Провадження № 22-ц/780/1989/16 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 30 15.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Дмитрієвої Л.Д., Олійника В.І.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про відшкодування збитків, завданих злочином,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що по закінченню терміну дії договорів відповідач відмовився повертати кошти. По факту шахрайства відносно вкладників банку було відкрите кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за звинуваченням працівника банку ОСОБА_3 у вчиненні злочину. Матеріали провадження розглядалися Білоцерківським міськрайонним судом де вирішувалися цивільні позови потерпілих щодо стягнення коштів.

Просила стягнути з відповідача, згідно депозитних договорів № 002-09 від 02.11.2009 та № 2630/40/173606 від 01.03.2010 відсотки за користування кредитом в розмірі 389 372,92 грн., інфляційні втрати - 348 881,55грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань - 4 698,66грн., 3% річних - 63 028,89грн., що разом становить - 805 982, 03 грн..

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі позивач, посилаючись на необґрунтованість рішення та порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги позивача щодо відшкодування збитків, завданих злочином, саме з ПАТ «Дельта-банк» не підлягають задоволенню, оскільки списання коштів з рахунка клієнта здійснювалося на підставі підробленої заяви особи, яку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому неможливо застосовувати загальні норми законодавства, на які посилається позивач, здійснюючи розрахунок відсотків, пені, інфляційних втрат, 3% річних, які стягуються в зв'язку з простроченням винною особою (банком) виконання грошового зобов'язання.

Колегія суддів погоджується із такими висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом першої інстанції встановлено, що Договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий для своїх» був укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 за № 2630/40/173606 від 01.03.2010 на суму 10 680 доларів США, строк дії договору по 26.11.2010.

08.11.2010 працівник банку ОСОБА_3 заволоділа вкладом, підробивши заяву на видачу готівки № 29523579, що становить в еквіваленті 84 529 грн..

Договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий для своїх» був укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 за № 002-09 від 02.11.2009 року на суму 138 000грн., строк дії договору по 31.01.2010 року.

18.01.2010 року ОСОБА_3 заволоділа вкладом, підробивши заяву на видачу готівки № 1008303.

По факту шахрайства відносно вкладників банку було відкрите кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0006086 від 30.09.2014 рокук, за звинуваченням працівника банку ОСОБА_3 у вчиненні злочину. Матеріали провадження розглядалися Білоцерківським міськрайонним судом, справа № 357/3461/14-к, 1-кп/357/274/14-к.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 10.11.2014 ОСОБА_3, працююча заступником начальника Білоцерківського відділення АТ «Дельта-банк», була засуджена за вчинення злочинів, передбачених ч.ч.3,4,5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_2 щодо відшкодування шкоди був задоволений частково, стягнуто з ПАТ «Дельта-банк» за договорами банківських вкладів суми вкладів, що підтвердила позивач, в решті вимог відмовлено. Вимоги щодо відшкодування збитків, завданих неповерненням коштів у встановлені вищевказаними договорами строки, позивач не заявляла.

Вирок набрав законної сили 23.06.2015.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, - вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог позивача щодо відшкодування збитків, завданих злочином.

Крім того, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що банк повинен нести відповідальність за ст.1073 ЦК України, яка передбачає, що у разі безпідставного списання банком коштів з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з рахунку клієнта відповідальність за заподіяну шкоду покладається на банк, котрий зобов'язаний негайно зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта та відшкодувати заподіяні збитки.

З такими доводами скарги не можна погодитись з таких підстав.

За матеріалами справи вбачається, що спір виник не з приводу невиконання банком договірних зобов'язань, а з приводу заподіяння шкоди особистому майну позивача злочином і порядок відшкодування заподіяної неправомірними діями шкоди регулюється нормами глави 82 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 27, 31 ЦПК України правом визначити предмет і підставу позову, змінити їх наділений лише позивач.

В позовній заяві на обґрунтування вимог до банку про відшкодування шкоди позивач посилався на те, що шкода заподіяна працівником банку під час виконання трудових обов'язків і банк повинен відшкодувати шкоду заподіяну злочином та обґрунтовував позов невиконанням договірних зобов'язань за захистом яких позивач не позбавлений прав звернутись у передбаченому законом порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи і нормам матеріального та процесуального права.

Доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: