Справа № 347/337/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Мусорук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Рожнівської сільської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до Рожнівської сільської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер його батько ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_2. померла його мати ОСОБА_7 також ІНФОРМАЦІЯ_3. помер брат ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. помер брат ОСОБА_9 та після їньої смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме будинковолодіння, що розташоване в АДРЕСА_1. Іншими спадкоємцями за законом першої черги, крім нього є його сестри ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які відмовились від своєї частки спадщини на користь позивача. На даний час він має намір оформити право власності на спадкове майно, однак відсутність відомостей про власність на дане будинковолодіння позбавляють його такої можливості. Просить позов задоволити.

Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали до суду заяви в яких просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнають, просять позов задоволити.

Представник відповідача Рожнівської сільської ради у поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позовних вимог с/рада не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 являються батьками ОСОБА_2, що стверджується копіями свідоцтв про народження .

Згідно копій свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7

Як встановлено матеріалами справи померла до дня смерті проживала в житловому будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Відповідно до доданої до матеріалів справи довідки Рожнівської сільської ради від 28.09.2015р, зазначено що суспільна група господарства бувший колгоспний двір, членами якого були ОСОБА_6 - 1921р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_1. голова господарства; ОСОБА_7 - 1925р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_2., дружина; ОСОБА_8 - 1957р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_3.н., син; ОСОБА_9 - 1972р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_5. Заповіт в Рожнівській сільській раді не посвідчувався. Як вбачається з довідки технічної характеристики загальна вартість будинковолодіння становить 49810,00грн.

А відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України ( в ред. 2003 р) Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України , положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов"язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Вимогами п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", Положення статтей 17, 18 Закону "Про власність" встановлено що до спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності.

Згідно ст.16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Ст.380 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об'єктом права приватної власності. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

П.10 Додатку 1 "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 ( у редакції наказу від 28.01.2003 року № 6/5) передбачено що підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Оскільки, станом на 1990р. членами колгоспного двору були ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які вже померли, то за ОСОБА_2 слід визнати право власності на майно як спадкоємці відповідно до наведеного закону.

А тому враховуючи вище наведене, за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6. слід визнати право власності на спадкове будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1. На підставі наведеного ст. 328 ЦК України та керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6. право власності на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.І. Крилюк