Справа № 200/531/15-ц
Провадження № 2-з/200/123/16
У Х В А Л А

про забезпечення позову

«19» жовтня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровськ

у складі: головуючого судді Женеску Е.В.,

за участю секретаря Санжаровської Я.В.

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

«19» січня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2015 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання на 17 лютого 2015 року.

«17» жовтня 2016 року до канцелярії суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією прав на квартиру, та шляхом обтяження речових прав на квартиру.

В обґрунтування заяви зазначає, що на даний час певні юридичні особи мають намір вчинити дії, які направлені на звернення стягнення за спірним іпотечним договором на предмет іпотеки, що в подальшому може значно ускладнити виконання судового рішення по даній справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії.

Пленумом Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4, зазначено що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, повязаний з предметом позову, наскільки він спів розмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально - правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження та реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача та третіх осіб, які можуть сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

З урахуванням вищевикладеного та аналізуючи зміст заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що є підстави припускати, що невжиття забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду,а тому вважає за необхідне частково задовольнити клопотання позивача про забезпечення позову, заборонивши вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією прав на квартиру № 124, житловою площею 32, 2 кв.м, загальною площею 99, 8 кв.м., у житловому будинку літ.В-25, ВІ1, ВІІ1, в-1, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глинки, буд. 2, яка є предметом спору, до набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом заборони вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією прав на квартиру № 124, житловою площею 32, 2 кв.м, загальною площею 99, 8 кв.м., у житловому будинку літ.В-25, ВІ1, ВІІ1, в-1, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глинки, буд. 2.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити в Бабушкінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ, Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції, до негайного виконання, сторонам до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Е.В. Женеску