Апеляційний суд Житомирської області
Справа №273/707/16-ц Головуючий у 1-й інст. Васильчук О. В.
Категорія 27 Доповідач Широкова Л. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання Добровольській Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2016 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 07.08.2006 між банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № DNH4КS30470854 за умовами якого, останній отримав кредит у розмірі 1089,96 грн., із сплатою 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що боржник не виконав належним чином свої кредитні зобов'язання, в результаті чого утворилась заборгованість у сумі 29706,75 грн., банк просив суд задовольнити його позов.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено за пропуском строку звернення до суду.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при вирішенні спору безпідставно застосовано положення щодо пропуску строку звернення банку до суду, а також не взято до уваги вимоги ст.1048, ч.2 ст.625 ЦК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, за умовами кредитного договору № DNH4КS30470854 від 07.08.2006, банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 1089,96 грн., із сплатою 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відмовляючи в задоволенні заявлених вимог про стягнення заборгованості за вказаним кредитом в нарахованій банком сумі 29706,75 грн., суд першої інстанції, із врахуванням недобросовісності дій позивача та інших обставин справи, дійшов обґрунтованого висновку про пропуск останнім строку звернення до суду.

Так, згідно з ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а спеціальна позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) один рік (ст.ст.257,258ЦК України).

Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4.ст.267 ЦК).

В даному випадку за умовами кредитування відповідача передбачено повернення позики з 07 до 14 числа кожного місяця (а.с.5).

Перебіг позовної давності (ст.257 ЦК) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач взагалі не сплачував кошти на погашення кредиту.

Протягом тривалого часу банк, із врахуванням невеликого розміру кредиту, діючи недобросовісно, не вживав будь-яких заходів щодо його повернення.

Позов банком пред'явлений лише у червні 2016 року, тобто, з пропуском встановленого законом трирічного строку.

Про поновлення строку позовної давності банк не просив.

Разом з тим, відповідач в суді першої інстанції подав заяву про застосування строку позовної давності (а.с.24).

За наведених обставин суд обґрунтовано відмовив в позові саме з цих підстав.

Інші доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображують позицію банку, висловлену в ході розгляду справи і полягають у переоцінці доказів, які належним чином перевірені і оцінені судом першої інстанції і не доводять порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права.

За таких обставин судова колегія вважає, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: