Справа № 395/103/16-ц
Провадження № 2/395/85/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві РУДЕНКО І.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 (далі заявник, позивач, ОСОБА_1В.) до Листопадівської сільської ради, ОСОБА_4 районної державної адміністрації Кіровоградської області (далі відповідач, Листопадівська сільська рада, ОСОБА_4 РДА), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі третя особа, Головне територіальне управління юстиції, Головне управління Держгеокадстру), про визнання права власності на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Листопадівської сільської ради, ОСОБА_4 РДА, третя особа: Головне територіальне управління юстиції, Головне управління Держгеокадстру про визнання права власності на земельну частку (пай).

Заявник вказала, що була членом КСП «Листопадівське» протягом 1993-1996 років.

Під час її роботи в КСП «Листопадівське» рішенням загальних зборів вказаного колективного сільськогоподарського підприємства було здійснено розпаювання земель колективної власності КСП «Листопадівське» і позивач як член цього КСП була включена до списку-додатку до Державного акта на право колективної власності на землю серії КР № 000022 від 10.10.1995 р.

Площа земельної частки (паю) становить 2,76 умовних кадастрових гектарів, вартість якої складає 99.832 гривень.

Сертифікат на виділену позивачу земельну частку (пай) ОСОБА_1 не отримала, оскільки про можливість його отримати їй ніхто не повідомив і, як витікає з листа відділу Держгеокадастру у Новомиргородському району Кіровоградської області від 24.12.2015 р., сертифікат на її імя не виписувався і не видавався.

Посилаючись на ст. ст. 13, 41 Конституції України, п. 2 Постанови Верховної Ради від 18.12.1990 р. «Про земельну реформу», ст. 2 Указу Президента України від 10.11.1994 р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», ст. ст. 2, 5 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. ст. 5, 9, 10, 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», ст. ст. 12, 17, 158, пп. 10, 12 Перехідних положень ЗК України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) в розмірі 2,76 умовних кадастрових гектарів з земель колективної власності КСП «Листопадівське» на території Листопадівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, вартість якої станом на 01 січня 2016 року становить 99.832 гривень.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позов повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 не визнала позов повністю і пояснила, що у 1997 р. відбулася видача сертифікатів на право на земельну частку (пай) членам КСП «Листопадівське». У подальшому протягом 2000-2002 рр. при Листопадівській сільській раді діяла тимчасова комісія з врегулювання земельних питань. До цієї комісії звернулося 12 членів КСП «Листопадівське», котрим не були видані вищезгадані сертифікати у встановленому законом порядку. Рішенням вказаної комісії вимоги 10 осіб були задоволені, а стосовно двох інших були постановлені судові рішення про надання їм земельних часток (паїв). На даний час земля, що перебувала у колективній власності КСП «Листопадівське», повністю розпайована. У листопадівської сільської ради немає вільних земельних ділянок ні з земель резервного, ні з земель запасного фонду. В той же час позивач пропустила строк позовної давності, хоча з моменту працевлаштування в КСП «Листопадівське» постійно проживає у с. Листопадове. До 2015 р. вона не зверталася з питання витребування земельної частки (паю) ні до сільської ради, ні до тимчасової комісії з врегулювання земельних питань, ні до суду.

Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи представник відповідача ОСОБА_4 РДА, представники третіх осіб (Головного територіального управління юстиції, Головного управління Держгеокадстру) жодного разу у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, вказаний відповідач письмових заперечень проти позову не надіслав.

Як вбачається з письмової заяви представника третьої особи Головного управління Держгеокадстру, він просить суд розглянути справу в його відсутність.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вищевказаних учасників судового розгляду на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши зазначені пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: показання свідків, ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне відмовити у позові із таких міркувань.

Відповідно до положень ст. ст. 5, 9-10 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство пай є власністю члена підприємства. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Згідно згаданим поясненням та наданим сторонами доказам, позивач була членом КСП «Листопадівське», розташованого на території Листопадівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, і працювала в цьому сільгосппідприємстві протягом 1993-1996 років касиром.

Вказані обставини підтверджуються архівною довідкою № 8-с від 09.01.2002 р., виданою їй архівним відділом ОСОБА_4 районної державної адміністрації Кіровоградської області як колгоспнику КСП «Листопадівське».

Дотепер позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою Листопадівської сільської ради.

Під час її членства в КСП «Листопадівське» на виконання Указів Президента України від 10.11.1994 р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та № 720/95 від 08.08.1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» рішенням загальних зборів вказаного колективного сільськогоподарського підприємства було здійснено розпаювання земель колективної власності КСП «Листопадівське» і позивач як член цього КСП була включена до списку-додатку до Державного акта на право колективної власності на землю серії КР № 000022 від 10.10.1995 р., що був зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за № 22.

Викладене підтверджується листом відділу Держгеокадастру у ОСОБА_4 районі Кіровоградської області від 18.11.2015 р., в якому зазначено, що позивач ОСОБА_1 значиться за № 217 в списку членів КСП «Листопадівське», доданому до Державного акту на право колективної власності на землю серії КР № 000022, виданого КСП «Листопадівське», розташованому на території Листопадівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

Площа земельної частки паю згідно сертифікату становить 2,76 умовних кадастрових гектарів, вартість якої станом на 01.01.2016 р. складає 99.832 гривень.

Ці обставини також підтверджуються листом голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 28.12.2015 р., що позивач за № 217 включена до списку членів КСП «Листопадівське» станом на 01.09.1995 р., який додано до Державного акта на право колективної власності на землю по колишньому КСП «Листопадівське» серії КР № 000022 від 10 жовтня 1995 року, проте з невідомих причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Листопадівське».

Заявник ОСОБА_1 стверджує, що сертифікат на виділену позивачу земельну частку (пай) не отримала, оскільки про можливість його отримати їй ніхто не повідомив і, як витікає з листа відділу Держгеокадастру у Новомиргородському району Кіровоградської області від 24.12.2015 р., сертифікат на її імя не виписувався і не видавався.

Позивач вважає, що вона має право отримати земельну частку (пай) у власність в будь-який час на підставі норм чинного законодавства України.

Як вбачається з приписів Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 729/95:

абзацу 3 пункту 1 Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості).

абзацу 1 пункту 2 Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського акціонерного товариства, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Зі змісту даних норм випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов:

- перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства;

- отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю;

- включення особи до списку, доданого до цього акта.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку.

Кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), визначається списком, що додається до Держаного акта на право колективної власності на землю, який у разі потреби уточнюється і підписується головами відповідної ради і підприємства.

В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що член КСП, включений до списку, що додається до Держаного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у томі числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Зі змісту наведеного безспірно слідує, що позивач набула право на земельну частку (пай), оскільки на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю ОСОБА_1 працювала в цьому підприємстві і була його членом та її прізвище було внесено до списку додатку № 1, що додається до Державного акта на право колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Листопадівське» Листопадівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області на землю серії КР № 000022 від 10 жовтня 1995 року.

Ці ж обставини також підтверджуються:

показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_1, що були присутні на загальних зборах уповноважених членів КСП «Листопадівське», коли вирішувались питання про прийняття позивача у члени КСП «Листопадівське» та включення заявника до списку осіб, котрі мають право на земельну частку (пай);

списком членів КСП «Листопадівське», в якому зазначена позивач за № 217;

копією Державного акта на право колективної власності на землю, виданого КСП «Листопадівське»;

довідкою в. о. начальника відділу Держгеокадастру у ОСОБА_4 районі про розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП «Листопадівське»;

архівними довідками, що ОСОБА_1 працювала у згаданому КСП «Листопадівське» із 1993 р. по 1996 р. та була його членом;

іншими матеріалами справи.

Таким чином, у судовому засіданні безспірно зясовано, що прізвище позивача обґрунтовано було включено до списків членів КСП «Листопадівське», які додаються до Державного акта на право колективної власності на землю зазначеного КСП.

