Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Лесик Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовною заявою: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 в розмірі 3 000 гривень щомісячно.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у шлюбі з 01 червня 2002 року. 07 липня 2011 року їхній шлюб був розірваний. Від спільного шлюбу з відповідачем в них є неповнолітня донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактично після їхнього розлучення з відповідачем по справі останній перестав надавати будь-яку допомогу на утримання їхньої доньки. Її звернення до відповідача з приводу необхідності систематичного належного матеріального утримання дитини з урахуванням всіх видів заробітку та доходів та виконання ним своїх батьківських обов'язків, залишені ним без реагування. В даний час їй відомо, що відповідач займається підприємницькою діяльністю та має стабільний, значно великий заробіток. Відповідач через конфлікт з нею, ігноруючи її, як матір їхньої спільної дитини, не надає матеріальну допомогу та взагалі не цікавиться життям та навчанням їхньої доньки. Їхня донька фактично знаходиться на повному її утриманні, оскільки відповідач своїм меркантильним відношенням до сімейного життя не лише ігнорує свої батьківські обов'язки, а й економить на дитині, її добробуті, можливості забезпечення належного, повноцінного харчування та забезпечення її одягом та взуттям. Виховання дитини не займається взагалі, посилаючись на свою постійну зайнятість. В даний час, вона самостійно не може в повному обсязі утримувати їхню доньку, так як є ряд проблем фінансового характеру, крім того донька потребує відвідування різноманітних дитячих закладів для розвитку та гарного навчання, через що, вона також несе значні матеріальні витрати. На даний час донька потребує посиленого харчування та забезпечення організму вітамінами у вигляді фруктів та вітамінів для нормального розвитку, а відповідач фактично своїм ігноруванням створює умови для їхньої матеріальної залежності від нього.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Пояснила суду, що на протязі шести років відповідач не займається утриманням власної дитини, будь-яких коштів не надає, лише телефонує на дні народження доньки. Вважає, що 3000 гривень не являється великим розміром аліментів, крім того, відповідач має можливість їх платити, так як працює, проте місце роботи останнього їй не відоме.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою позивача ухвалити заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, у всій сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2002 року.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 липня 2011 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.4).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач разом з малолітньою донькою - ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від доньки, постійної участі у вихованні та утриманні доньки не приймає.

Відповідно до довідки від 21 січня 2016 року, виданої ТОВ «ЕКСПЕРТЦЕМЕНТ-МАЙСТЕРБУД», позивач працює в ТОВ «ЕКСПЕРТЦЕМЕНТ-МАЙСТЕРБУД» з 02 вересня 2013 року до цього часу на посаді менеджера. Нарахована заробітна плата за 6 місяців складає - 14 361,58 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника аліментів або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень.

Таким чином, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, участі у вихованні та утриманні малолітньої доньки не приймає, та з урахуванням положення ст. 182 СК України суд вважає, що розмір аліментів який повинен стягуватись з відповідача на користь позивача на утримання дитини, повинен бути встановлений в розмірі 1500 гривень, щомісячно з дня подання позовної заяви.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», була звільнена позивач при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст.10, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривні 20 (двадцять) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: