Справа № 342/1349/15-ц
Провадження № 2/342/99/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати відповідача, таким, що втратив право на користування житловим будинком, за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку з приналежними господарськими прибудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (АДРЕСА_2) Городенківського району Івано-Франківської області. Право власності на будинок підтверджується Договором купівлі-продажу будинку від 20.08.2008 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20543712 від 11.10.2008 року. Згідно рішення Вербівцівської сільської ради № 340 від 03.01.2013 року - житловий будинок по АДРЕСА_2 поміняно на АДРЕСА_1. Відповідач по справі - ОСОБА_2 є чоловіком її дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1. Однак, він покинув сім'ю і не проживає в будинку по АДРЕСА_1 понад п'ять років. Аліменти за рішенням суду від 10.12.2013 року на утримання їхньої спільної доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач не сплачує. Участі у витратах по утриманню будинку та господарки відповідач не приймає взагалі. Всі витрати по сплаті комунальних платежів несе донька позивачки самостійно. Реєстрація ОСОБА_2 в будинку має суто формальний характер лише згідно документів, а тому право на користування жилим приміщенням він втратив, проте добровільно вчинити необхідні дії для зняття з реєстраційного обліку відмовляється. Це порушує права та законні інтереси ОСОБА_1, так як вона позбавлена можливості оформити субсидію. Через те, що в будинку зареєстрований відповідач, при визначенні субсидії будуть враховуватися і його доходи, яких позивачка не отримує. Зняття з реєстраційного обліку в будинку не завдасть відповідачу істотної шкоди, так як він має інше житло в с. Рогиня Городенківського району, в якому він і проживає.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився із невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з приналежними господарськими прибудовами, розміщеного в АДРЕСА_1 (АДРЕСА_2) Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджено копією договору купівлі-продажу будинку від 20.08.2008 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20543712 від 11.10.2008 року. Згідно рішення Вербівцівської сільської ради № 340 від 03.01.2013 року - нумерацію житлового будинок по АДРЕСА_2 поміняно на АДРЕСА_1.

Згідно копії свідоцтва про одруження НОМЕР_1, виданого ІНФОРМАЦІЯ_3, встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрували шлюб 26.02.1998 року в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2.

З довідки № 479, виданої 10.12.2015 року виконавчим комітетом Вербівцівської сільської ради встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1, проте протягом останніх років зі слів дружини за даною адресою не проживає.

Як слідує з довідки про склад сім'ї та проживання № 478 від 10.12.2015 року, виданої Вербівцівською сільською радою, до складу сім'ї ОСОБА_4, яка проживає по АДРЕСА_1 входять: ОСОБА_2 (чоловік), ОСОБА_7 (дочка), ОСОБА_5 (дочка).

Оплату комунальних послуг здійснює ОСОБА_4, про що свідчать копії наданих квитанцій.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час, на протязі 5-ти років, не проживає в будинку по АДРЕСА_1 Городенківського району Івано-Франківської області, хоча зареєстрований в ньому.

Свідок ОСОБА_4 суду дала показання, що відповідач є її чоловіком, більше п'яти років вона з ним не проживає, не спілкується. На спільну дитину ОСОБА_2 аліменти не сплачує.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8, який являється сусідом сім'ї ОСОБА_2, вказав, що відповідач в селі не проживає більше 3 років.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, перевіривши відповідність позову ОСОБА_1 діючому законодавству України, суд дійшов висновку про задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що позивач, як власник будинку, є позбавлена можливості у повній мірі використовувати своє право власності у зв'язку з тим, що за адресою зазначеного нерухомого майна зареєстровано відповідача ОСОБА_2, який на протязі 5-ти років не проживає за вказаною адресою. Причини відсутності відповідача не є поважними, домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності між власником та відповідачем не було.

Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1 Городенківського району Івано-Франківської області.

На підставі ст. ст. 15, 29, 310, 316, ч. 1 ст. 319, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 72, 150 Житлового кодексу України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 218, 224-226, 294, 296 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право на користування житловим будинком, за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_1, понесені нею судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Федів Л.М.