АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Прозорової М.Л.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2015 року, посилаючись на неповне дослідження судом всіх обставин та доказів по справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог Банку, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку, районний суд виходив з того, що позивачем не надано доказів укладання з ОСОБА_2 кредитного договору, отримання будь-яких коштів за цим договором оскільки мало місце лише відкриття карткового рахунку та строк дії картки закінчився у жовтні 2013 року, даних щодо продовження цього строку не надано

Однак, з таким висновком районного суду погодитись не можна, оскільки він зроблений в результаті неповного з*ясування обставин справи, без врахування доказів, що містяться у справі з висновками, які не відповідають дійсним обставинам.

Із матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н від 24.10.2012 року, за яким останній отримав кредит у розмірі 4 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Дані обставини підтверджуються заявою ОСОБА_2 на видачу платіжної картки, підписаною особисто ним, де зазначається загальна сума кредитного ліміту, та згодою заявника на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, розрахунком заборгованості, з якого видно отримання відповідачем коштів та користування ними, сплату платежів. Ці докази дають підстави для висновку про укладення між сторонами кредитного договору. Наведене відповідач не спростував, до суду, в тому числі, до апеляційного суду, не з*являвся, останнім направлялись рекомендованими листами та курєрською доставкою апеляційна скарга та судові повістки на адресу, вказану самим відповідачем у заяві-анкеті та у ксерокопії його паспорта (а.с.33), однак повідомлення судів він не отримував, а в разі зміни адреси мешкання - ні Банк, ні суди, у порушення вимог закону, - не сповістив. В такому випадку, виходячи із правил ст.ст.10, 60 ЦПКУ, в основу рішення слід покласти доводи, докази та обґрунтування, надані Банком.

Встановлено, що відповідач порушив умови укладеного договору, в звязку з чим станом на 31.10.2014 року виникла заборгованість у розмірі 12 195.68 грн., що складається з: 4688.40 грн. заборгованість за кредитом; 4910.45 грн. заборгованість по процентам; 1539.89 грн. комісія, 500 грн. штраф (фіксована частина); 556.94грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.ст. 509, 525, 526, 546, 549, 550, 610, 614, 622-625, 1054 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають, зокрема, з договорів, і повинні належно виконуватися; позичальник зобовязаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор вправі вимагати виконання порушеного зобовязання, стягнення неустойки.

Відповідно до п.п. 1.1.5.20, 1.1.5.32 Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умов)- при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Пунктом 1.1.5.25 Умов передбачено стягнення пені в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка дійсна була на період, за який стягується пеня, за кожен день прострочення.

Виходячи із зазначених норм закону, а також обовязку позичальника щодо повернення кредиту, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованості у загальній сумі 12 195.68 грн., що складається з: 4688.40 грн. заборгованість за кредитом; 4910.45 грн. заборгованість по процентам; 1539.89 грн. комісія, 500 грн. штраф (фіксована частина); 556.94грн. штраф (процентна складова); судовий збір 243 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст. 307, п. 1-4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу та позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2015 року - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у загальній сумі 12 195.68 грн., що складається з: 4688.40 грн. заборгованість за кредитом; 4910.45 грн. заборгованість по процентам; 1539.89 грн. комісія, 500 грн. штраф (фіксована частина); 556.94грн. штраф (процентна складова); судовий збір 243 грн. 60 коп...

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_3