АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7338/16 Справа № 202/4914/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся (Колодяжна) Н.Є.
Категорія 53
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» - про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2016 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи скарги, матеріали справи, вважає рішення в оскаржуваній частині законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що наказом № 576-о від 18 серпня 2014 року ОСОБА_2 було звільнено з ДЗ «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» 31 серпня 2014 року за п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку трудового договору. Під час звільнення з нею не було проведено повний розрахунок по заробітній платі, в результаті чого за позовами ОСОБА_2 багаточисленними рішеннями судів на її користь були стягнуті суми заборгованості по зарплаті, а також у відповідності до ст.117 КЗпПУ- у великих розмірах суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунків.

Крім того, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 14 листопада 2013 року визначено, що заробітна плата ОСОБА_2 повинна розраховуватися, виходячи з окладу в розмірі 2869 грн., в той час як їй виплачувалась заробітна плата з розміру посадового окладу 2 377 грн, а рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року встановлений середньоденний заробіток ОСОБА_2 - 298 грн. 05 коп..

Окрім наведеного, рішенням Індустріального районного суду від 03 листопада 2015 року на користь ОСОБА_2 стягнуто 3 000 грн. моральної шкоди.

Посилаючись на те, що відповідач зобов*язаний добровільно, без її вимоги про видачу виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження, виконати рішення, однак не виконує наведене останнє рішення та рішення апеляційного суду від 14 грудня 2015 року, яким стягнуто на її користь 328 грн. 30 коп. в якості недовиплати за липень-серпень 2013р., - позивачка просила про виплату середнього заробітку за час затримки виплати 328 грн. 30 коп. та 3 000 грн. у відшкодування моральної шкоди з підстав, передбачених ст. 117 КЗпП України у сумі 11 922грн. з 07.06.2016., враховуючи, що останнім судовим рішенням була стягнута сума по ст. 117 КЗпПУ за період, що закінчується 06.06.2016.

Задовольняючи частково вимоги у сумі 1500 грн., райсуд враховував конкретні обставини справи, наведені у позовній заяві рішення судів, принцип співмірності щодо заявленої суми, не врахувавши при цьому та залишивши без належної оцінки законність вимоги за ст. 117 КЗпПУ відносно невиплати моральної шкоди, з огляду на те, що моральна шкода не відноситься до заробітної плати і до неї не можуть застосовуватись правила ст. 117-ї; не дав суд оцінку і тій обставині, що позовні вимоги ОСОБА_2 ґрунтуються на невиконанні відповідачем судових рішень, по яким з її причин (що нею було визнано) не відбувалась реальна стадія їх виконання, передбачена правилами Розділів 1У та УП Цивільно-процесуального кодексу; відсутні у рішенні висновки по запереченням відповідача по суті пред*явлених вимог.

Однак, враховуючи, що відповідачем апеляційна скарга взагалі не подавалась, а позивачка оскаржує рішення лише у сторону збільшення стягнутої суми, апеляційний суд позбавлений законної можливості щодо його зміни або скасування та вважає за необхідне залишити його без змін, оскільки підстав вважати, що стягнута сума підлягає збільшенню не вбачається.

З врахуванням наведеного, приведених райсудом мотивів та підстав щодо розміру стягнутої суми, - доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані обґрунтованими, такими, що дають підстави для зміни рішення із збільшенням стягнутої судом суми.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в оскаржуваній частині відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_3