АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Поліщук Н.В.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

за участю осіб:

представника позивача Лепех Л.Л.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року задоволено позов ТОВ «Рада 2» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Рада 2» заборгованість за житлово - комунальні послуги за квітень 2015 року у розмірі 417, 21 грн., пеню за період з 01.09.2014 року по 30.04.2015 року у розмірі 2941, 33 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Справа №753/10826/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6107/2016
Головуючий у суді першої інстанції:В.В.Даниленко
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д.Поливач
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування зазначив, що суд не надав оцінки наданим відповідачем доказам, в яких зазначалося, що 10.12.2014 року було зареєстровано Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Позняківський», членом якого він є як власник квартири АДРЕСА_1. 06.02.2015 року було прийнято рішення про обрання форми управління неподільним майном та загальним майном житлового комплексу через статутні органи ОСББ «Позняківський» та прийняття на баланс Об'єднання житлового комплексу по АДРЕСА_1, про що було повідомлено ТОВ «Рада 2» та поставлено до відома про початок забезпечення надання послуг мешканцям будинку з управління неподільним майном та загальним майном житлового комплексу, його експлуатацію та надання житлово-комунальних послуг з 01.03.2015 року власними силами. Починаючи з 01.03.2015 року він сплачує вартість комунальних послуг на користь ОСББ «Позняківський».

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з викладених підстав.

Представник ТОВ «Рада 2» Лепех Л.Л. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною, рішення суду першої інстанції просила залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Так, задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 як власник квартири АДРЕСА_1, отримує житлово - комунальні послуги, при цьому не виконує зобов'язання по їх оплаті, чим спричиняє позивачу, який є балансоутримувачем даного будинку, матеріальні збитки у вигляді неотримання у повному обсязі плати за надані житлово - комунальні послуги. Задовольняючи вимогу про стягнення пені судом було враховано невиконане ОСОБА_2 зобов'язання по сплаті заборгованості за надані житлово - комунальні послуги, яка була стягнута з нього на користь позивача рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.10.2015 року.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» - для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, Об'єднання за рішенням загальних зборів має право - задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг, тощо.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

09.06.2004 року між ТОВ «Рада 2» та ОСОБА_2, як власником зазначеної квартири, було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території.

Рішенням позачергових загальних зборів ОСББ «Позняківський» від 06.02.2015 року, свідоцтво про державну реєстрацію якого здійснено 10.12.2014 року, а Статут затверджено 10.12.2014 року, було постановлено прийняти будинок АДРЕСА_1 та визначено останнього балансоутримувачем та Управителем вказаного будинку, починаючи з 28.02.2015 року.

Згідно з прийнятим рішенням,ОСББ «Позняківський» повідомило ТОВ «Рада 2», яке обслуговувало будинок АДРЕСА_1 про розірвання з ТОВ «Рада 2» попередніх відносин щодо обслуговування будинку - з 01.03.2015 року.

Уклавши з постачальниками та виробниками відповідних житлово-комунальних послуг самостійні договори щодо надання послуг, ОСББ «Позняківський» самостійно почало забезпечувати обслуговування вищевказаного будинку.

Як вбачається, відповідач є членом ОСББ «Позняківський» та за квітень 2015 року він сплатив на користь ОСББ відповідні рахунки щодо надання останнім житлово-комунальних послуг, надавши при цьому відповідні докази (а.с.64-а, 68).

Отже з наведено чітко вбачається, що у квітні 2015 року балансоутримувачем та Управителем будинку АДРЕСА_1 було ОСББ «Позняківський», яке і надавало у квітні 2015 року житлово-комунальні послуги згідно з укладеними ним договорами з відповідними організаціями, внаслідок чого позовні вимоги ТОВ «Рада 2» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово - комунальні послуги за квітень 2015 року є безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Частина 1 ст. 58 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Зазначаючи про те, що відповідачем не було надано доказів передачі будинку АДРЕСА_1 на баланс ОСББ «Позняківський», позивач будь-яких належних доказів, які б підлягали оцінці у відповідності до ст. 212 ЦПК України, того, що вказаний будинок перебував у квітні 2015 року на балансі ТОВ «Рада 2», не надав.

