У х в а л а

іменем україни

24 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Іваненко Ю.Г., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мікс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 13 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 році Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) «Мікс» звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що рішенням сесії Ужгородської міської ради від 08 квітня 2011 року № 141 з метою організації ефективного управління та якісного обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1, ОСББ «Мікс» призначено балансоутримувачем та виконавцем послуг із управління та утримання зазначеного житлового будинку та споруд. Власником нежитлового приміщення загальною площею 41, 9 кв. м за вказаною адресою є ОСОБА_4

Зазначало, що починаючи з 2011 року відповідач отримує послуги, які надаються позивачем, проте оплату за надання послуг він не здійснює та ухиляється від укладення договору про надання житлово-комунальних послуг.

Посилаючись на наведене та на те, що відсутність укладеного між сторонами договору не звільняє споживача послуг від обов'язку оплачувати надані послуги, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати укладеним з 08 квітня 2011 року між ОСББ «Мікс» та ОСОБА_4 договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на основі типового договору, стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість у розмірі 2 559 грн 01 коп., яка складається з: 2 126 грн 76 коп. - сплата за утримання майна; 349 грн 17 коп. - інфляційні втрати; 83 грн 08 коп. - 3% річних та 500 грн за надання правової допомоги.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 13 травня 2016 року, позов задоволено частково.

Визнано укладеним з 01 вересня 2015 року між ОСББ «Мікс» та ОСОБА_4 договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСББ «Мікс» заборгованість за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 січня 2012 року по 01 грудня 2014 року у розмірі 2 126 грн 76 коп, 349 грн 17 коп. - інфляційні втрати, 83 грн 08 коп. - 3% річних.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасуватиоскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини з приводу надання позивачем послуг з утримання будинків та прибудинкової території, виконавцем яких є позивач, а відповідач є споживачем цих послуг.

При цьому судами зазначено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСББ «Мікс» не надавалися послуги з утримання будинків та прибудинкової території чи надавалися неякісно, а отже наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованості за надані послуги, оскільки сам факт відсутності договору не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Крім того, суди попередніх інстанцій, дійшли правильного висновку про наявність підстав вважати укладеним між сторонами договір про утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, оскільки укладення останнього є обов'язком споживача, а запропонований виконавцем послуг договір не суперечить формі та змісту типового договору.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішенні ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 13 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

Ю.Г. Іваненко

І.М. Фаловська