Справа № 646/3543/16-ц
№ провадження 2/646/897/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - Шуліка Ю.В.

за участю секретаря Безсонної Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРТЕЛЕКОМ» про визнання неналежним надання послуг та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що в період з січня до початку березня 2000 року у нього було викрадено паспорт, в замін якого він отримав новий. У 2004 році йому стало відомо, що в 2014 році невідомою особою, що в день придбання ним у ТОВ «Інтертелеком» модема (абонентський номер 205702186), невідомою особою на його абонентський номер було продано ще один модем, як він розуміє, шляхом пред»явленого викраденого його паспорту, що суперечить Правилам надання телекомунікаційних послуг. Вважає, що ці дії направлені на отримання його конфедіційної інформації, та носять характер психотропного терору у відношенні нього. Телекомунікаційні послуги, який йому надавав відповідач, надавались не якісно, також неякісними були послуги голосового зв»язку за номером . Позивач вважає, що такими діями, а також не прийняттям заходів щодо припинення протиправного використання 3G модема на його абонентському номері, спричинило йому моральну шкоду, яку він оцінює у 15000 грн., просить визнати неналежним надання вказаних послуг відповідачем та відшкодувати її, стягнувши з відповідача на його користь.

Під час судового розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. До судового засідання, призначеного на 20.10.2016 року позивач не з»явився, повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача заперечував проти позову, посилаючись на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не відповідають вимогам Закону, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому, на думку відповідача, не можуть бути задоволені судом. До судового засідання 20.10.2016 року представник відповідача не з2явився, надав заяву про продовження судового розгляду за його відсутністю.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що сторони у справі надали пояснення на необхідні докази, вважає за можливе, розглянути справу за їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що володіє телекомунікаційним обладнанням та є абонентом послуг звязку за цифровим ідентифікатором НОМЕР_1. Однак, ОСОБА_1 не надав ніяких доказів того, що він є власником телекомунікаційного обладнання, придбаного у ТОВ «Інтертелеком» та підключеного до мережі оператора за цифровим ідентифікатором НОМЕР_1. А саме він не надав відповідного рахунку-замовлення, що надається особі в момент придбання обладнання, та який би свідчив зазначене.

Також у своїй позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що придбав телекомунікаційне обладнання - модем та підключив його до мережі ТОВ «Інтертелеком» за цифровим ідентифікатором 205702186, надавши копію паспорту та нібито на його данні паспорту, який він нібито колись втратив, було підключено інше телекомунікаційне обладнання. Але таке твердження не відповідає дійсності.

Відповідно до діючих «Правил надання та отримання послуги з доступу до Інтернету» ТОВ «Інтертелеком» цифровий ідентифікатор абонента - це індивідуальний набір цифр або символів, присвоєний кінцевому обладнанню абонента або абоненту в Інтернеті. Такий цифровий ідентифікатор присвоюється знеособлено (без надання паспортних даних) без укладання абонентського договору у письмовій формі.

Відповідно до п. 2 ст. 638 ГК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до п. 1 ст. 638 ГК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно із вимогами Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року N 295, та Основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, затверджених Рішенням НКРЗІ № 624 від 29.11.2012р. оператори, провайдери можуть затверджувати форми договорів, установлювати умови публічних договорів про надання певних видів послуг, у тому числі порядок зміни таких умов.

При наданні абоненту послуги з доступу до інтернету зєднання цифрового ідентифікатора з телефонною мережею загального користування не здійснюється, а такий цифровий ідентифікатор використовується виключно для проведення оператором ідентифікації абонента та надання послуги з доступу до Інтєрнєту. Тому ствердження ОСОБА_1 щодо оформлення підприємством звязку ТОВ «Інтертелеком» на телефонний номер 2, абонентом якого він є, іншого телефонного обладнання, також є такими, що не відповідають дійсності.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що йому нібито не правомірно не надана інформація про вхідні, вихідні дзвінки, трафік, строк користування телефоном за № НОМЕР_2, яким він користувався до 2013 року. Однак, позивач не є абонентом зазначеного номеру. З 2013 року цей телефонний номер належить на підставі відповідного абонентського договору іншій особі.

Виходячи з вимог діючого законодавства, Законув України «ЗУ «Про захист прав споживачів», «Про захист персональних даних», «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», відповідач не має право розповсюджувати таку інформацію без дозволу абонента, за виключенням випадків передбачених чинним законодавством.

Позивачем не надано доказів надання відповідачем не якісних послуг. ОСОБА_1 у своїх показаннях посилався на те, що звертався зі скаргами до відповідача щодо якості послуг, але жодним доказом такі показання в суді не підтвердив.

Аналізуючи наведене, суд не вбачає підстав для визнання неналежним надання вище зазначених послуг відповідачем, тому відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 10, 60, 88, 212 ЦПК України, ст. 1167 ЦК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРТЕЛЕКОМ» про визнання неналежним надання послуг та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10 днів після проголошення рішення, а для осіб які приймали участь у справі але не були присутні при проголошенні рішення, у той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Ю.В. Шуліка