Справа № 127/2132/16-ц
Провадження № 2/127/1990/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Разом з цим, позивач своєю заявою від 08.02.2016 року з метою забезпечення позову просив накласти арешт на рухоме майно подружжя, яке знаходиться за місцем проживання відповідача до розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь в справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Окрім того, до заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

У поданій до суду заяві заявник не достатньо обґрунтував необхідність забезпечення позову. Також, позивачем не зазначено доказів, які б давали можливість встановити дійсний обсяг спірного майна та взагалі наявність останнього у власності сторін, а деяке майно із переліку взагалі не містить індивідуальні ознаки, що виключає можливість накладення арешту на останнє.

Відсутність зазначених вище відомостей у заяві позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Окрім того, до заяви не додано її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

У відповідності до ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявникові.

За таких обставин вважаю, що заява ОСОБА_1 щодо забезпечення позову підлягає поверненню заявникові, оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених законом.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Повернути заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Копію ухвали направити заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: