У х в а л а

ІМенем УКраїни

3 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., НаумчукаМ.І.,

розглянувши цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», заінтересована особа - ОСОБА_3, на бездіяльність державного виконавця, за касаційною скаргою Кошлія РоманаВасильовича, який діє від імені публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» (далі - ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії») звернулось до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Зазначало, що на виконанні державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Вакуленко С.М. перебував виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку грошових коштів. 12 лютого 2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Посилаючись на те, що при винесенні постанови були порушені положення Закону України «Про виконавче провадження», просило задовольнити скаргу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року скаргу задоволено частково. Визнано дії (бездіяльність) державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції ВакуленкоС.М. з примусового виконання виконавчого листа № 2-7973, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 19 вересня 2012 року, неправомірними. Скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Вакуленко С.М. про повернення виконавчого листа № 2-7973, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 19 вересня 2012 року. У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, питання передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

КошлійР.В., який діє від імені ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права, залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що доказів, які б свідчили про вчинення державним виконавцем дій при виконанні судового рішення, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», не подано, у зв'язку з чим постанова про повернення виконавчого документа стягувачу незаконна і підлягає скасуванню.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та передаючи питання для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що судом першої інстанції порушено порядок розгляду скарги, матеріали виконавчого провадження предметом дослідження в судовому засіданні не були.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління держаної виконавчої служби Головного управління юстиції знаходився виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 19 вересня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» грошових коштів у розмірі 456 131 грн 50 коп., судового збору та судових витрат.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління держаної виконавчої служби Головного управління юстиції Вакуленко С.М. від 2 лютого 2015 року виконавчий документ повернуто стягувачу відповідно до п. п. 2, 7 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються (ч. 1 ст. 386 ЦПК України).

Отже, за правилами цивільного процесуального законодавства предметом оскарження (судового розгляду) в такому випадку можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно скарги ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», яка була предметом розгляду, вона стосувалась оскарження бездіяльності державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Вакуленко С.М. та прийнятої останньою постанови про повернення виконавчого листа № 2-7973, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 19 вересня 2012 року.

За результатами розгляду цієї скарги Шевченківським районним судом м. Києва 23 квітня 2015 року постановлено ухвалу.

Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, від імені якого діяла Шаповал О.В., на вказану ухвалу подано апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційний суд, на порушення зазначеної норми процесуального права, прийняв та розглянув апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, який участі у справі не брав.

Дані, які б свідчили, що оскаржуваною ухвалою було вирішене питання про права та обов'язки цієї установи, що б давало останній право на її оскарження, відсутні, як і посилання на такі обставини в апеляційній скарзі та ухвалених судом апеляційної інстанції судових рішеннях, що стосуються її прийняття до розгляду та вирішення по суті.

Порушення норм процесуального права, якими визначено порядок прийняття апеляційної скарги і відкриття апеляційного провадження, унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому ухвала апеляційного суду, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Повноваження апеляційного суду визначені ст. 307 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд не навів мотивів, чому неможливо усунути допущені судом першої інстанції порушення, про які зазначено апеляційним судом у постановленій ним ухвалі за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням визначених законодавством меж розгляду справи цим судом і наданих йому повноважень, зокрема, щодо дослідження доказів і встановлення обставин.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Передаючи питання до суду першої інстанції для продовження розгляду, апеляційний суд на зазначені положення норм процесуального права уваги не звернув і не врахував, що судом першої інстанції було розглянуто скаргу по суті та постановлено ухвалу про часткове її задоволення, тому у випадку порушення останнім порядку, встановленого для її вирішення, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, а не для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Кошлія Романа Васильовича, який діє від імені публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.О. Кузнєцов
Судді:О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук