Справа № 144/1308/15-ц
Провадження № 2/144/44/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2016 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Германа О.С.,

секретаря судового засідання Пігулі А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, представників відповідача ПП «ЗІС» - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЗІС», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог відділ Держгеокадастру у Теплицькому районі, про визнання договору оренди землі недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2015 року до суду через представника за довіреністю ОСОБА_2, звернувся ОСОБА_1 з позовом до ПП «ЗІС» с. Війтівка Бершадського району про визнання недійсними змін до договору оренди землі. Вказав, що він є власником земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відповідним державним актом. В січні 2015 року йому стало відомо, що існують зміни(доповнення) до договору оренди землі, укладені нібито між ним та ПП «ЗІС», відповідно яких відповідач має право користування земельною ділянкою строком на 15 років. Враховуючи, що дані зміни він не підписував, нікого не уповноважував це зробити, просить визнати дані зміни до договору оренди недійсними.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 15 вересня 2015 року, підтримала заявлені вимоги, пояснила, що її довіритель ОСОБА_1, зміни(доповнення) до договору оренди землі від 07.05.2010 не підписував і нікого не уповноважував це зробити та у нього взагалі було відсутнє волевиявлення щодо укладання будь-яких договорів з ПП «ЗІС» після 2010 року. Оскільки, відповідач користувався його земельною ділянкою, то плату за землю позивач отримував. В 2010 році позивач отримував від відповідача цукор, але при цьому не підписував змін(доповнень) до договору оренди.

Представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 01 вересня 2015 року, позов не визнав, посилаючись на письмові заперечення проти позову. Вказав, що позивачеві ОСОБА_1 було відомо про внесені зміни до договору оренди землі від 21.04.2006, з часу їх підписання, а саме з травня 2010 року. З 2006 року ОСОБА_1 щороку отримує орендну плату, яка з 2010 року після внесення змін, збільшилась. Просить застосувати строк позовної давності і відмовити у позові, оскільки термін позовної давності сплив, так як з моменту підписання змін до договору оренди пройшло більше трьох років.

Представник відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 16 грудня 2015 року, позов не визнав. Пояснив, що ОСОБА_1, отримував орендну плату за оренду земельної ділянки та підписав акт прийому передачі земельної ділянки у 2010 році, що підтверджує те що позивач знав про існування змін до договору оренди землі від 07 травня 2010 року. Просить застосувати строк позовної давності і відмовити у позові, оскільки термін позовної давності сплив, так як з моменту підписання договору оренди та змін до нього пройшло більше трьох років.

Представник відповідача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності від 22 грудня 2015 року, позов не визнала. Пояснила, що свідки по справі підтверджують той факт, що ОСОБА_1 підписував зміни до договору оренди землі від 07 травня 2010 року, а тому вважає що позов є безпідставний та просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Від відділу Держгеокадастру у Теплицькому районі надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відділу.

Свідок ОСОБА_6 у своїх показаннях пояснила суду, що працює в ПП «ЗІС» головним бухгалтером. В 2006 році підприємство укладало договори оренди землі з жителями с. Петрашівка, люди приходили з документами. Випадків, щоб замість власників землі договір підписував хтось з його родичів, вона не памятає. В 2010 році, коли укладались зміни до договорів оренди, людям видавали цукор та пояснювали, що змінюється орендна плата та строк договору. Вона памятає, що ОСОБА_1 особисто підписував зміни до договору оренди і отримував цукор. Позивач завжди особисто отримував орендну плату. При підписанні змін договорів оренди особу не встановлювали так як всіх осіб які приходили укладати договори знала особисто.

Свідок ОСОБА_7 у своїх показаннях пояснила суду, що з 2006 року працює в ПП «ЗІС». Договора оренди з жителями с. Петрашівка укладались в приміщенні сільського будинку культури, люди приходили з своїми документами. За 2006 рік не памятає обставин підписання договору оренди позивачем ОСОБА_1 В 2010 році на території гаража підписували угоди про зміни до договорів оренди, видавали цукор при цьому. ОСОБА_1 сам підписував зміни та отримав цукор. Вона особисто зважувала цукор, шукала прізвища у списку і записувала хто скільки отримав цукру. Вона бланки угод про зміни до договорів оренди не видавала людям для підпису. Бачила як ОСОБА_1 підписував якісь документи вважає, що це була угода про зміни. На її думку під час підписання угоди ОСОБА_1 був в нетверезому стані, що могло потягнути за собою підписання змін зміненим підписом. Регулярно отримував орендну плату. Ніяких претензій під час підписання змін до договору оренди до ПП «ЗІС» не мав.

Свідок ОСОБА_8 у своїх показаннях пояснила суду, що з 2007 року працює в ПП «ЗІС» завскладом. ОСОБА_1 завжди особисто отримував орендну плату, сам за себе підписував у відомостях. В 2010 році збільшувався розмір орендної плати і збільшувався строк дії договору. Людям видавали цукор і одночасно підписували угоди про зміни. Як вважає свідок то ОСОБА_1 спочатку підписав зміни до договору, а потім отримав цукор, але самого моменту підписування вона не бачила. Вона сиділа біля інших працівників ПП «ЗІС», звірялась з списком. Знає ОСОБА_1 як свого сусіда за місцем проживання. Характеризує його як особу яка схильна до зловживання алкогольними напоями, але коли отримував цукор та підписував зміни до договору то був тверезий.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії ЯА № 230076(а.с. 6). Між позивачем та ПП «ЗІС» с. Війтівка Бершадського району 21 квітня 2006 року підписано договір оренди землі № 235, щодо цієї земельної ділянки строком на 10 років (а.с. 7-8). Вказаний договір було зареєстровано в Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 09 серпня 2006 року за № 56. 07 травня 2010 року до вказаного договору було внесено зміни в частині строку дії договору, де змінено строк дії договору до 2025 року та змінено розмір орендної плати, дані зміни зареєстровані у Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 12 травня 2010 року за № 60 (а.с. 9).

Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами(ч.2 ст. 207 ЦК України).

Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

Статтею 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно ч.1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Частиною першою статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 122/тдд від 27 січня 2016 року підпис від імені ОСОБА_1 у розділі «Реквізити та підписи сторін» в графі «Орендодавець» у змінах(доповненнях) від 07 травня 2010 року до договору оренди землі, зареєстрованого в Теплицькому районному відділі ДП «Центр ДЗК», 09 серпня 2006 року за № 56, які було укладено між ОСОБА_1 та ПП «ЗІС» - виконано не ОСОБА_1, а іншою особою.

Представником відповідача ОСОБА_9, під час дослідження доказів, було висловлено думку, що висновок експертизи викликає сумнів, оскільки на двох вільних зразках підпису які були надані експерту позивачем, відсутнє прізвище позивача. Суд не приймає до уваги дану думку, оскільки вона належним чином не обґрунтована та не підтверджується відповідними доказами.

Щодо твердження представника відповідача ОСОБА_4, про те що між відповідачем та позивачем у травні 2010 року підписувався акт визначення меж земельної ділянки на місцевості і даний факт підтверджує, що позивач знав про існування змін до договору оренди землі, то суд не погоджується з цим виходячи з того що при досліджені даного акту - в ньому відсутня інформація яка б відображала обізнаність позивача про існуючі зміни договору оренди землі.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутнє волевиявлення позивача ОСОБА_1 на встановлення його цивільних прав та обовязків щодо продовження строку дії договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у його власності, на умовах, що були визначені в змінах до договору оренди землі, оскільки в судовому засіданні доведено, що позивач не підписував зміни до договору оренди землі від 07 травня 2010 року та не надавав відповідних повноважень іншій особі на їх підписання.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає, що при зверненні до суду позивачем ОСОБА_1 не було пропущено строку позовної давності. Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки, ні договір оренди землі між сторонами, ні зміни до договору позивачем не підписувались, а початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, позивач ОСОБА_1 дізнався про порушення свого права, тобто про наявність спірних внесених змін до нього, лише у січні 2015 року коли ПП «ЗІС» звернулось до адміністративного суду з позовом про скасування рішень про державну реєстрацію договорів оренди з ТОВ «Теплик-Агро», серед яких був і договір ОСОБА_1, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності, і відповідає правовому висновку Верховного суду України у справі 6-48цс15 від 22 квітня 2015 року.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення змін до договору оренди землі, оскільки позивач отримував плату за користування землею, так як це суперечить нормам статті 261 ЦК України, оскільки строк позовної давності необхідно обчислювати з часу, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого майнового права, тобто про укладення змін до договору від його імені.

Позивач звернувся до суду в травні 2015 року в межах строку позовної давності.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які були заявлені відповідачем, під час допиту в суді дали суперечливі покази та не підтвердили, що позивач ОСОБА_1 особисто підписував зміни до договору оренди землі від 21 квітня 2006 року в травні 2010 року.

Витрати, понесені позивачем на оплату за проведення експертизи в сумі 2250 грн. 24 коп. та сплату судового збору в сумі 487 грн. 20 коп., які документально підтверджені, а всього 2 737 грн. 44 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати зміни(доповнення) від 07 травня 2010 року, внесені до договору оренди землі № 235 укладеним між ОСОБА_1 та приватним підприємством «ЗІС» від 21 квітня 2006 року, зареєстровані в Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 12 травня 2010 року за № 60 - недійсними.

Стягнути з приватного підприємства «ЗІС» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 2 737 грн. 44 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя