Категорія 43Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Міхасішин І.В., Стадник І.М.,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2

та з участю: апелянта ОСОБА_3

позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинком та усунення перешкод у користуванні опаленням,-

ВСТАНОВИЛА:

11.11.2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 у якому просив усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належним йому на праві власності будинком №1 по вулиці Жуковського в місті Вінниці, шляхом відкриття дверей з кімнати 1-4 до коридору 1-1.

У подальшому, заявою від 20.01.2016р. позивач збільшив позовні вимоги та просив, крім первинно заявлених вимог, усунути йому перешкоди в користуванні опаленням, шляхом відновлення опалення в кімнатах 1-2, 1-3, 1-4, повернувши опалення в попередній стан.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2016 року позов задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_4 в користуванні та розпорядженні належним йому на праві власності будинком №1 по вулиці Жуковського в місті Вінниці, шляхом відкриття дверей з кімнати 1-4 площею 9,6 кв.м. до кімнати (кухні/коридору) 1-1 площею 7, 1 кв.м.

Усунуто перешкоди ОСОБА_4 у користуванні газовим опаленням у будинку №1 по вулиці Жуковського в місті Вінниці, шляхом відновлення опалення в кімнатах 1-2, 1-3, 1-4, повернувши опалення в попередній стан.

Стягнуто з ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь позивача 1038,40 грн. (одна тисяча тридцять вісім грн. сорок коп.) судових витрат повязаних зі сплатою судового збору, а також 2000 грн. (дві тисячі) витрат повязаних з наданням правової допомоги.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення районного суду та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи, при вирішенні спору суд вийшов за межі позовних вимог.

В судовому засіданні позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 згідно із договором дарування від 21 жовтня 1977 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстровим номером 4-1217, на праві власності належить будинок по вул. Жуковського, 1 в м. Вінниці (а.с. 5-6).

Відповідно до державного акту серії ЯБ № 666526, виданого 13 квітня 2006 року на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 27 листопада 1998 року №1491 та рішення міської ради від 02 грудня 2005 року №1616, ОСОБА_4 також належить на праві власності земельна ділянка, площею 0,0413 га по вул. Жуковського, 1 в м. Вінниці для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 34).

Вказаний будинок складається з кухні 1-1, кімнати 1-2, кімнати 1-3, кімнати 1-4 та тамбура І (технічний паспорт виготовлений станом на 14 січня 1998 року) (а.с. 30-33).

Як вбачається з довідки комітету мікрорайону «Київський» №1235 від 01.12.2015р. у вказаному будинку зареєстровані, крім позивача, відповідач та малолітня донька відповідача ОСОБА_6.

Крім того, з вказаної довідки вбачається, що у будинку без реєстрації також проживає цивільна дружина відповідача ОСОБА_7 та донька дружини ОСОБА_8 (а.с. 35)

В судовому засіданні судом першої інстанції встановлено, що позивач проживає в кімнатах 1-3 площею 10,0 кв.м. та 1-4 площею 9-6 кв.м., вихід на вулицю з якої можливий через прибудову, при цьому відповідач проживає у кімнаті 1-2 площею 10,4 кв.м. та кімнаті 1-1 площею 7,1 кв.м.

З акту № 6 від 12 жовтня 2015 року, складеним комісією у складі голови квартального комітету «Київський» ОСОБА_9, секретаря Пінаєвої О.С., та члена квартального комітету ОСОБА_10, виходом по місцю проживання позивача та візуальному огляді встановлено, що: «заявник (позивач) дійсно користується частиною будинку яка зазначена в технічному паспорті від 14.01.1998р. як кімната під цифрою «1-3», площею 10,0 кв.м. та кімната під цифрою «1-4», площею 9,6 кв.м., з якої в інші приміщення, а саме кухню «1-1» та кімнату «1-2» доступу немає, так як двері між цими приміщеннями заблоковані ОСОБА_3, який проживає в приміщеннях зазначених в технічному паспорті на будинок, як кухня «1-1» площею 7,1 кв.м. та кімната «1-2» площею 10,4 кв.м., чим перешкоджає ОСОБА_4 користуватись будинком який належить йому». (а.с. 13)

Відповідно до акту №1 від 13 січня 2016 року, складеним комісією у складі голови квартального комітету «Київський» ОСОБА_9, секретаря Пінаєвої О.С., та члена квартального комітету ОСОБА_11 при візуально огляді будинку вул. Жуковського, 1 в м. Вінниці встановлено що: «двері з кухні «1-1» в кімнату «1-4» закриті на шпінгалет, щілини між лудкою та дверним полотном ущільнені паралоном, обклеєні скотчем та на чверть підперті шафою що унеможливлює користування даною площею та природним газом ОСОБА_4М.» (а.с. 50)

Цим же актом встановлено, що «в кухні «1-1» вирізано 40 см труби опалення по якій здійснювалась подача води в радіатори в кімнату «1-4», а також вирізано 2 метра труби опалення в кімнаті «1-2», по якій здійснювалась подача води в радіатори в кімнату «1-3», температура повітря в кімнаті «1-3» та «1-4» плюс 15 градусів при температурі повітря на вулиці плюс 3».

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 21 вересня 2012 року у справі №206/3877/2012 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження будинком, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 15 жовтня 2012 року, позов задоволено частково, зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні будинком за адресою вул. Жуковського,1 в м. Вінниця та зобовязано його відкрити двері з кімнати 1-3 до кімнати 1-4 (а.с. 75-77).

Згідно з вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2013р., який залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 29.08.2013р. (справа №127/10314/13) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України та притягнуто його до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 21 вересня 2012 року. (а.с. 45-49)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2014 року у справі №127/20641/14-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24 грудня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 лютого 2015 року, задоволено часткового позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та усунуто ОСОБА_4 перешкоди в користуванні та розпорядженні належному йому на праві власності будинком №1 по вул. Жуковського в м. Вінниці шляхом відкриття дверей з кімнати 1-3 площею 10,0 кв.м. до кімнати 1-4 площею 9,6 кв.м. (а.с. 7-11)

Також, судом першої інстанції встановлено, що на даний час порядок користування сторонами (позивачем та відповідачем) будинком №1 по вулиці Жуковського в місті Вінниці не встановлено.

Зокрема, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2012р. у справі №206/376/2012, яким встановлено порядок користування вищевказаним житловим приміщенням, було скасовано згідно з ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 08.06.2012р., у звязку з відмовою позивача від позову. (а.с. 85-88)

З листа ТОВ «Вінницягаз збут» №1/02-43 від 01.02.2016р. технічні умови на газопостачання індивідуального житлового будинку за адресою: м. Вінниця, вул. Жуковського, 1, були видані 21.11.2002 року на підставі заяви ОСОБА_4 (позивача), особовий рахунок № відкритий на імя ОСОБА_4 (позивача), договір про надання населенню послуг з газопостачання укладений з ОСОБА_4 (позивачем). (а.с. 108-114)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що згідно з частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

З даним висновком районного суду колегія суддів погоджується, а заперечення апелянта відхиляє з наступних підстав.

У відповідності до статті 41 Конституції України, яка кореспондується з положеннями частини 1 статті 317 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За змістом статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Також, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до частини 2 статті 64 ЖК УРСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

В силу вищенаведеної норми, відповідач ОСОБА_3 є членом сімї, оскільки доводиться сином позивачу.

Відповідно до частини 1 статті 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, але разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції предметом спору в даній справі є усунення перешкод позивачу у користуванні належним йому на праві власності будинком, а не порушення прав відповідача щодо користування майном позивача, як члена його сімї.

Таким чином, твердження апелянта щодо не врахування судом першої інстанції розташування та призначення приміщень у будинку не є предметом спору, предметом спору в даній справі є усунення перешкод позивачу у користуванні належним йому на праві власності будинком, а не порушення прав відповідача щодо користування майном позивача, як члена його сімї.

