Справа №464/945/16-ц
пр № 2/464/716/16
У Х В А Л А

29.01.2016 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить захистити її право власності на 1/2 частку у квартир № 72 по вул.Вернадського, 14 у м.Львові та повернути їй 1/2 частку даної квартири, призначивши проведення реєстрації її права власності у Єдиному Державному реєстрі нерухомого майна; визнати право власності ОСОБА_2 лише на 1/2 частку даної квартири по вул.Вернадського, 14/72 у м.Львові.

Згідно п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. Пунктом 2 ч.1 ст.80 ЦПК України визначено, що ціною позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування є вартість цього майна; у позовах про право власності на нерухоме майно дійсною вартістю нерухомого майна. При цьому, в силу положень пунктів 5, 6 ч.2 ст.119 ЦПК України, дійсна вартість спірного майна повинна бути підтверджена відповідними документами (доказами). У відповідності до п.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Однак, позивачем у позовній заяві не зазначено ціни позову, яка визначається з вартості предмету даного позову, яким є спірне майно квартира АДРЕСА_1 та не додано жодних доказів (документів), за наявності яких можливо визначити вартість даного майна, що водночас позбавляє суд можливості вірно визначити розмір судового збору, який повинен бути сплачений виходячи із ціни даного позову. Таким чином, судовий збір в розмірі 551,20 грн. сплачений позивачем невірно - у заниженому розмірі, а не виходячи із ціни даного позову.

При цьому, слід розяснити, що відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, поняття якої є за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості. При визначені вартості майна на який особа має намір набути права власності слід керуватись Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Позивач, відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України, повинен провести оцінку нерухомого майна, на яке він просить визнати за собою право власності, звернувшись до відповідного експерта (оцінщика), надавши суду звіт (висновок про ринкову оцінку вартості нерухомого майна), або ж інший визначений чинним законодавством документ, який посвідчує/визначає дійсну вартість спірного майна.

Водночас, відповідно до положень ст.82 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі. Отже, підставою для відстрочення сплати судового збору може бути лише майновий стан сторони. Проте, заявлене позивачем в своєму позові клопотання про відстрочення сплати судового збору жодними конкретними та фактичними даними (документами) щодо перебуванням у скрутному матеріальному становищі не підтверджене, що не дає підстав для винесення відповідної ухвали суду.

Крім того, за вимогами пунктів 5, 6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява, окрім інших даних, повинна містити викладення обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, зазначаючи докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування. Так, з огляду на зміст позовних вимог, суть спору та описані позивачем в позовній заяві обставини справи, остання не представила суду доказів звернення до Відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби міського управління юстиції з заявою про проведення державної реєстрації прав та відповідно не надала суду доказів (документів) про відмову відділу у реєстрації таких прав.

Всупереч вимог ст.120 ЦПК України позивачем також не долучено до справи копій доданих до позовної заяви документів для вручення сторонам.

Слід додатково розяснити позивачу, що з огляду на віддаленість його місця постійного проживання та/або перебування, при виникненні труднощів щодо оформлення, складення, подання документів, представлення своїх інтересів в суді та інших державних органах, позивач вправі скористатись допомогою адвоката (юриста), що надає професійну правову допомогу громадянам шляхом реалізації права в їх інтересах на підставі Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та який постійно діє на території України.

Враховуючи наведене, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, шляхом подання уточнення до позовної заяви з дотриманням вимог ст.119 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 119-121, 293 ЦПК України,

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності залишити без руху, надавши строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали суду, для усунення недоліків заяви.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде їй повернута без подальшого розгляду.

На ухвалу в частині визначення розміру судових витрат може бути подано апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Чорна С.З.