У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Демянчук С.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2016 року клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_1 в межах суми заявлених вимог, а саме 3035,36 дол. США, що станом на 02 лютого 2016 року становить 77245,06 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаної ухвали через порушення судом норм процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції не зазначив підстав обрання заходів забезпечення позову, не вказав, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та не пересвідчився, чи між сторонами існує спір.

Просить ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

В запереченні на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Здолбунівського районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

28 січня 2016 року від ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач зазначає, що відповідач здійснює відчуження належного йому майна, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За правилами п.1 та 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться в нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

ОСОБА_2 у позовній заяві заявила вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування грошовими коштами в розмірі 3035, 36 доларів США.

Таким чином, невжиття заходів для забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена без порушень норм процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий А.М. Шеремет

Судді : С.В. Демянчук

С.О. Гордійчук