Справа № 288/1361/15-ц
Провадження № 2/288/68/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судового засідання - Мітніцької О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, в якому вказує, що 22 жовтня 2009 року, Позивач, надав в борг ОСОБА_3 (надалі Відповідач) 80,000 доларів США (вісімдесят тисяч доларів США ), які останній зобов'язався повернути не пізніше 22 жовтня 2010 року.

Своє зобовязання Відповідач виконав частково, а саме сплатив 500 доларів США - 10 жовтня 2011 року, та 500 доларів США - 11 вересня 2013 року. Окрім вищезазначених сум по сьогоднішній день включно Відповідач не повернув отримані відповідно до розписки кошти. Позивач вважає, що своїми діями Відповідач порушив його права.

Остання дія, що свідчила про визнання Відповідачем свого боргу мала місце 11 вересня 2013 року, відповідно Позивач вважає, що строк позовної давності слід рахувати саме з цього часу.

Позивач просить, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу еквівалентну 79000 доларів США в національній валюті відповідно до курсу НБУ на день проголошення рішення суду;

стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму штрафних санкцій за неналежне виконання зобовязання у розмірі 131256,44 доларів США в національній валюті відповідно до курсу НБУ на день проголошення рішення суду.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу частиною третьою статті 10 та статтею 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено що, відповідно до боргової розписки від 22 жовтня 2009 року, Відповідач отримав від Позивача позику в розмірі 80000 доларів США, які зобовязувався повернути 22 жовтня 2010 року.

Своє зобовязання Відповідач виконав частково, а саме сплатив Позивачу 500 доларів США - 10 жовтня 2011 року, та 500 доларів США - 11 вересня 2013 року.

Відповідно до розрахунку штрафних санкцій з 01 листопада 2010 року по 13 жовтня 2015 року сума боргу становить 79000 доларів США, сума боргу з інфляцією становить 146875 доларів США та 3 відсотки річних 11791,54 долари США.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_4 зазначив, що знав проте, що ОСОБА_2 позичив кошти в розмірі 80000 доларів США ОСОБА_3 під розписку та потім через деякий час ОСОБА_2 жалівся йому що ОСОБА_3 не віддає борг, не виходить на зв'язок, не хоче спілкуватися та віддав лише 1000 доларів США.

В судовому засіданні задоволено клопотання про виклик в наступне судове засідання Позивача та Відповідача. В судовому засіданні Позивач підтвердив обставини викладені в позовній заяві, Відповідач в судові засідання не зявлявся.

Представник Відповідача зазначав, що Відповідач не заперечує факт напису розписки, проте заперечує факт отримання коштів, також не повертав по 500 доларів США в звязку з цим вважає, що строк позовної давності Позивачем порушений.

Представник Позивача зазначив, що подія, мала місце 22 жовтня 2009 року, але відповідно до розписки, 11 вересня 2013 року Відповідач повернув Позивачу 500 доларів США, тому вважає, що строк позовної давності слід рахувати саме з цього часу.

Від сторін клопотань про застосування строку позовної давності до суду не надходило.

Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини.

Частина перша статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Таким чином встановлено, що між з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виникли правовідносини з договору позики.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно приписів частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до договору позики від 22 жовтня 2009 року, сторони визначають еквівалент розміру позики у доларах США. Сума в гривнях, яку позичальник повинен повернути позикодавцю у якості позики, визначається шляхом множення еквіваленту розміру позики в доларах США на офіційний курс НБУ гривні щодо долара США на день проголошення рішення суду.

Встановлено, що офіційних курс НБУ долара США до гривні станом на 18 липня 2016 року складає 24.80717700.

Згідно вимог статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на викладене, враховуючи невиконання позичальником ОСОБА_3 свого обовязку щодо повернення позикодавця ОСОБА_2 позичених у нього грошових коштів в строк до 22 жовтня 2010 року, та враховуючи, офіційний курс НБУ долара США до гривні станом на 18 липня 2016 року, суд дійшов висновку про обґрунтування заявлених позовних вимог щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за договором позики.

За змістом пунктів 1,3 частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки.

Вирішуючи позовні вимоги, суд також приймає до уваги, за правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Разом з тим, частиною першою статті 1050 ЦК України, встановлені наслідки порушення договору грошового зобовязання позичальником, згідно якої якщо позивальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з Відповідача боргу, сплачених судових витрат та задоволення штрафних санкцій.

Згідно приписів частини першої статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статями 3, 10, 11, 15, 30, 60, 62, 79, 88, 145-146, 209, 212-215 ЦПК України; статями 509, 526, 530, 610, 611, 625, 1046,1047 - 1050, ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 суму боргу еквівалентну 79000 доларів США в національній валюті відповідно до курсу НБУ на день проголошення рішення суду, що становить 1959200 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 суму штрафних санкцій за неналежне виконання зобовязання у розмірі 131256, 44 доларів США в національній валюті відповідно до курсу НБУ на день проголошення рішення суду, що становить 3255160 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 6090 гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Попільнянський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_5