Тобто те, що кімната 1-1 не є коридором, як про це в позовній заяві зазначає позивач, а згідно технічного паспорту на будинок є кухнею, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки приміщення 1-1 є складовою частиною будинку №1 по вулиці Жуковського в місті Вінниці, власником якого є позивач, а відтак найменування цього приміщення не впливає на право позивача щодо користування ним.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункту 33 Постанови від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснив судам, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

З огляду на вищевказане, висновки суду першої інстанції щодо позовних вимог про усунення перешкод ОСОБА_4 в користуванні та розпорядженні належним йому на праві власності будинком №1 по вулиці Жуковського в місті Вінниці, шляхом відкриття дверей з кімнати 1-4 до коридору 1-1, є обґрунтованими та виваженими.

Зазначений висновок відповідає статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Заперечення апелянта щодо того, що з позовних вимог не зрозуміло про яке опалення йде мова, чи то про газове, чи то про пічне опалення, колегія суддів також до уваги не приймає, оскільки встановлено, що відповідачем відрізано подачу гарячої води по трубах в кімнати «1-3» та «1-4», в яких мешкає позивач, а відтак позовні вимоги позивача, в цій частині, стосуються саме газового опалення будинку, тому судом першої інстанції вирішено питання в межах заявлених позовних вимог.

Даний факт зафіксовано в акті №6 від 12 жовтня 2015 року, складеним комісією у складі голови квартального комітету «Київський» ОСОБА_9, секретаря Пінаєвої О.С., та члена квартального комітету ОСОБА_10, виходом по місцю проживання позивача та візуальному огляді встановлено, що: «заявник (позивач) дійсно користується частиною будинку яка зазначена в технічному паспорті від 14.01.1998р. як кімната під цифрою «1-3», площею 10,0 кв.м. та кімната під цифрою «1-4», площею 9,6 кв.м., з якої в інші приміщення, а саме кухню «1-1» та кімнату «1-2» доступу немає, так як двері між цими приміщеннями заблоковані ОСОБА_3, який проживає в приміщеннях зазначених в технічному паспорті на будинок, як кухня «1-1» площею 7,1 кв.м. та кімната «1-2» площею 10,4 кв.м., чим перешкоджає ОСОБА_4 користуватись будинком який належить йому». (а.с. 13)

З акту №1 від 13 січня 2016 року, складеним комісією у складі голови квартального комітету «Київський» ОСОБА_9, секретаря Пінаєвої О.С., та члена квартального комітету ОСОБА_11 при візуально огляді будинку вул. Жуковського, 1 в м. Вінниці встановлено що: «двері з кухні «1-1» в кімнату «1-4» закриті на шпінгалет, щілини між лудкою та дверним полотном ущільнені паралоном, обклеєні скотчем та на чверть підперті шафою що унеможливлює користування даною площею та природним газом ОСОБА_4М.» (а.с. 50)

У вище вказано акті також зазначено, що «в кухні «1-1» вирізано 40 см труби опалення по якій здійснювалась подача води в радіатори в кімнату «1-4», а також вирізано 2 метра труби опалення в кімнаті «1-2» по якій здійснювалась подача води в радіатори в кімнату «1-3», температура повітря в кімнаті «1-3» та «1-4» плюс 15 градусів при температурі повітря на вулиці плюс 3».

Колегія суддів також не приймає до уваги твердження апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки така позиція є помилковою, заявник відповідних доказів суду не надав, трактуючи на власний розсуд норми матеріального закону.

Що стосується підрахунку судом першої інстанції судових витрат, що стягнуті на користь позивача з відповідача, то даний розрахунок здійснено відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та не перевищує 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 30, 8, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Голота Л.О.

Судді: Міхасішин І.В.

ОСОБА_12

/підписи/

Згідно з оригіналом:у