Справа № 368/553/15-ц Головуючий у І інстанції Кириченко В. І.
Провадження № 22-ц/780/1863/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

21 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Сержанюка А.С., Суханової Є.М.,

за участю секретаря Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 11 січня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 опікуна ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом, який мотивувало тим, що 03 лютого 2011 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобовязання щодо повернення кредитних коштів за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим утворилася заборгованість. Зважаючи на наведене, просив суд стягнути з ОСОБА_2на користь банку заборгованість у розмірі 22 765,16 грн., з яких: 14 940,00 грн. заборгованість за кредитом, 6164,91 грн. заборгованість за процентами, 100,00 грн. заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1060,25 грн. штраф (процентна складова), та судові витрати у розмірі 243,60 грн.

У листопаді 2015 року опікун ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала зустрічний позов, який мотивувала тим, що 03 лютого 2011 року ОСОБА_2 під час вчинення вказаного кредитного договору не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними через свою психічну хворобу, якою страждає з дитинства і до теперішнього часу. Зазначала, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 05 листопада 2015 року ОСОБА_2визнано недієздатним, його опікуном призначено ОСОБА_3У зв'язку з наведеним просила суд кредитний договір, укладений 03 лютого 2011 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк», визнати недійсним.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 11 січня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено, визнано недійсним договір б/н від 03 лютого 2011 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для вирішення справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги частково. Фактично погоджуючись з визнанням договору недійсним, вважав, що суд мав застосувати реституцію та стягнути з відповідача на користь банку заборгованість по тілу кредиту у розмірі 14 940,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду в повній мірі відповідає наведеним вимогам, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

У відповідності до положень ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. При цьому вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Як вбачається з матеріалів справи, вимога про застосування наслідків недійсності укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору б/н від 03 лютого 2011 року жодною особою в ході розгляду справи не заявлялася. Хоча у відповідності до положень ч. 5 ст. 216 ЦК України суд й може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи, це є правом, а не обовязком суду. За таких умов незастосування судом при вирішенні справи реституції при визнанні договору недійсним жодним чином не може обґрунтовувати незаконність прийнятого ним рішення. При цьому, зважаючи на положення ст. 216 ЦК України, банк не позбавлений можливості предявлення вимог щодо застосування наслідків недійсності нікчемного правочину в майбутньому.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим. Таким чином рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 11 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О.Журба

Судді: А.С.Сержанюк

ОСОБА_4