печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гладун Х.А.,

при секретарі - Василевській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа без самостійних вимог: Національний банк України про визнання бездіяльністю протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - Відповідач), третя особа без самостійних вимог: Національний банк України (далі - Третя особа), в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав заявленого позову, просив визнати протиправною бездіяльність Відповідача, що полягає у ненаданні відповіді на його інформаційний запит від 11.09.2015 р. та зобов'язати Відповідача надати відповідь по суті зазначеного інформаційного запиту.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги вказує, що Відповідач протиправно, з посиланням на положення Закону України «Про банки і банківську діяльність» щодо банківської таємниці, листом від 09.08.2016 р. № 2/01-17/6840 відмовив йому у наданні запитуваної інформації, що стосується виключно його як клієнта банку та позичальника за кредитним договором від 11.12.2013 р., укладеного з Відповідачем.

Будучи належним чином повідомленим про день, час, місце розгляду справи Позивач в судове засідання не з'явився, його представник подав заяву про розгляду справи у відсутність Сторони Позивача.

Представник Відповідача в судовому засіданні посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позову, просив відмовити в його задоволенні. Підтримав раніше подані письмові заперечення.

Представник Третьої особи, будучи належним чином повідомним, в судове засідання не з'явився. Причини неявки представника суду не відомі.

Вислухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволені позову слід відмовити виходячи з наступного.

Cудом встановлено, що 11.12.2015 р. між сторонами укладено кредитний договір № 002-02046-111213.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди.

10.09.2015 р. ОСОБА_2, який діяв від імені та в інтересах Позивача на підставі довіреності, копія якої ним долучалася до запиту, звернувся до Відповідача з інформаційним запитом, в якому просив:

1. Повідомити чи передавались права кредитора по даному кредитному договору третім особам, якщо передавались то направте правові підстави такої передачі;

2. Надати таку інформацію:

- сума погашеного кредиту;

- сума нарахованих відсотків (комісії);

- сума сплачених відсотків (комісії);

- сума нарахованих (з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій;

- сальдо розрахунків на дату надання інформації.

3. Надати Положення (інструкцію) про кредитування, що діяла на дату підписання

спірного правочину (11 грудня 2013 року)

4. Підтвердити повноваження особи, яка підписала кредитний договір згідно заяви

Позичальника № 002-02046-111213 від 11 грудня 2013 від імені Банку.

5. Повідомити номер рахунку на який банк зарахував 13600,00 грн. кредитних

коштів.

6. Надати копії меморіальних ордерів та/або платіжних доручень та/або заяви

на видачу готівки на оплату 13 600,00 грн. від 11 грудня 2013 року - на

споживчі цілі.

7. Надати примірник належного Кредитного договору згідно заяви Позичальника

№ 002-02046-111213 від 11 грудня 2013 року.

Таким чином, запитувана представником Позивача у Відповідача інформація містила банківську таємницю.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи.

Відповідно до пункту 3.1. розділу 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006р. №267, письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку має бути підписаний цією особою. Її підпис має бути засвідчений підписом керівника банку чи вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально.

Листом від 09.08.2016 р. № 2/01-17/6840, адресованим представнику Позивача - ОСОБА_2, Відповідач адресата повідомив, що долучена до інформаційного запиту довіреність від 27.08.2015 р. не уповноважує ОСОБА_2 як представника Позивача на отримання запитуваної інформації, що містить банківську таємницю.

Таким чином доводи позовної заяви, що безпосередньо Позивачу відмовлено у наданні запитуваної ним інформації, що містить банківську таємницю є безпідставними.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частинами першою, третьою та четвертою статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 57 даного Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зважаючи на те, що Позивачем не дотриманий порядок надання письмового дозволу на розкриття банківської таємниці, відмова Відповідача у наданні представнику позивача запитуваної інформації на підставі довіреності від 27.08.2015 р., яка не містила переліку дій Повіреного щодо отримання інформації, яка місить банківську таємницю по укладеному між Позивачем та Відповідачем кредитному договору № 002-02046-111213 від 11.12.2013 р. є правомірною.

За наведених обставин підстави для задоволення позову - відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 169, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа без самостійних вимог: Національний банк України про визнання бездіяльністю протиправною та зобов`язання вчинити дії, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Х.А. Гладун