Також вказані твердження позивача спростовуються тією обставиною, що балансоутримувача житлових будинків визначають співвласники вказаного будинку, зважаючи на роз'яснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.01.2012 року № 7/10-1315 та враховуючи пункт 11 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Посилання ТОВ «Рада 2» на Акти виконаних робіт між товариством та підрядчиками, які, на його думку, свідчать про надання позивачем житлово-комунальних послуг у зазначений ним період, на увагу колегії суддів не заслуговують, оскільки будь-яких доказів того, що вказані послуги були оплачені позивачем та в якому об'ємі були надані, враховуючи наявність договірних відносин ОСББ «Позняківський» з постачальниками та виробниками відповідних житлово-комунальних послуг на обслуговування будинку АДРЕСА_1 у квітні 2015 року, матеріали справи не містять.

Не заслуговують на увагу і посилання позивача на наявність між ним та відповідачем ОСОБА_2 договірних відносин, що підтверджується Договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинокової території від 09.06.2004 року, в зв'язку з чим одностороннє розірвання Договору або відмова від його виконання забороняється, оскільки зазначені договірні відносини між сторонами розірвано споживачем відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і таке розірвання позивачем не оспорено.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що вимоги ТОВ «Рада 2» про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги за квітень 2015 року задоволенню не підлягають, а тому скасовує рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги за квітень 2015 року

Що стосується законності рішення суду в частині стягнення з відповідача пені за прострочку відповідачем сплати позивачеві вартості отриманих ним житлово-комунальних послуг за період 01.04.2014 року по 01.03.2015 року, то з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 мав перед ТОВ «Рада 2» заборгованість за житлово - комунальні послуги у розмірі 5545,39 грн. за період з 01.04.2014року по 01.03.2015 року, яка була стягнута з нього згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12.10.2015року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.п 2.2.5 п.2 Договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 09.06.2004року, укладеного між ТОВ «Рада 2» та ОСОБА_2 при несвоєчасному внесенні платні наймач зобов'язується сплачувати пеню із розрахунку 1% від несплаченої суми за кожен день прострочки.

З урахування даної обставини, колегія суддів вважає безпідставними доводи ОСОБА_2 про те, що суд неправомірно задовольнив вимоги позивача про стягнення з нього пені, оскільки судом достовірно встановлено несвоєчасність сплати ОСОБА_2 платні за надані ТОВ «Рада 2» житлово - комунальні послуги у період з 01.04.2014року по 01.03.2015 року.

Судом приймається наданий позивачем розрахунок (а.с.7), оскільки він є правильним та відповідачем не спростований.

Оскільки ОСОБА_2 не сплатив своєчасно житлово-комунальні послуги, з нього на користь ТОВ «Рада 2» відповідно до умов Договору від 09.06.2004 року підлягає стягненню пеня у розмірі 2782 грн. 79 коп. з урахуванням розрахунку наданого ТОВ «Рада 2» за прострочення платні за період з 01.09.2014 року по 01.04.2015року (а.с.7). Пеня за прострочення платні за квітень 2015 року у розмірі 158, 54 грн. не стягується з наведених вище підстав.

Всього з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Рада 2» підлягає стягненню пеня у розмірі 2782 грн. 79 коп.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово - комунальні послуги за квітень 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ТОВ «Рада 2» в задоволенні позовних вимог в цій частині та підлягає зміні в частині визначення розміру пені, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Рада 2», зменшивши її розмір з 2941, 33 грн. до 2782,79 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово - комунальні послуги за квітень 2015 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Рада 2» відмовити у стягненні з ОСОБА_2 заборгованості за житлово - комунальні послуги за квітень 2015 року.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року в частині стягнення пені змінити, зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» пені з 2941 (дві тисячі дев'ятсот сорок одна) грн. 33 коп. до 2782 (дві тисячі сімсот вісімдесят дві) грн. 79 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: