У х в а л а

іменем україни

16 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Амеліна В.І., Касьяна О.П., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовомОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Софарма Україна» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку і видачі трудової книжки та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 26 лютого 2014 року працював на посаді регіонального менеджера з продажу у товаристві з обмеженою відповідальністю «Софарма Україна» (далі - ТОВ «Софарма Україна»). Наказом від 20 березня 2015 року № СУ7-115 його було звільнено із займаної посади за згодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України. Про день звільнення дізнався в телефонному режимі, оскільки перебував на лікарняному, а головний офіс роботодавця знаходиться в м. Києві, тоді як у відповідності зі своїми посадовими обов'язками він працював на території Дніпропетровської, Харківської та Запорізької області. Зазначає, що на його звернення з вимогою проведення своєчасного розрахунку, видачу копії наказу про звільнення та трудової книжки чіткої відповіді співробітниками ТОВ «Софарма Україна» не надано. 23 березня 2015 року на ім'я директора ТОВ «Софарма Україна» було направлено заяву з проханням вислати трудову книжку поштою, однак така надійшла йому лише 08 квітня 2015 року. Посилаючись на те, що трудову книжку видано із затриманням та на те, що остаточний розрахунок з ним проведено 03 квітня 2015 року, просив суд, із урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з відповідача на його користь: 20 697 грн 20 коп. - середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку із затримкою видачі трудової книжки; 20 697 грн 20 коп. - середній заробіток за час затримки виплати розрахунку при звільненні та 5 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із безпідставності позовних вимог.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
О.П. Касьян О.В. Попович