АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/487/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Могачевська В.Й.
Провадження № 22-ц/789/969/16 Доповідач - Храпак Н.М.
У Х В А Л А

20 липня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря: Коваль О.І.

та сторін ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Підволочиського районного суду від 31 травня 2016 року у справі за поданням головного головного державного виконавця Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИЛА:

головний державний виконавець Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Харитонов В.П. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження громадянки України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування вказаного подання зазначає, що на виконанні у Підволочиському районному відділі ДВС ГТУЮ знаходиться зведене виконавче провадження №39936997 від 24.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь фізичних, юридичних осіб та держави боргу на суму 59167,15 грн.

Ухвалою Підволочиського районного суду від 31 травня 2016 року подання головного державного виконавця Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - задоволено.

Встановлено ОСОБА_1, жительці с. Колодіївка Підволочиського району Тернопільської області тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без вилучення закордонного паспорта, до виконання зобов'язань згідно виконавчих листів.

Ухвала направлена підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, адміністрації Державної прикордонної служби України, Управлінню у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Тернопільській області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у судове засідання не з'явився, проте на адресу суду поступило електронне повідомлення про слухання справи без участі представника відділу. Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала їх неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Задовольняючи подання головного державного виконавця Підволочиського районного відділу ДВС ГТУЮ, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не виконано зобов'язання, покладене на неї судовим рішенням, а тому заборона виїзду її за кордон буде правомірною юридичною санкцією.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки даний висновок не відповідає дійсним обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч.1 ст. 6 вказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - ухилення громадянина України від виконання ним зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

В силу ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи, або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду або Законом України "Про виконавче провадження".

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Підволочиському районному відділі ДВС ГТУЮ знаходиться зведене виконавче провадження №39936997 від 24.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь фізичних, юридичних осіб та держави боргу на суму 59167,15 грн.

Відповідно до відповіді ВДАІ в Підволочиському районі № 4120 від 15.09.2013 року за боржницею зареєстровано транспортний засіб, а саме: автомобіль марки Volksvagen T 14 днз: ВО 4046 АК, 2003 року випуску. Вказаний транспортний засіб оголошено у розшуку постановою державного виконавця № 39303672 від 04.10.2013 року. (а.с.37)

Згідно квитанцій, представлених ОСОБА_1 в судовому засіданні видно, що ОСОБА_1 частково виконує свої зобов'язання по зведеному виконавчому провадженню №39936997 від 24.09.2013 року. Так, 26 травня сплачений нею борг на суму 2000 грн.; 27 травня 2016 року - на суму 10319,50 грн.; 2 червня 2016 року - на суму 3000 грн.; 9 червня 2016 року - на суму 5000 грн.; 21 червня 2016 року - на суму 2000 грн. (а.с.83-85).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання державного виконавця у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, покладається в даному випаду на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Отже, в контексті вищезазначених норм права, державний виконавець повинен був довести факт свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Саме самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Доказів того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення державним виконавцем не наведено і в судовому засіданні не було здобуто.

Не заслуговують на увагу доводи, викладені у відзиві Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на апеляційну скаргу ОСОБА_1, що в апеляційній скарзі боржник згадує про обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3, який не є стороною виконавчого провадження, оскільки дані відомості є помилково зазначені.

Таким чином, при постановлені ухвали, судом першої інстанції не було з'ясовано всі обставини справи та не враховано положення Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", а саме не перевірено факт ухилення боржника від виконання зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням та, чи були вжиті державним виконавцем всі заходи для забезпечення виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню і постановленню нової - про відмову в задоволенні подання головного головного державного виконавця Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Підволочиського районного суду від 31 травня 2016 року .скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання головного державного виконавця Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.М. Храпак