Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1473/16 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

Бондаря М.С.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених внаслідок злочину, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених внаслідок злочину.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач на ґрунті особистих неприязних відносин наніс її сину ОСОБА_5 двадцять три удари ножем у шию та один удар в область правого плечового суглоба, в результаті чого настала смерть потерпілого ОСОБА_5

За даним фактом Бердянським МВ ГУМВС було проведено досудове розслідування в якому її було визнано потерпілою.

09 лютого 2015 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Внаслідок злочинних дій відповідача їй було спричинено матеріальні збитки, які складаються з витрат пов'язаних з похованням її сина ОСОБА_5 на суму 14404,50 грн.

Також вона вимушена була звертатись за правовою допомогою, вартість якої склала 1500 грн.

Крім матеріальних збитків їй також спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 700 000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що в результаті смерті свого єдиного сина вона перенесла сильне душевне потрясіння, вона втратила спокій, погіршився стан її здоров'я.

Враховуючи вищевикладене позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 14404,50 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, 1500 грн. витрати на правову допомогу та 700 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2016 року позов задоволено частково

Стягнуто з ОСОБА_3. на користь ОСОБА_4 14404,50 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, та 70 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, провадження у справі закрити.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач з урахуванням його матеріального стану має відшкодувати заподіяні шкоди в порядку ч.1 ст. 1186 ЦК України.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Так Відповідно до ч.І ст. 1186 ЦК України шкода, завдана фізичною особою, яка в момент завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. З урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або повному обсязі.

По справі встановлено, що відповідно до ухвали Бердянською міськрайонного суду Запорізької області від 07.07.2015 року до відповідача ОСОБА_3 були застосовані примусові заходи медична характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим режимом нагляду вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1ст. 115, ч.3 ст. 15, п.1, ч.2 ст. 115 КК України у стані неосудності.

Питання дієздатності за період перебування відповідача у закладі судом не розглядалося. До теперішнього часу ОСОБА_3 знаходиться у медичному закладі ( а.с. 53).

Також встановлено, що відповідач отримує пенсію за віком в розмірі 2076 грн. і цього не оспорює.

З огляду наведеного судова колегія вважає, позовні вимоги безпідставними оскільки як встановлено, шкода була завдана фізичною особою, яка в момент завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Приймаючи до уваги матеріальний стан відповідача, єдиний дохід від пенсії за віком, перебування у психіатричному закладі на лікування суд не може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або повному обсязі.

Судова колегія приходить до висновку, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України рішення суду скасовує та ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2016 року у цій справі скасувати, та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених внаслідок злочину - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: