У х в а л а

22 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Романюка Я.М., Яреми А.Г.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Орган з сертифікації «ПромСтандарт» про перегляд рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Орган з сертифікації «ПромСтандарт» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Орган з сертифікації «ПромСтандарт» до ОСОБА_4, третя особа -

ОСОБА_6, про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и л а:

Кіровський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 30 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнив. Ухвалено стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Орган з сертифікації «ПромСтандарт» (далі - ТОВ «ОС «ПромСтандарт») на користь ОСОБА_4 96 тис. 838 грн 82 коп. середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку з урахуванням індексів інфляції, 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, а також 8 тис. 675 грн 20 коп. витрат на проведення судових експертиз. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «ОС «ПромСтандарт» 988 грн 38 коп. судового збору в дохід держави.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ «ОС «ПромСтандарт» відмовлено.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 17 лютого 2016 року касаційну скаргу ТОВ «ОС «ПромСтандарт» відхилила, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська

від 30 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року залишила без змін.

4 березня 2016 року ТОВ «ОС «ПромСтандарт» звернулося до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 116, 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України); невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 липня 2012 року, 10 вересня 2014 року, 16 і 23 грудня 2015 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаних судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанови Верховного Суду України від 27 березня 2013 року і 29 січня 2014 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 17 лютого 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, залишивши без змін судові рішення, погодився з їх висновками про те, що відповідач при звільненні позивача не здійснив виплату всіх належних йому сум, а тому відповідно до вимог статті 117 КЗпП України за період затримки розрахунку при звільненні на користь позивача підлягає стягненню середня заробітна плата; касаційний суд також погодився з висновками судів про відсутність правових підстав для стягнення на користь товариства завданої працівником майнової шкоди.

Разом з тим у судових рішеннях, наданих заявником для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 липня 2012 року, 10 вересня 2014 року,

16 та 23 грудня 2015 року суд касаційної інстанції, скасувавши ухвалені у справах судові рішення та направивши справи на новий розгляд, керувався тим, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, порівняння вищенаведених судових рішень із судовими рішеннями, які просить переглянути ТОВ «ОС «Промстандарт», не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У наданих заявником постановах Верховного Суду України викладені такі правові позиції:

- у постанові від 27 березня 2013 року зазначено, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку;

- у постанові від 29 січня 2014 року вказано, що непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 цього Кодексу, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Таким чином, надані для порівняння постанови Верховного Суду України не свідчать про невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеним у цих постановах висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України в частині перегляду судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

Крім зазначеного, у поданій заяві ТОВ «ОС «ПромСтандарт» порушує питання про перегляд судових рішень з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, а саме статті 335 цього Кодексу щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції.

Подана заява в цій частині підлягає поверненню з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Згідно частини третьої статті 354 ЦПК України не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

Оскільки ТОВ «ОС «ПромСтандарт» подало заяву про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року, якою відхилено його касаційну скаргу та залишено без змін судові рішення і яка не є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, то ця заява в частині перегляду зазначеної ухвали з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, підлягає поверненню заявнику.

Керуючись частиною третьою статті 354, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Орган з сертифікації «ПромСтандарт» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Орган з сертифікації «ПромСтандарт» до ОСОБА_4, третя особа -

ОСОБА_6, про відшкодування майнової шкоди за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Орган з сертифікації «ПромСтандарт» про перегляд рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, відмовити.

Подану заяву в частині перегляду ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Орган з сертифікації «ПромСтандарт».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук
Я.М. Романюк
А.Г. Ярема