КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2702/16-ц
Провадження № 2/488/1527/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2016 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Селіщева Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,

Встановив:

У липні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 на його користь понесені витрати у зв'язку із вчиненням відповідачем адміністративного правопорушення у розмірі 72 085,76 грн., із яких:

- 58 085,76 грн. - майнову шкоду;

- 10 000,00 грн. - моральну шкоду;

- 4 000,00 грн. - витрати на правову допомогу;

- 551,60 грн. - судові витрати.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 21.09.2015 року в м. Миколаєві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю водія транспортного засобу ВАЗ 2105 н/з НОМЕР_1 ОСОБА_4 та водія транспортного засобу Volkswagen Transporter н/з НОМЕР_2 ОСОБА_2. Згідно висновків правоохоронних органів та Центрального районного суду м. Миколаєва дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_4.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 позивачу була заподіяна матеріальна шкода, яка полягає у понесені ОСОБА_2 витрат на авто-товарознавче дослідження вартості матеріального збитку у розмірі 1000,00 грн. та у необхідності проведення відновлювального ремонту автомобіля позивача, який відповідно до звіту експерта, становить 57085,76 грн.

Крім цього, позивачу була завдана моральна шкода, яку позивач оцінює в сумі 10 000,00 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 4000,00 грн.

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована позивачу, тому він був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Разом із позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру № 67, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вулиця Леваневців, № 25/5, що належить відповідачу на праві власності, та на гараж № 213, що розташований за адресою: м. Миколаїв, Автогаражний кооператив Зоряний, який належать відповідачу на праві власності, посилаючись на те, що невжиття таких заходів може ускладнити виконання рішення суду або зробити це неможливим.

Дослідивши заяву та подані до неї матеріали, приходжу до висновку, що заява є не обґрунтованою і не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, вправі вжити заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст. 152 ЦПК України, оскільки не надано доказів, які б підтверджували співмірність виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, що передбачено ч. 3 ст. 152 ЦПК України.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ч.8 ст. 153 ЦПК України,

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали негайно надіслати заявнику для відома.

На ухвалу про забезпечення доказів може бути подана заява на її апеляційне оскарження протягом пяти днів з дня проголошення до Корабельного районного суду м. Миколаєва.

Суддя Л.І. Селіщева