В той же час ОСОБА_1 предявила позов про визнання права власності на земельну частку (пай).

Згідно ст. 2 Указу Президента України від 10.11.1994 р. № 666/94 Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі.

За ст. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Таким чином, право особи на земельну частку (пай) виникає у випадку наявності членства КСП та зазначення прізвища у списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Посилаючись на ст. ст. 13, 41 Конституції України, п. 2 Постанови Верховної Ради від 18.12.1990 р. «Про земельну реформу», ст. 2 Указу Президента України від 10.11.1994 р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», ст. ст. 2, 5 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. ст. 5, 9, 10, 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», ст. ст. 12, 17, 158, пп. 10, 12 Перехідних положень ЗК України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) в розмірі 2,76 умовних кадастрових гектарів з земель колективної власності КСП «Листопадівське» на території Листопадівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, вартість якої станом на 01 січня 2016 року становить 99.832 гривень.

Як вбачається з приписів ЦПК України:

ч. 1 ст. 1 Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

ч. 1 ст. 3 Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ч. 1 ст. 4 Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У даному випадку позивач помилково сформулювала власні позовні вимоги як визнання права власності на земельну частку (пай).

Згідно вищенаведеним вимогам чинного законодавства у заявника є право на земельну частку (пай), що виникло внаслідок її членства в КСП «Листопадівське» та включення до списку осіб, котрі мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП «Листопадівське».

Ніхто з учасників судового розгляду таке право позивача не оспорював і не оспорює.

Тому заявнику було доречно зазначити позовну вимогу як витребування земельної частки (паю), право на котру вона вже має, але скористатися ним не може через порушення порядку видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) як членові колишнього КСП «Листопадівське».

Проте навіть така вимога не може бути задоволена судом через пропуск позивачем строків позовної давності.

Як вбачається з вимог ЦК УРСР, що діяв до 01.01.2004 р.:

ст. 71 Загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

ст. 76 Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

ст. 80 Закінчення строку позовної давності до предявлення позову є підставою для відмови в позові.

В даному випадку ОСОБА_1 повинна була дізнатись про порушення власного права не пізніш як у 1997 р., бо саме тоді були видані сертифікати на право на земельну частку (пай) іншим членам КСП «Листопадівське».

Суд відкидає твердження позивача та її представника, що про порушення власного права заявник дізналася лише у 2015 р., коли звернулася з письмовою заявою про витребування земельної частки (паю) до ОСОБА_4 райдержадміністрації.

Насправді ОСОБА_1 з моменту працевлаштування у КСП «Листопадівське» і дотепер проживає у с. Листопадове. Тому вона не могла не знати про видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) іншим членам КСП «Листопадівське» у 1997 р.

Окрім цього, з пояснень представника відповідача у суді витікає, що протягом 2000-2002 рр. при Листопадівській сільській раді діяла тимчасова комісія з врегулювання земельних питань. До цієї комісії звернулося 12 членів КСП «Листопадівське», котрим не були видані вищезгадані сертифікати у встановленому законом порядку.

Проте ОСОБА_1 і тоді не звернулася до вказаної комісії або суду з питання видачі їй сертифіката на право на земельну частку (пай).

Таким чином, вона предявила позов до суду після перебігу 17 років з моменту, коли повинна була дізнатися про порушення власного права.

Тому згідно вимогам ст. ст. 71, 76, 80 ЦК УРСР у позові слід відмовити повністю.

До того ж позивач та її представник не клопотали перед судом про поновлення позовної давності і не навели поважних причин для такого поновлення.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 208-215, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити у позові ОСОБА_1 до Листопадівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, ОСОБА_4 районної державної адміністрації Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в розмірі 2,76 умовних кадастрових гектарів з земель колективної власності КСП «Листопадівське» на території Листопадівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області вартістю станом на 01.01.2016 р. 99.832 грн. повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

Головуючий:

суддя С. В. Щенюченко

Згідно з оригіналом:

суддя С.ЩЕНЮЧЕНКО