З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2016 року Маневицький районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Невара О.В.,
при секретарі Костюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 7 травня 1983 року Луцьким міським відділом ЗАГСу Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 365. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони фактично проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Фактично їх сім'я розпалася, шлюб збережений бути не може. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи ДРАЦСу відповідач відмовляється, а тому вона була змушена звернутись до суду. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, ОСОБА_1 просила шлюб між ними розірвати.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, але подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча завчасно був повідомлений про час і місце слухання справи у встановленому законом порядку.
Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 в поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у її відсутності, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.
Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання між ними немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненою, що їх сім'я розпалась, відповідач байдуже поставився до заявленого позову, не подав до суду жодних заперечень на позовні вимоги, не з'явився в судове засідання, будучи завчасно повідомленим про місце та час розгляду справи, та не повідомив про причини неявки.
Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати.
За бажанням позивача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище - ОСОБА_1.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -
Шлюб, зареєстрований 7 травня 1983 року Луцьким міським відділом ЗАГСу Волинської області, актовий запис № 365, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Маневицьким районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: