Справа № 265/1346/16-ц
Провадження № 6/265/131/16
У Х В А Л А

11 березня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області подання Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Донецькій області (далі по тексту Орджонікідзевського ВДВС ММУЮ) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Орджонікідзевський ВДВС ММУЮ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що на виконанні в Орджонікідзевському ВДВС Маріупольського МУЮ перебуває вимога Ф- 1339у від 01.07.2013 року, видана УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки у розмірі 4010,30 грн. У Державну податкову службу України відомості про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями - від відповідних фінансових установ не надходила. У державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні, згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 48558972. 03.09.2013 року та 18.02.2016 року державним виконавцем на підставі ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 Державний виконавець здійснив вихід за адресою реєстрації боржниці, а саме: в. Калузька, 15, м. Маріуполь, для перевірки майнового стану боржника, але потрапити до будинку не було можливості, залишено повістку в поштовій скрині. 05.02.2016р. державним виконавцем винесена постанова про привід боржника та направлена до виконання до Орджонікідзевського відділу поліції, але привід працівниками поліції не виконано. Станом на 03.03.2016р. боржником не вчинено дій направлених на виконання рішення суду, що свідчить про умисне його невиконання. Орджонікідзевський ВДВС ММУЮ просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року №606-XIV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЗУ Про виконавче провадження) у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням державний виконавець має право у процесі здійснення виконавчого провадження звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Згідно ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ (зі змінами та доповненнями) громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у разі, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання ним зобовязань.

Разом з тим, право на свободу пересування та право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, визначається Протоколом №4 до Конвенції про захист прав та основних свобод людини від 04 листопада 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року), який гарантує деякі права і свободи, що не включені до Конвенції та першого Протоколу до неї (відкритий для підписання 16 вересня 1963 року). Зокрема, стаття 33 Конституції України від 28 червня 1996 року №254к/96-ВР (зі змінами та доповненнями) без суттєвих змін відтворює це конвенційне положення.

Свобода пересування не є абсолютним правом. Вона може бути правомірно обмежена державою, але лише за певних умов: такі обмеження мають бути передбачені національним законом, відповідати критерію необхідності у демократичному суспільстві та слугувати правомірній меті (інтереси національної або громадської безпеки, забезпечення громадського порядку, запобігання злочинам, охорона здоровя або моралі, захист прав і свобод інших осіб). Крім того, п.4 ст.2 Протоколу №4 встановлює, що право на свободу пересування можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдовуються суспільними інтересами.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, підлягають доведенню державним виконавцем. Задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання". Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

За таких підстав, суд вважає, що подання Орджонікідзевського ВДВС ММУЮ про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань є не обґрунтованим та в його задоволенні слід відмовити, оскільки свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, гарантується Конституцією України.

Також у справі відсутні будь-які докази про наявність або відсутність у ОСОБА_1 закордонного паспорту, або наявності у компетентних органів заяви боржника про отримання такого, не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник має намір виїхати за кордон тимчасово або на постійне місце проживання, а також те, що не застосування таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368, 377-1 ЦПК України, Законом України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, Законом України Про виконавче провадження, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга, що подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя________________ ОСОБА_2