Справа № 640/6740/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Снісаренко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

26.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що він є власником автомобіля ВАЗ 21099, рік випуску 1993, шасі ХТА 210993Р1213827 реєстраційний номер 00244ХК та автомобіля ЗАЗ 968МД реєстраційний номер Н2953ХА. Однак, ним нещодавно було з*ясовано, що постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ВП №22006503 від 11.03.2011 року накладено арешт та заборону відчуження на ці автомобілі в рамках виконання провадження про стягнення з нього штрафу 255 грн. Також, ним з*ясовано, що виконавче провадження в Київському ВДВС закінчено, однак арешт на його майно не знятий, в Московському ВДВС виконавчого провадження відносно нього немає, що позбавляє його вирішити питання про зняття арешту з майна та є перешкоди у користуванні належною йому власністю. Дані обставини стали підставою його звернення з позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судовому засіданні просила вирішити на розсуд суду, оскільки в Московському ВДВС ХМУЮ відсутні виконавчі провадження відносно ОСОБА_1, і з Київського ВДВС до них виконавчі провадження не надходили.

Відповідач - Київський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та його представник в судове засідання не з*явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у зв*язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши представлені докази, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ від 11.03.2011 року в порядку виконання постанови ВДАІ про стягнення штрафу у розмірі 255 грн. було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, в межах суми боргу, з забороною відчуження. (а.с. 5).

Згідно листа Київського ВДВС ХМУЮ (а.с. 6) вбачається, що дійсно в провадженні ВДВС перебувало виконавче провадження № 22006503 відносно ОСОБА_1 про стягнення штрафу на користь держави у розмірі 255 грн. та 28.09.2011 року була винесена постанова згідно п.10 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження з посиланням на підвідомчість Московського ВДВС ХМУЮ.

Згідно відповіді Московського ВДВС ХМУЮ від 12.04.2016 року за перевіркою даних автоматизованої системи Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що виконавче провадження відносно ОСОБА_1 до Московського ВДВС ХМУЮ не надходило. (а.с. 7). Позивачем до суду також надана квитанція про оплату штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно даних територіального сервісного центру № 6349 регіонального сервісного центру в Харківській області від 22.06.2016 року на ім*я ОСОБА_1 зареєстровані транспортні засоби: автомобіль ВАЗ 21099, рік реєстраційний номер 00244ХК та автомобіль ЗАЗ 968МД реєстраційний номер Н2953ХА. За даними автоматизованого обліку арештів транспортних засобів на дані автомобілі накладений арешт згідно постанови державного виконавця від 11.03.2011 року.

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказує, що арешт, накладений державним виконавцем на його майно перешкоджає йому користуватись власністю, штраф ним сплачений 255 грн., виконавче провадження, в рамках якого накладений арешт закрито, і зняти арешт іншим шляхом не має можливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти певні дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку з завершенням виконавчого провадження.

За даними, представленими сторонами до суду, арешт усього майна, що належить ОСОБА_1, накладений державним виконавцем на підставі постанови Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №22006503 від 11.03.2011 року, а саме на автомобілі ВАЗ 21099, рік випуску 1993, шасі ХТА 210993Р1213827 реєстраційний номер 00244ХК, ЗАЗ 968МД реєстраційний номер Н2953ХА не знятий під час закінчення виконавчого провадження в Київському ВДВС ХМУЮ. Інших проваджень в Московському ВДВС ХМУЮ відносно ОСОБА_1 за даним фактом немає.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що даним арештом порушуються права позивача ОСОБА_1, як власника майна, враховуючи співмірність арештованого майна та розміру штрафу, сплату боржником визначеного штрафу 255 грн., суд приходить до висновку, що право позивача на користування своїм майном повинно бути поновлено, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доказів щодо порушення прав інших осіб при розгляді даного позову або на спростування доводів позивача суду під час розгляду справи не надано.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 209,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження з усього майна, що належить ОСОБА_1, який було накладено на підставі постанови Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №22006503 від 11.03.2011 року, а саме: автомобіль ВАЗ 21099, рік випуску 1993, шасі ХТА 210993Р1213827 реєстраційний номер 00244ХК та автомобіль ЗАЗ 968МД реєстраційний номер Н2953ХА.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя