Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1736/14-ц
Провадження № 4-с/553/10/2016
У Х В А Л А

Іменем України

21.03.2016 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.

при секретарі - Бутенко Т.О.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, посилаючись на те, що 09.02.2016 року скаржником отримана постанова державного виконавця від 02.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа № 553/1736/14-ц від 26.06.2015 року, виданого на підставі додаткового рішення Ленінського районного суду м. Полтави про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судового у зв'язку з його невідповідністю вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" через відсутність інформації про ідентифікаційний код боржника. Вважає такі дії незаконними, а постанову такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", яка не містить такої підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, тим паче що державний виконавець наділений повноваженнями встановити цю інформацію шляхом направлення запиту до відповідного державного органу. Вказує, що такі дії державного виконавця суперечать висновкам, які містяться у рішеннях судових органів, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 25.06.2014 року в справі № 6-62цс14, від 21.05.2014 року в справі № 6-45цс14 та просить визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, скасувати постанову від 02.02.2016 року та зобовязати відкрити виконавче провадження і притягнути державного виконавця до відповідальності за порушення чинного законодавства.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Інші учасники процесу боржник ОСОБА_3 та субєкт оскарження державний виконавець Сімерецька АС. - не з'явилися в судове засідання, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином.

Суд, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві з заявою про примусове виконання виконавчого листа № 553/1736/14-ц від 26.06.2015 року, виданого на підставі додаткового рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 29.12.2014 року в справі за заявою ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, - про стягнення з ОСОБА_3 на його користь судових витрат.

Постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 02.02.2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 553/1736/14-ц від 26.06.2015 року, виданого Ленінським районним судом м. Полтави.

Зазначену постанову ОСОБА_1 отримав 09.02.2016 року та відповідно до визначеного у ч. 1 ст. 385 ЦПК строку звернувся до суду з даною скаргою.

Відповідно до змісту постанови державного виконавця ВП № 50003751 від 02.02.2016 року підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 553/1736/14-ц від 26.06.2015 року про стягнення судових витрат в сумі 121 грн. 80 коп. з ОСОБА_3, стали порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: відсутність у виконавчому документів інформації про ідентифікаційний номер боржника.

Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначені вимоги до виконавчого документу, а саме, в п. 3 ч. 1 цієї статті встановлено, що у виконавчому документі зазначаються індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунок стягувача та боржника тощо.

Виконавчий лист № 553/1736/14-ц від 26.06.2015 року, виданий Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 121 грн. 80 коп., містить наступні відомості про боржника, а саме: прізвище, ім'я, по-батькові, число, місяць та рік народження, місце народження та місце проживання; ідентифікаційний номер не вказаний, оскільки суду не відомий.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 25.06.2014 року в справі № 6-62цс14 та в постанові від 21.05.2014 року в справі № 6-45цс14, частина 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Як встановлено в ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що скарга в частині визнання дій державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 щодо винесення постанови ВП № 50003751 від 02.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 553/1736/14-ц від 26.06.2015 року, виданого Ленінським районним судом м. Полтави, незаконними та скасування постанови державного виконавця, підлягає задоволенню.

В частині вимог про зобов'язання державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 553/1736/14-ц від 26.06.2015, виданого Ленінським районним судом м. Полтави, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки суд не уповноважений своїм рішенням зобов'язувати державного виконавця прийняти конкретне рішення, тобто відкрити виконавче провадження, він може лише зобов'язати прийняти рішення відповідно до вимог закону та наданих повноважень.

Питання притягнення державного виконавця до відповідальності за порушення вимог чинного законодавства виходять за межі повноважень суду та не підлягають вирішенню в порядку, встановленому в ст. 383-387 ЦПК України, у звязку з чим відповідні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними і такими, що не можуть бути задоволені.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 383 - 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 щодо винесення постанови від ВП № 50003751 від 02.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 553/1736/14-ц від 26.06.2015 року, виданого на підставі додаткового рішення Ленінського районного суду м. Полтави про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 121 грн. 80 коп.

Скасувати постанову державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ВП № 50003751 від 02.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 553/1736/14-ц від 26.06.2015 року, виданого на підставі додаткового рішення Ленінського районного суду м. Полтави про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 121 грн. 80 коп. та зобовязати державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві прийняти рішення відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при проголошенні ухвали - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4