Справа № 589/1864/16-ц
Провадження № 2-п/589/14/16
УХВАЛА

Іменем України

13 жовтня 2016 р. м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Надточій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто" про перегляд заочного рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 липня 2016 р. у цивільній справі за № 589/1864/16-ц,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто" звернулось до суду із заявою про перегляд заочного рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 липня 2016 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто" про захист прав споживачів та стягнення коштів.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню враховуючи таке.

Згідно ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об'єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з'ясування поважності причин неявки відповідача не є єдиною підставою для скасування заочного рішення. Крім цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідач у справі в порядку ст.74 ЦПК України був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Відповідач неодноразово викликався судовими повістками, які надсилались рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Будь-яких доказів поважності причин своєї неявки відповідач не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 цієї статті передбачено, що ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Однак, на жоден з доказів, передбачених ст. 57 ЦПК України, які мають істотне значення для правильного вирішення справи відповідач не послався, а вдався до тлумачення окремих положень договору, який вже був предметом дослідження під час судового розгляду на який відповідач не з'явився без поважних причин.

Відтак, сукупності обставин, які зумовлюють обов'язкове скасування заочного рішення, судом не встановлено.

Посилання відповідача на неправильний розподіл судових витрат на увагу не заслуговують.

Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від17.10.2014 № 10: "...7. Оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду", статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів"...".

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви має нести відповідач, який є юридичною особою, а для даної категорії осіб ставка судового збору становить не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (з вимог майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, з вимог немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 224, 228, 231 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто" про перегляд заочного рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 липня 2016 р. у цивільній справі за № 589/1864/16-ц залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя О.М.Сидорчук