Справа № 761/1552/16-ц
Провадження № 2/761/3301/2016
У Х В А Л А

21 січня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, зацікавлені особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування постанови, звільнення майна з-під арешту, виключення відомостей,-

в с т а н о в и в :

В січні 2016р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, зацікавлені особи: ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, про скасування постанови, звільнення майна з-під арешту, виключення відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Виходячи із положень п. 8 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013р. №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», за змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої ст. 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності з п.1) ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги щодо виключення відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, при розгляді позовної заяви, в частині інших вимог, які підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно п. 2) ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Так, згідно положень ч. 1 ст. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представника сторін та третіх осіб.

Як вбачається зі змісту вступної частини позовної заяви, позивачкою серед суб'єктного складу зазначено заінтересованих осіб, процесуальний статус яких суперечить ч. 1 ст. 26 ЦПК України.

Також, згідно ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру - у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Однак, стороною позивача не сплачено судовий збір та не зазначено підстав звільнення від його сплати.

Відтак, стороні позивача необхідно визначитись із суб'єктним складом, враховуючи зазначені вище положення процесуального закону, надати суду виправлену редакцію позовної заяви відповідно до кількості учасників процесу, сплатити судовий збір та надати суду докази його сплати, або ж повідомити про підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119, 120 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 17, 18 КАС України, ст.ст. 3, 15, 26, 79, 121, 122, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, п. 8 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013р. №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, зацікавлені особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування постанови, звільнення майна з-під арешту, виключення відомостей - в частині вимог про виключення відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

Роз'яснити ОСОБА_1, що з вказаними позовними вимогами слід звертатися в порядку адміністративного судочинства.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, зацікавлені особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування постанови, звільнення майна з-під арешту - залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання стороною позивача ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачці.

Ухвалу може бути оскаржено в частині відмови у відкритті провадження до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: