Провадження № 2/761/2382/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Савенко О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в.о. начальника Виробничого підрозділу вагонна дільниця ст. Київ-Пасажирський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування наказу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 13 листопада 2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Виконуючий обов'язки начальника Вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський Південно-Західної залізниці ОСОБА_2 (далі - Третя особа), про визнання незаконним, скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що згідно наказу № 96/ОК від 19 травня 1998 року Позивач допущений до роботи начальником поїзда у Вагонну дільницю ст. Київ-Пасажирський Південно-Західної залізниці. Зауважив, що згідно Наказу Відповідача № 431 від 19 жовтня 2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, Позивачеві була оголошена догана. Позивач зазначив, що догану винесено за порушення пункту 2.3.3. Інструкції начальника пасажирського поїзда, а саме 09 вересня 2015 року при проведенні повторного інструктажу з питань охорони праці провідниками пасажирських вагонів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Позивач зробив відповідний запис в Журнал реєстрації інструктажів з охорони праці та, при цьому, не вніс відповідну відмітку в залікові книжки даних провідників, неналежно виконував посадові обов'язки: не здійснив облік в маршрутному листі квитанцій форми ГУ-57, а також не здійснив належного контролю за роботою провідника вагону № 13 ОСОБА_5, який допустив використання пасажирами матраців без придбання комплектів постільної білизни. Позивач вважає вищезгаданий наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, на думку Позивача, Відповідач не прийняв до уваги та не перевірив інформацію викладену Позивачем у поясненні від 11 вересня 2015 року, крім того, Відповідач притягнув Позивача до дисциплінарної відповідальності без згоди профспілкового органу, не з`ясував ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також попередню роботу Позивача. Крім того, Позивач стверджує, що Відповідачем порушено строки застосування дисциплінарного стягнення, передбачену статтею 148 Кодексу законів про працю України. Позивач зазначив, що у зв'язку з незаконним та безпідставним застосуванням дисциплінарного стягнення, останньому завдано моральну шкоду, яку Позивач оцінює в 1000 грн. Просив суд ухвалити судове рішення, яким визнати незаконним та скасувати Наказ № 431 від 19 жовтня 2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності про оголошення ОСОБА_1 догани; зобов'язати Відповідача відшкодувати Позивачу моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., а також відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

У судовому засіданні Позивач та його представник позов, з підстав, зазначених у позовній заяві, підтримали, просили суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача у судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив суд відмовити у повному обсязі. У письмових заперечення на позов представником Відповідача зазначено, що Відповідачем не було порушено строки притягнення до дисциплінарної відповідальності, передбачені статтею 147 Кодексу законів про працю України, оскільки перевірка поїзда була здійснена 11 вересня 2015 року, а оперативна нарада, на якій було виявлено проступок, який вчинив Позивач, проводилася 13 жовтня 2015 року. На думку представника Відповідача, саме з дня проведення оперативної наради обчислюється початок перебігу строку для притягнення до дисциплінарної відповідальності Позивача. Крім того, зауважив, що згідно статті 147 Кодексу законів про працю України, більш м`якого стягнення ніж догана за порушення трудової дисципліни не передбачено. Зауважив, що Позивачем не обґрунтовано позовну вимогу щодо стягнення моральної шкоди, не надано доказів моральних страждань. З цих підстав вважає позов безпідставним.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 19 травня 1998 року після закінчення курсів при КТШ допущений до роботи начальником поїзда, що вбачається з копії трудової книжки останнього серії БТ-І № 4491694, запис № 22 (а.с. 4-9).

Крім того, судом встановлено, що 26 березня 2015 року між Вагонною дільницею станції Київ-Пасажирський в особі начальника дільниці ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладено Контракт з працівником, який згідно його пункту 1 є строковим трудовим договором терміном дії з 26 березня 2015 року до 26 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_1 було прийнято на роботу у Вагонну дільницю в цех резерву провідників пасажирських вагонів за посадою начальник поїзда (пасажирського) (а.с. 10-12).

За змістом Наказу № 431 від 19 жовтня 2015 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за підписом в.о.начальника Відокремленого підрозділу «Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський» Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» Державної адміністрації залізничного транспорту Міністерства інфраструктури України ОСОБА_2, за порушення п. 2.3.3. Інструкції начальнику пасажирського поїзда, затвердженої наказом від 27 квітня 2012 року № 158-Ц, за неналежне виконання посадових обов'язків, що виявилося у допущенні порушень при веденні поїзної документації, а саме відсутності обліку в маршрутному листі квитанцій форми ГУ-57, за нездійснення належного контролю за роботою працівників поїзної бригади на шляху прямування поїзда начальника пасажирського поїзда ОСОБА_1 (рм 8210) притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани (а.с. 13).

