Номер провадження: 22-ц/785/220/16
Номер справи місцевого суду: 500/6360/15-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.03.2016 року м. Одеса
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого Сегеди С.М.,
суддів: Гайворонського С.П.,
за участю секретаря Ліснік Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності за апеляційною скаргю ОСОБА_5 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 листопада 2015 року у цивільній справі,
12.10.2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.12.2003 року, реєстровий № 4729, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, а також визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 (далі - спірна квартира).
Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 19.12.2003 року між нею та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу спірної квартири, який зареєстрований представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, реєстровий № 4729.
Посилалась на те, що всі умови вказаного договору виконані після його укладення, позивач відкрито володіє та користується житлом, проте фактично являючись власником житла, вона позбавлена можливості розпоряджатися ним на свій розсуд, оскільки укладений договір потребує нотаріального посвідчення, була змушена звернутися до суду для підтвердження дійсності укладеного договору.
В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування зазначеного судового рішення із ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Детально перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, як заявлених безпідставно.

Разом з тим, в ході розгляду даної цивільної справи колегією суддів було встановлено факт підробки договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_4 JI.3. та ОСОБА_3, та посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі Одеської області за № 4729, а також довідки Ізмаїльського міжміського БТІ № 141 від 25.12.2003 року.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, підставою для визнання права власності на квартиру за ОСОБА_3 став договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_4 JI.3. та ОСОБА_3, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі Одеської області та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 4729 від 19 грудня 2003 року, запис в реєстрово-кадастровій книзі № 66 в- 192, що підтверджується відповідною довідкою Ізмаїльського міжміського БТІ № 141 від 25.12.2003 року, оригінал якої мається на аркуші справи 18.

Однак колегія суддів встановила, що вказана довідка є підробленою і не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки реєстрація права власності на спірну квартиру за позивачем ОСОБА_3 до теперішнього часу не проводилась.

Так, звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, ОСОБА_5 надав колегії суддів довідку КП Ізмаїльського міжміського БТІ № 1852 від 03.12.2015 року, згідно якої зареєстрований в реєстровій книзі запис під № 66 в-192 від 19.12.2003 року свідчить про те, що спірна квартира зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 7-Н/03 від 05.12.2003 року (а.с.58).

Таким чином, начальник КП Ізмаїльського міжміського БТІ ОСОБА_6 підтвердив, що запис в реєстровій книзі № 66 в-192 дійсно здійснений 19.12.2003 року, однак не на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_4 JI.3. та ОСОБА_3, та посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі Одеської області за № 4729, а на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 7-Н/03 від 05.12.2003 року, згідно якого ОСОБА_4 купила у ОСОБА_7 спірну квартиру (копія договору на а.с. 62).

Крім того, для перевірки вказаної інформації, в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції 24.02.2016 року колегією суддів також була витребувана інформація від КП «Ізмаїльське міжміське БТІ», на що 02.03.2016 року була отримана відповідь (а.с.142, 143).

Згідно цієї відповіді начальник БТІ ОСОБА_8 знову підтвердила ту обставину, що зареєстрований в реєстровій книзі запис під № 66 в-192 від 19.12.2003 року свідчить про те, що спірна квартира зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 7-Н/03 від 05.12.2003 року.

Також начальник БТІ ОСОБА_8 своєю довідкою від 18.03.2016 року за № 393 додатково підтвердила, що станом на 31.12.2012 року право власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 не було зареєстровано (а.с.150).

Про те, що спірна квартира також не була зареєстрована в 2003 році на позивача ОСОБА_3, як вона зазначила в своєму позові, свідчить також рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1287 від 20.09.2007 року, згідно якого саме ОСОБА_4, а не ОСОБА_3 виконавчий комітет дозволив реконструкцію спірної квартири (а.с.19).

Цими обставинами також спростовуються доводи позивача ОСОБА_3 про те, що всі умови договору купівлі-продажу були виконані, і вона відкрито володіє та користується житлом, починаючи з 2003 року.

Крім того, з метою перевірки вказаних обставин, колегією суддів було встановлено, що 19.12.2003 року представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі Одеської області було посвідчено лише два біржових договорів за № 7149 та 7151, що посвідчується реєстром нерухомості у вказаній біржі за грудень 2003 року та копіями вказаних біржових договорів (а.с.80-82).

Тобто зазначені обставини свідчать про те, що 19.12.2003 року біржової угоди за № 4729 взагалі не укладалось.

Більш того, за клопотанням апелянта ОСОБА_5 у судовому засіданні був оглянутий оригінал угоди купівлі-продажу, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі Одеської області за № 4729, та копія якого була долучена до матеріалів справи. Із вказаного договору вбачається, що вказаний договір був посвідчений 18 серпня 1999 року, що виключає його укладення 19.12.2003 року (а.с.180-184). Зазначені обставини також підтверджені реєстром реєстрації нерухомості на вказаній біржі за серпень 1999 рік (а.с.179).

Крім того, всі вищевикладені обставини також підтверджені в суді апеляційної інстанції свідком ОСОБА_9, який з 1991 року по 2010 рік працював на Одеській товарній біржі і який додатково вказав, що представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі Одеської області біржова угода за № 4729 була укладена саме 18 серпня 1999 року і не могла бути укладена 19.12.2003 року, так як порядкові номери біржових угод не обнульовувались кожного року, а нумерувались зростаючим порядком.

Таким чином, колегією суддів було безспірно встановлено, що договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_4 JI.3. та ОСОБА_3, та посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі Одеської області за № 4729, не укладалось, у звязку з чим цей договір, копія якого мається на аркуші справи 9-11, рівно, як і довідка Ізмаїльського міжміського БТІ № 141 від 25.12.2003 року є підробленими.

У відповідності до ст. 211 та ст. 320 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали, повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.

З цих підстав, колегія суддів вважає за необхідне постановити окрему ухвалу на адресу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області для доведення до його відому вказаної інформації з метою відповідного реагування і встановлення винних осіб у підробленні договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_4 JI.3. та ОСОБА_3, та посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі Одеської області 19.12.2003 року за № 4729, а також довідки Ізмаїльського міжміського БТІ № 141 від 25.12.2003 року, виданої та підписаної начальником Ізмаїльського інвентарбюро, без вказівки прізвища.

Керуючись ст.ст. 211, 313 - 315, 317, 319, 320 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Довести до відому прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області вказану інформації з метою відповідного реагування і встановлення винних осіб у підробленні договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_4 JI.3. та ОСОБА_3, та посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі Одеської області 19.12.2003 року за № 4729, а також довідки Ізмаїльського міжміського БТІ № 141 від 25.12.2003 року, виданої та підписаної начальником Ізмаїльського інвентарбюро, без вказівки прізвища.

Окрема ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_10

ОСОБА_2