АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретаря Шерівської Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики, інфляційних витрат, штрафу за прострочення виконання грошового зобовязання та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 січня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики, інфляційних витрат, штрафу за прострочення виконання грошового зобовязання та моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 січня 2016 року закрито провадження у справі у звязку з тим, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між цими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати вказану ухвалу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду в частині закриття провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 про

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц-331/16 головуючий у І-й інстанції Семенко О.В.

категорія:19/27 суддя-доповідач: ОСОБА_4

стягнення інфляційних витрат, штрафу за прострочення виконання грошового зобовязання та моральної шкоди підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження, суд першої інстанції виходив з того, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2006 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3Р і стягнуто з відповідачів на користь позивача борг за договорами позики в розмірі 17560 грн, однак ОСОБА_1 у листопаді 2015 року звернувся до суду з аналогічним позовом.

Проте з такими висновками суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до п.2 ч.1ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі у цьому випадку можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав для закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2006 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики від 19 березня 2002 року та 17 квітня 2002 року в розмірі 17560 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі за вимогою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики від 19 березня 2002 року та 17 квітня 2002 року в розмірі 17560 грн.

Водночас зі змісту позовної заяви, з якою ОСОБА_1 звернувся до суду у листопаді 2015 році, вбачається, що позивач, посилаючись на невиконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2006 року, також просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 інфляційні витрати за весь час прострочення виконання, штраф за невиконання грошового зобовязання та моральну шкоду.

Отже, крім стягнення боргу за договорами позики, яке було предметом розгляду та щодо якого ухвалено рішення, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачів суми, передбачені ст.625 ЦК України, штраф та моральну шкоду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду в частині закриття провадження у справі за вимогами позивача про стягнення з відповідачів інфляційних витрат, штрафу за прострочення виконання грошового зобовязання та моральної шкоди відповідно до п.4 ст.311 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 307, 311 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 січня 2016 року в частині закриття провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення інфляційних витрат, штрафу за прострочення виконання грошового зобовязання та моральної шкоди скасувати і направити справу в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: