Справа № 646/8472/16-ц
№ провадження 2/646/1719/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Чудновської І.І.,

за участю секретаря судового засідання Жура О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору удаваним правочином,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування позову зазначив, що між ним і Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" був укладений договір про надання споживчого кредиту за ОСОБА_3 № 0 від 25 вересня 2008 року, відповідно до якого він отримав кредит готівкою іноземною валютою (долари США) у сумі 20 000, 00 доларів США, що еквівалентно 97 202, 00 грн. Вважає, що зазначений договір не відповідає вимогам чинного законодавства, та є удаваним в частині визначення в якості валюти кредитування долара США.

Позивач та представник позивача повідомлені неодноразово належним чином у призначене судове засідання не з'являлись, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, надав заперечення, в яких просить у задоволенні позову відмовити. У запереченнях на позовну заяву зазначив, що посилання позивача, як на підставу удаваності кредитного договору на факт того, що кредитний договір в іноземній валюті приховує кредитний договір в національній валюті є необґрунтованим, оскільки позивач був ознайомлений з умовами кредитування, надав згоду, та банк має банківську ліцензію № 75, отже має право здійснювати банківські операції, зокрема, надавати кредити в іноземній валюті.

Представник відповідача повідомлений неодноразово належним чином у призначене судове засідання не з'являлись, від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю за наявними у справі матеріалами та з урахуванням заперечення щодо позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в сумі 20 000 доларів США 00 центів, що дорівнює еквіваленту 97 202,00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, визначених у даному Договорі. Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 25.09.2023 року. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 15,00% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору.

Також, умовами, які містяться у розділах 1-4 вказаного договору врегульовано питання щодо предмету договору, умов забезпечення кредиту, порядку зміни процентної ставки та обсяг прав та обов'язків сторін. Крім того, до даного договору є додаткова угода № 1, додаткова угода № 2.

Кредитний договір № 0 від 25.09.2008 року, додаткова угода № 1, додаткова угода № 2 містить підпис сторін.

Відповідно до п.1.2.5. кредитного договору відповідач надав позивачу кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № 5301 у банку для подальшого їх використання за цільовим призначенням - купівля квартири.

З рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.03.2016 року по справі № 646/14874/15, за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору № 0 недійсним, яке залишено без змін Ухвалою Апеляційного суду від 07.06.2016 року вбачається, що 25.09.2008 року грошові кошти у сумі 20 000, 00 доларів США було перераховано на рахунок ОСОБА_1 № 5301.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 25.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 0/1, відповідно до якого іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно: двокімнатну квартиру, загальною площею 56,90 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 3 ст. 533 Цивільного кодексу України передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та умовах, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність" на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вбачається зі змісту кредитного договору № 0 від 25.09.2008 року укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_4, де останній був поінформований про всі його істотні умови, спосіб та терміни погашення кредиту, розмір та терміни сплати процентів, терміни сплати процентів та інших платежів 25.09.2008 року підписуючи договір споживчого кредиту з ОСОБА_3 № 0 погодився з викладеною інформацією у ОСОБА_3 (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк» із усіма змінами і доповненнями пропозицією банку надати споживчий кредит, на умовах, встановлених, встановлених в цьому договорі та ОСОБА_3. ОСОБА_3 є загальнодоступними, розміщуються на сайті банку, надруковані у газеті «Голос України».

Статтями 6, 627 ЦКУ передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст.628 ЦКУ.

Відповідно умов кредитного договору підписанням цього договору, позивач свідчив про те, що всі умови кредитного договору йому зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтверджував свою здатність виконувати умови договору. Крім цього, для отримання кредитних коштів позивач мав можливість обрати будь-яку іншу з належною діловою репутацією банківську або кредитну установу, зареєстровану у передбаченому законодавством порядку має відповідні дозволи, ліцензії тощо, але все ж таки звернувся з цього приводу саме до відповідача, що підтверджує усвідомлення позивачем своїх дій при укладенні кредитного договору, та як наслідок відсутність жодних обмежень щодо свободи вибору продукції, волевиявлення тощо.

Про згоду з умовами укладеного кредитного договору свідчить і те, що з моменту укладення договору позивач, в цілому, протягом певного часу належним чином виконував умови кредитного договору, вчасно, в повному обсязі сплачував грошові кошти за користування кредитом та не висловлював дотепер свої письмові заперечення, незгоду з умовами кредитного договору або пропозиції щодо внесення змін до нього.

Статтею 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За таких обставин власні дії позивача, що виразилися у наданні заяви про отримання кредиту у іноземній валюті, підписанні кредитного договору та здійсненні напису щодо ознайомлення з його умовами, здійснення часткового погашення кредиту, являється підтвердженням ознайомлення позивача зі змістом укладеної ним угоди та бажання щодо настання правових наслідків, обумовлених кредитним договором.

Таким чином, при підписанні кредитного договору, всі передбачені чинним законодавством вимоги для його укладення були дотримані, договір містить всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми їх укладення, а також не вбачається підстав стверджувати про невідповідність вимогам законодавства, на які позивач посилається у зустрічній позовній заяві.

Статті 47 та 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Відповідно до ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю".

Вимога щодо необхідності отримання індивідуальної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями встановлена п. в) ч.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», якщо терміни і суми кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Однак на сьогодні такі терміни і суми кредитів в іноземній валюті законодавцем не визначено.

Згідно з п.1.5 Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року №483 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 листопада 2004 року за №1429/10028, використання іноземної валюти як засобу платежу без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк України видав йому ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями).

Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитів в іноземній валюті згідно зі ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

24 грудня 2001 року НБУ видано АКІБ «» УкрСиббанк» банківську ліцензію № 75 на права здійснювати банківські операції, в тому числі здійснювати банківські операції, зокрема, надавати кредити в іноземній валюті.

Також, відповідно до ст.3 ЦПК України та ч.1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Посилання позивача, як на підставу удаваності кредитного договору на той факт, що кредитний договір в іноземній валюті приховує кредитний договір в національній валюті є необґрунтованим, оскільки укладаючи спірний кредитний договір позивач погодився на умови цього договору, а також при укладенні цього договору було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, які були узгоджені сторонами, на момент укладення договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами та печатками сторін. Крім того, позивач частково виконував умови спірного Кредитного договору та в обумовлений законом строк не відмовився від одержання кредиту та взагалі ним не було виявлено такого наміру та банк має право здійснювати банківські операції, зокрема, надавати кредити в іноземній валюті відповідно до банківської ліцензії № 75.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст. ст.16,203,235,533,627, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212 - 215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текс рішення складено 02.11.2016 року.

Суддя: І.І. Чудновська