/12584/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4665/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Клочко І.В..

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.