Відповідно до статті 139 Кодексу законів про працю України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно зі статтею 147 Кодексу законів про працю України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

За змістом статті 148 Кодексу законів про працю України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

За змістом Наказу № 431 від 19 жовтня 2015 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також Протоколу оперативної наради по розгляду порушень посадових обов'язків та трудової дисципліни працівниками Вагонної дільниці Київ-Пасажирський ПЗЗ, 12 жовтня 2015 року на вищезазначеній оперативній нараді встановлено наступне: 11 вересня 2015 року на дільниці ст. ім. Т.Шевченка - ст. Київ-Пасажирський працівниками ЦІК було здійснено перевірку поїзда № 228 сполученням Бердянськ-Київ, роботою поїзної бригади керував начальник пасажирського поїзда ОСОБА_1, про що зроблено відповідний запис в рейсовому журналі. Начальником поїзда ОСОБА_1 в маршрутному листі № 8210 не були обліковані квитанції ГУ-57 АЕ б404436-450, чим допущено порушення у веденні поїзної документації. Крім того, 09 вересня 2015 року при проведенні повторного інструктажу з питань охорони праці провідникам пасажирських вагонів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 начальником поїзда ОСОБА_1 був зроблений відповідний запис в Журналі реєстрації інструктажів з охорони праці та при цьому не було зроблено відповідної відмітки в залікових книжках даних провідників пасажирських вагонів. В рейсі 11 вересня 2015 року провідником вагона № 13/26360 ОСОБА_5 було допущено порушення посадових обов'язків, що виявилося у допущенні використання пасажирами матраців без придбання комплектів постільної білизни від станції Т.Шевченко до станції Київ-Пасажирський. Дане порушення свідчить про нездійснення належного контролю за роботою працівників поїзної бригади на шляху прямування поїзда з боку начальника пасажирського поїзда ОСОБА_1 (а.с. 13).

Відповідно до частини 1 статті 149 Кодексу законів про працю України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Позивач у поясненнях від 11 вересня 2015 року зазначив, що номера квитанції ГУ-57 № 50 занесено у звітний лист, в якому ведеться облік квитанції ГУ-57. У провідників вагону № 1 з.н. 25446 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протерміновані інструктажі з охорони праці у зв'язку з тим, що при явці поїзної бригади 09 вересня 2015 року повторний інструктаж було проведено, про що записано в журналі реєстрації інструктажів, однак згадані вище провідники залікові книжки не подали для відмітки (а.с. 18-19).

Крім того, Позивач пояснив суду, що у пасажирів на місцях №№ 21, 22, 23, 24, 43, 44 були квитки з постільною білизною для проїзду сполученням Бердянськ - ст. Ім. Т.Шевченка. Як пізніше пояснив провідник вагону № 13 ОСОБА_5 на станції Ім. Т.Шевченка ці ж пасажири вирішили їхати до Києва та 11 вересня 2015 року о 06 год. 06 хв., 06 год. 07 хв. придбали квитки на місця № 4, 13, 21, 22, 23, 24 від ст. Ім.Т.Шевченка до Києва вже без постільної білизни, оскільки вже був ранок і пасажири не потребували білизни, оскільки не планували спати.

Вищезазначене підтверджується копіями проїзних документів серії ЗІ № 338085-ЗІ № 338090 та серії ДЖ № 893859, ДЖ № 893860, ДЖ № 893855, ДЖ № 893856, ДЖ № 893857, ДЖ № 893858 (а.с. 23-26).

З копії Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці ВЧ-1 резерву провідників ЛНП ОСОБА_1 р.м. 8210, розпочатого 07 березня 2014 року, начальник поїзда ОСОБА_1 09 вересня 2015 року та 11 вересня 2015 року, відповідно, провів повторний інструктаж з охорони праці для провідників пасажирських вагонів, в тому числі для провідників ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що зроблено відповідний запис (а.с. 20-21).

З матеріалів справи вбачається, що Голова профспілкового комітету ОСОБА_9 не погодився із застосованим до ОСОБА_1 дисциплінарним стягненням та клопотав перед керівництвом Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський щодо пом`якшення відповідальності ЛНП ОСОБА_1 враховуючи попередню роботу і не нанесення шкоди залізниці працівником (а.с. 29).

Згідно із частиною 3 статті 149 Кодексу законів про працю України, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Аналізуючи фактичні обставини справи, встановлені судом, докази надані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, Наказ в.о. начальника Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» № 431 від 19 жовтня 2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді догани підлягає визнанню незаконним.

Позов в частині щодо скасування вищеописаного наказу задоволенню не підлягає, оскільки законодавством не передбачено спосіб захисту порушеного права у формі скасування у судовому порядку наказу, виданого роботодавцем.

Крім того, ОСОБА_1 просив суд стягнути з Відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 1000 грн. 00 коп.

Позов в цій частині задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 237-1 Кодексу законів про працю України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно з частиною 1 статті 10 Цивільного кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Враховуючи той факт, що Позивач не надав суду достатніх та належних доказів, які б свідчили про характер та ступінь душевних переживань, спричинених протиправними діями Відповідача, суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаної вимоги Позивача, у зв'язку з чим у задоволенні позову в цій частині суд відмовляє.

Крім того, відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 139, 147-149, 237-1 Кодексу законів про працю України, , керуючись статями 10, 11, 13, 57, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в.о. начальника Виробничого підрозділу вагонна дільниця ст. Київ-Пасажирський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування наказу та відшкодування моральної шкоди - з а д о в о л ь н и т и частково.

Визнати незаконними Наказ в.о. начальника Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» № 431 від 19 жовтня 2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді догани.

У задоволенні позовних вимог в частині щодо скасування наказу та відшкодування моральної шкоди - в і д м о в и т и.

Стягнути із Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (, м. Київ-34, вулиця Лисенка, 6) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати, пов'язані із розглядом справи у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :