Справа № 200/9203/14-ц
Провадження № 2/200/1194/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20.03.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис № 909 про звернення стягнення на майно в іпотеці, а саме: нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, на користь ПАТ КБ «Надра» за борг у розмірі 75060,54 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.03.2014 року становить 697 875 грн. 37 коп. на підставі договору іпотеки від 18.07.2007 року №8/2007/840-К/1161-Н/1, посвідченого 18.07.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш В.І. за реєстровим №1959, згідно кредитного договору від 18.07.2007 року №8/2007/840-К/1161-Н, укладеному між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1

Позивач посилається на те, що вказаний виконавчий напис виданий без достатніх на це підстав та зазначає, що у серпні 2013 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відповідачем ПАТ КБ «Надра» подано позов про стягнення заборгованості з нього та поручителя в сумі 643049 гривень за кредитним договором №8/2007/840-К/1161-Н від 18.07.2007 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1, що свідчить про існування між ними спору, а тому звернення стягнення на квартиру повинно відбуватися в судовому порядку.

Позивач просить визнати недійсним та таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. №909 від 20.03.2014 року.

В судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В дане судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Вислухавши осіб, які з'явилися, дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як встановлено в судовому засіданні, 18.07.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №8/2007/840-К/1161-Н.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29.10.2013 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 солідарно стягнуто на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість у розмірі 643049 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

18.07.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №8/2007/840-К/1161-Н/1, відповідно до якого ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання зобов'язання, що витікає із кредитного договору, передає в іпотеку, а банк прийняв в іпотеку предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 16,60кв.м., загальною площею 30,00кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

У відповідності до п.3.3.5. договору іпотеки іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог: звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов'язання (або тієї чи іншої його частини) воно не буде виконане.

Відповідно до п.4.4. договору іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотекодержателю за цим договором, іпотекодержатель має право реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором.

Встановлено, вважаючи неналежним виконання ОСОБА_1 своїх обов'язків за кредитним договором, ПАТ КБ «Надра» звернулося до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з заявою, в якій, посилаючись на наявність у ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 75060,54 доларів США за період з 18.07.2007 по 11.01.2014 року, просило вчинити виконавчий напис на договорі іпотеки №8/2007/840-К/1161-Н/1 від 18.07.2007 року.

12.03.2014 року за вказаною заявою приватним нотаріусом Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис за № 909 про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності позивачу. У виконавчому написі пропонувалося за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги ПАТ КБ «Надра» у розмірі: основний борг - 44559,36 доларів США; сума заборгованості по відсоткам - 30501,18 доларів США; пеня - 31757,93 грн., штраф - 35968,50 грн., що всього становить 75060,54 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.03.2014 року становить 697875,37 грн. та 67726,43 грн., а всього у гривневому еквіваленті 765601,80 грн. та 1700,00 грн., а всього у гривневому еквіваленті становить 767301,80 грн. Строк, за який провадиться стягнення, - з 18.07.2007 року по 11.01.2014 року.

Суд вважає, що вказаний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, зважаючи на наступне.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання.

Згідно до ст.572 ЦК України кредитор (іпотекодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У відповідності до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно до ч.1 ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником відповідно до ч.1 п.283 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків в банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно із ч.2 п.284 Інструкції заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

За п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш трьох років.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача в своїх письмових запереченнях посилався на те, що банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису було надано всі документи, що підтверджують безспірність вимог, а зокрема, оригінал договору іпотеки, документ, що підтверджує безспірність заборгованості боржника (розрахунок заборгованості за договором), а також копію повідомлення - вимоги про наявність заборгованості, що свідчить про дотримання з боку банку умов повідомлення боржника про здійснення банком захисту своїх прав та інтересів.

Проте, зазначені доводи представника відповідача спростовуються матеріалами справи та наданими доказами.

Судом встановлено, що на час вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису від 12.03.2014 року між сторонами існував спір стосовно виконання позивачем ОСОБА_1 вказаного кредитного договору, розміру заборгованості за ним, що підтверджується рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/1161-Н від 18.07.2007 року.

Зазначене свідчить про те, що на час вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису від 12.03.2014 року заборгованість боржника ОСОБА_1 була спірною, потребувала додаткового доказування.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню і виконавчий напис від 12.03.2014 року за № 909, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, розташовану за адресою м.Дніпропетровськ, вул.. Юних Ленінців, буд.18, належить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12.03.2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 909, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 понесені витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.О.Кудрявцева