Справа № 180/3517/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючої: судді Тананайської Ю.А., при секретарі: Котовій Н.С., розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання дій державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції з примусового виконання рішення суду незаконними, скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та зобовязання вчинити дії у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства Страхова група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2014 року ДП «Придніпровська залізниця», яке реорганізоване шляхом злиття в Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в яке входить Регіональна філія «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», згідно Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23.02.2012 № 4442-VI, постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року р. № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та наказу Міністерства інфраструктури України «Про заходи щодо реорганізації Укрзалізниці, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування» від 09.07.2014 № 301, зареєстроване 21.10.2015 року звернулось із скаргою про визнання дій державного виконавця Кіровського відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції з примусового виконання рішення суду незаконними, скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та зобовязання вчинити дії у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства Страхова група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що у провадженні державного виконавця Біловола В.О. перебуває виконавче провадження, яке було відкрито 25 квітня 2014 року. Згідно до постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ДП «Придніпровська залізниця» на користь ОСОБА_1 100 000 гривень було встановлено строк для добровільного виконання до 30 квітня 2014 року. Оскільки підприємство виступає податковим агентом, то відповідно до норм Податкового кодексу, з зазначеної суми було утримано податок з доходів фізичних осіб та перераховано 29 квітня 2014 року 83243 грн. 60 коп. ОСОБА_1 та 16756 грн. 40 коп. на рахунок держави.

30 квітня 2014 року державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ винесено постанову про зупинення виконавчого провадження до розяснення рішення суду. 5 листопада 2014 року поновлено виконавче провадження.

06 листопада 2014 державним виконавцем винесено постанову ВП 43072752 про стягнення виконавчого збору та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 1675 гривень 64 коп., в звязку з тим що боржником не виконано виконавчий лист у наданий строк для добровільного виконання.

Просять визнати дії старшого державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_3 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору протиправними та скасувати постанову від 06.11.2014 року по виконавчому провадженню 43072752 про стягнення виконавчого збору; визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Біловола В.О. щодо не вчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження та зобовязати державного виконавця вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження.

Представник Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» надав суду заяву про слухання справи без його присутності.

Начальник Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та державний виконавець Біловол В.О., повідомленні належним чином в судове засідання не зявилися, надали суду заперечення на скаргу та просили відмовити в її задоволенні.

ОСОБА_1 до суду не з»явився, повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду скарги, що підтверджується поштовим повідомленням. Заяв чи клопотань не надходило.

ОСОБА_2 надав суду заяву про слухання справи без його присутності.

Представник заінтересованої особи спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на розгляд справи не з»явився, повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду скарги, що підтверджується поштовим повідомленням. Заяв чи клопотань не надходило.

Вивчивши матеріали, подані до скарги, суд приходить до наступного:

Згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

За ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення (на виконання ч. 1 ст. 20 зазначеного вище закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна). Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 зазначеної статті державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 січня 2014 року стягнуто на користь ОСОБА_1 з Державного підприємства Придніпровська залізниця, ОСОБА_2, солідарно, в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень, з Приватного акціонерного товариства Страхова група «ТАС» 2550 гривень.

Рішення набрало законної сили 24 березня 2014 року.

На підставі виконавчого листа в справі № 2/180/117/2014, виданого Марганецьким міським судом 18 квітня 2014 року, 25 квітня 2014 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ДП «Придніпровська залізниця» на користь ОСОБА_1 100 000 гривень та встановлено строк для добровільного виконання до 30.04.2014 року.

На виконання зазначеної постанови 29 квітня 2014 року ДП «Придніпровська залізниця» перерахувало ОСОБА_1 83243 грн.60 коп. та податок на користь держави в сумі 16756 грн.40 коп.

30 квітня 2014 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_3 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження до розяснення рішення судом.

5 листопада 2014 року державним виконавцем поновлено виконавче провадження.

06 листопада 2014 року винесено постанову про стягнення з боржника ДП «Придніпровська залізниця» виконавчого збору у розмірі 1675 грн.64 коп.

Суд вважає, що винесена постанова не відповідає вимогам законодавства, тому підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 162 Податкового кодексу України платниками податку з доходів фізичних осіб (далі - податок) є, відносно розглянутого випадку, як фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і податковий агент.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними Кодексом.

Згідно підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім:

а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю.

Таким чином вирішальним для розгляду справи є визначення чи підлягають оподаткуванню податком з доходів громадян суми за виконавчим документом, що виконується у спірному виконавчому провадженні.

З рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області вбачається стягнення на користь ОСОБА_1 сум відшкодування моральної шкоди, який є сином загиблої у результаті аварії.

Отже, оскільки шкода життю та здоров'ю спричинена матері платника податку, присуджені судом суми відшкодування моральної шкоди є доходом, що включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку ОСОБА_1, тобто підлягають оподаткуванню за встановленими ставками.

Вирішуючи спір на користь позивача, суд виходить із того, що чинне законодавство України передбачає можливість виконання боржником грошового зобов'язання за виконавчим документом як шляхом самостійного перерахування на користь та, зокрема, на рахунок стягувача, так і на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Вибір боржником способу та порядку добровільного виконання виконавчого документа в межах запропонованих шляхів визначає й відповідні особливості такого виконання.

Так, оскільки відділи державної виконавчої служби згідно зі статтею 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» є юридичними особами, мають розрахункові та інші рахунки в установах банків, гербову печатку, відповідно до статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

За письмовою заявою стягувача - фізичної особи стягнуті грошові суми можуть бути перераховані державним виконавцем на зазначений ним рахунок у банку або в іншій фінансовій установі чи надіслані на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум.

При цьому, згідно частини п'ятої статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами та прямо забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею.

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету врегульовано статтею 168 Податкового кодексу України.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 Кодексу.

Згідно вказаної норми, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Належить зазначити, що податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб підпункт 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає, зокрема, юридичну особу (її філію, відділення, інший відокремлений підрозділ), яка незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Таким чином, суд доходить висновку, що у разі виконання боржником - ДП «Придніпровська залізниця» грошового зобов'язання за виконавчим документом шляхом самостійного перерахування безпосередньо на користь та на рахунок стягувача, вказане підприємство виступатиме податковим агентом із покладенням на нього обов'язку щодо нарахування, утримання та сплати податку.

У разі виконання вимог виконавчого документу шляхом перерахування сум боржником на депозитний рахунок державної виконавчої служби, відсутня виплата та нарахування доходу фізичній особі, оскільки стягувач при такій сплаті не є отримувачем коштів.

При цьому, згідно виключення із загального правила, відповідно до підпункту168.1.3 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов'язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Пункт 168.2 статті 168 Податкового кодексу України визначає, що платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Особою, яка не є податковим агентом, вважається нерезидент або фізична особа, яка не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності або не є особою, яка перебуває на обліку у контролюючих органах як особа, що провадить незалежну професійну діяльність (підпункту 168.2.2 підпункт 168.2 статті 168 Податкового кодексу України).

Таким чином, у разі здійснення виплат стягувачу органом державної виконавчої служби останній не матиме статусу податкового агента з огляду на приписи підпункту 168.2.2 підпункт 168.2 статті 168 Податкового кодексу України та не нараховує, не утримує та не сплачує за платника податку суми податку.

Проте, платник податків, отримавши суми відшкодування моральної шкоди, що включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, має самостійно нарахувати та сплатити відповідні суми податку до бюджету.

Отже, незалежно від обраного способу виплати сум за виконавчим документом на користь стягувача, спірні суми підлягатимуть оподаткуванню та у володінні стягувача остаточно залишиться присуджена сума відшкодування моральної шкоди за вирахуванням суми податку з доходу фізичних осіб.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» фактичне повне виконання рішення згідно з виконавчим документом є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Оскільки ДП «Придніпровська залізниця», правонаступником якого є Публічне акціонерного товариства «Українська залізниця» 29 квітня 2014 року перерахувало кошти ОСОБА_1 та до бюджету, то фактично виконало в повному обсязі рішення Марганецького міського суду, тому державний виконавець Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_3 повинен був винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи те, що суд вважає, що боржником виконано рішення суду в період строку, встановлено державним виконавцем для добровільного виконання, то державний виконавець не мав підстав для стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 1675 грн.64 коп.

Вимоги скаржника в частині зобовязання державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження не підлягають задоволенню, оскільки на час розгляду скарги державним виконавцем надано постанову від 10 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження ВП 43072752.

Керуючись ст. ст. 14, 57-60, 209, 212-214, 383-386 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» вособі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_3 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору протиправними.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 6 листопада 2014 року по виконавчому провадженню 43072752 про стягнення з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» виконавчого збору в розмірі 1675 грн. 64 коп.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо не вчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження 29 квітня 2014 року.

В інших вимогах відмовити.

Стягнути з Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на користь держави судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а особами, які не були присутніми при проголошенні ухвали - з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4