Справа № 204/1715/15-ц
Провадження № 2/204/1553/16
РІШЕННЯ

Іменем України

12 липня 2016 року м.Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Таран К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

16 травня 2016 року від Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до суду надійшла вищевказана цивільна справа. У позовній заяві позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 2049869,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.07.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УніКредіт Банк" (згідно з редакцією Статуту від 17.02.2014 року ПАТ "Укрсоцбанк" є правонаступником усіх прав та обов'язків ПАТ "УніКредит Банк") та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено Договір про іпотечний кредит №MRTG - 94, згідно з умовами якого Позивач надав Відповідачу 1 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (кредит) на загальну суму 83544,00 дол. США зі сплатою відсотків в сумі 12 % на рік. У якості забезпечення виконання зобов'язань Відповідача 1 за Договором Кредиту було укладено: Договір Поруки № MRTG - 94/Р1 від 07.07.2008 року з ОСОБА_2; Договір Поруки № MRTG - 94/Р2 від 07.07.2008 року з ОСОБА_3, які, зобов'язалась відповідати перед Позивачем в тому ж обсязі, що і Відповідач 1, зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених Договором кредиту. Кредит було отримано Відповідачем 1 07.07.2008 року, що підтверджується заявою на видачу готівки № НОМЕР_1. Таким чином, слід відзначити про те, що Позивач повністю виконав свій обов'язок, проте Відповідач 1 свій обов'язок по поверненню кредиту та відсотків не виконав. З урахуванням зазначеного, зважаючи на настання випадку невиконання Позичальником умов Договору про надання кредиту (зокрема, щодо порушення строку повернення Кредиту), Позивачем було надіслано Відповідачам ОСОБА_4 вимоги за вих. № 08.406-297/3773, № 08.406-297/3773/1, № 08.406-297/3773/2 від 25.02.2015р., про погашення заборгованості за Договором про надання кредиту, відповідно до якої Банк вимагав повного дострокового погашення боргових зобов'язань протягом 30 днів з дня пред'явлення Банком відповідної письмової вимоги. Але, ні у зазначений строк, ні пізніше Боргові зобов'язання Позичальником за Договором про надання кредиту виконані не були. Вимога Банку про повне дострокове погашення заборгованості за Договором про надання кредиту залишилася без задоволення, у зв'язку з чим, станом на 12.02.2015 р. утворилась заборгованість за Кредитним договором у сумі 81670,92 дол. США що за офіційним курсом НБУ станом на 12.02.2015р. складає 2 049 869 гривень 90 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом 67 751,02 дол. США (еквівалент 1 700 492,47грн.), заборгованості по сплаті відсотків 11 860,06 дол. США (еквівалент 297 677,26грн.), пені за прострочення сплати кредиту 304,73 дол. США (еквівалент 7 648,50грн.), штраф за порушення умов кредитного договору 1 755,11 дол. США (еквівалент 44 051,66грн.).

Представник позивача у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі у судові засідання двічі підряд не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що 07 липня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредит Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит №MRTG-94, відповідно до якого, ОСОБА_1 були надані грошові кошти у розмірі 83544,00 доларів США зі сплатою відсотків в сумі 12% річних з кінцевим терміном повернення до 07 липня 2038 року, а ОСОБА_1 прийняла на себе зобовязання сплачувати проценти за користуванням кредитом та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку (а.с.14-19).

Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором належним чином, надавши ОСОБА_1 кредит у розмірі 83544,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № (а.с.13).

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У порушення умов кредитного договору, ОСОБА_1 не виконала свої зобовязання за кредитним договором і не сплатила проценти за користування кредитом, внаслідок чого, утворилася заборгованість перед позивачем за договором іпотечного кредиту №MRTG-94 від 07.07.2008 року, яка станом на 12.02.2015 року становить 2 049 869 грн. 90 коп., з яких: заборгованість за кредитом 67 751,02 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.02.2015 року складає 1 700 492 грн. 47 коп.; заборгованість по сплаті відсотків 11 860,06 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.02.2015 року складає 297 677 грн. 26 коп.; пеня за прострочення сплати кредиту 304,73 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.02.2015 року складає 7 648 грн. 50 коп.; штраф за порушення умов кредитного договору 1 755,11 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.02.2015 року складає 44 051 грн. 66 коп.

Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання.

За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як передбачено ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу України.

Свої зобов'язання по сплаті кредиту відповідач-1 не виконувала, що призвело до порушення прав позивача.

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Як випливає з матеріалів справи, в забезпечення виконання зобовязань за договором про іпотечний кредит №MRTG-94 від 07.07.2008 року був укладений договір поруки №MRTG-94/Р1 від 07 липня 2008 року, між банком, позичальником та поручителем ОСОБА_2, відповідно до умов якого, останній взяв на себе на добровільних засадах відповідати перед банком по зобовязаннях позичальника ОСОБА_1 в повному обсязі (а.с.20).

Також, в забезпечення виконання зобовязань за договором про іпотечний кредит №MRTG-94 від 07.07.2008 року був укладений договір поруки №MRTG-94/Р2 від 07 липня 2008 року, між банком, позичальником та поручителем ОСОБА_3, відповідно до умов якого, остання взяла на себе на добровільних засадах відповідати перед банком по зобовязаннях позичальника ОСОБА_1 в повному обсязі (а.с.21).

За ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.553 ЦПК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом пункту 1.1 договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі зобов'язань, що й позичальник.

Відповідно до пункту 1.2 договорів поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника, так і до поручителя чи до обох одночасно, виходячи з умов ст.554 ЦК України, відповідальність поручителя й боржника є солідарною.

При цьому умовами договорів поруки до договору про іпотечний кредит №MRTG-94 від 07 липня 2008 року не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення солідарно з поручителів суми заборгованості за договором про іпотечний кредит №MRTG-94 від 07 липня 2008 року не узгоджуються з вимогами статті 554 ЦК України та умовами договорів поруки, так як норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого.

Предметом спору за договором №MRTG-94 від 07 липня 2008 року є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники. Також умовами договорів поруки передбачено право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя.

Оскільки ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості за договором про іпотечний кредит №MRTG-94 від 07 липня 2008 року згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні.

Крім того, у позовній заяві наявні відомості про те, що позивачем було надіслано відповідачам досудові вимоги за вих. № 08.406-297/3773, № 08.406-297/3773/1, № 08.406-297/3773/2 від 25.02.2015р., однак, жодних доказів на підтвердження їх направлення засобами звязку (більш того, отримання відповідачами) до матеріалів справи не долучено. Відтак, відповідачам-2, 3 не було достеменно відомо про порушення ОСОБА_1 умов договору про іпотечний кредит.

Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобовязання; договір поруки не створює обовязків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором; в договорі поруки кредитор наділений лише правами, а поручитель обовязками; у разі невиконання боржником основного зобовязання, забезпеченого порукою, поручитель зобовязується виконати борг боржника замість останнього; обовязок поручителя полягає не лише у виконанні обовязку замість боржника, а у відшкодуванні збитків, завданих невиконанням обовязку боржником.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідачів пені за порушення умов договору про іпотечний кредит у розмірі 304,73 доларів США і штрафу за порушення умов договору про іпотечний кредит у розмірі 1755,11 доларів США, суд виходить із такого.

Так, відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Таким чином, пеня і штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Виходячи з умов договору про іпотечний кредит №MRTG-94 від 07 липня 2008 року позикодавець має право вимагати сплату неустойки за непогашення у погоджені графіком строки сплати кредиту та процентів, проте, який саме вид неустойки повинен бути сплачений позичальником у ньому не зазначено.

Зазначене свідчить про безпідставне намагання кредитора застосувати до боржника (відповідача) подвійну цивільно-правову відповідальність одного і того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання).

Як зазначено у Постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

У звязку з вищевикладеним, з відповідача-1 (ОСОБА_1Ю.) необхідно стягнути штраф за порушення умов кредитного договору у розмірі 1 755,11 доларів США (еквівалент 44 051 грн. 66 коп.), а вимога про стягнення пені у розмірі 304,73 доларів США (еквівалент 7 648,50грн.) є незаконною і необґрунтованою, а тому, задоволенню не підлягає.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного, в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит №MRTG-94 від 07.07.2008 року підлягає стягненню з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 81366,19 (вісімдесят одна тисяча триста шістдесят шість доларів США дев'ятнадцять центів) доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.02.2015 року складає 2042221,39 (два мільйони сорок дві тисячі двісті двадцять одна) грн., з яких: заборгованість за кредитом 67751,02 (шістдесят сім тисяч сімсот пятдесят один долар США два центи) доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.02.2015 року складає 1700492, 47 (один мільйон сімсот тисяч чотириста девяносто дві) грн.; заборгованість по сплаті відсотків 11860,06 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят доларів США шість центів) доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.02.2015 року складає 297677,26 (двісті девяносто сім тисяч шістсот сімдесят сім) грн.; штраф за порушення умов кредитного договору 1755,11 (одна тисяча сімсот п'ятдесят п'ять доларів США одинадцять центів) доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.02.2015 року складає 44051,66 (сорок чотири тисячі п'ятдесят одна) грн.

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, ані нормами закону, ані умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, крім того, на підтвердження факту того, що поручителі знали про невиконання боржником зобовязання позивачем не було надано належних і допустимих доказів, суд вважає за необхідне задовольнити позов у частині позовних вимог щодо стягнення на користь позивача заборгованості за договором про іпотечний кредит №MRTG-94 від 07 липня 2008 року у сумі 2042221,39 грн. саме з позичальника (відповідача-1) - ОСОБА_1, а в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

Цивільний позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, 04 травня 1981р.н., ІПН НОМЕР_2, на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (, поточний рахунок 0003, МФО 300023) заборгованість за договором про іпотечний кредит №MRTG-94 від 07 липня 2008 року у розмірі 2042221 (два мільйони сорок дві тисячі двісті двадцять одна) грн.39коп.

Стягнути з ОСОБА_1, 04 травня 1981р.н., ІПН НОМЕР_2, на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (, поточний рахунок 0003, МФО 300023) судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.

У задоволенні цивільного позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Суддя І.В. Тітова