Єдиний унікальний номер 242/4600/15-ц Номер провадження 22-ц/775/220/2016
Суддя 1 інстанції Черков В.Г. Єдиний унікальний номер 242/4600/15-ц
Доповідач: Мальований Ю.М. Номер провадження 22ц/775/220/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 лютого 2016 року м. Артемівськ

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді МальованогоЮ.М.,

суддів: Кішкіної І.В., Новосядлої В.М.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську апеляційну скаргу державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод» на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 17 листопада 2015 року у справі за позовом державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постановлені ювелірні вироби,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17 листопада 2015 року було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постановлені ювелірні вироби.

Не погодившись із ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити увалу про відкриття провадження по справі і справу направити на розгляд до Селидівського міського суду Донецької області через порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник позивача Жовнерович О.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Відповідачка ОСОБА_1 була належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з?явилась, що у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається:

У листопаді 2015 року державне підприємство «Львівський державний ювелірний завод» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постановлені ювелірні вироби.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що протягом 2013-2014 років здійснював поставку ювелірних виробів відповідачеві - фізичній особі підприємцеві ОСОБА_1. Поставка ювелірних виробів здійснювалась відповідно до договору поставки від 5 лютого 2013 року № 308/3/29-П. За період з 1 січня по 31 грудня 2013 року державним підприємством «Львівський державний ювелірний завод» було поставлено фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 виробів на загальну суму 1 802 497 гривень 10 копійок, що підтверджується накладними, фактурами за 2013 рік та реєстрами на перевезення цінних посилок. За період з 1 січня по 31 грудня 2014 року державним підприємством «Львівський державний ювелірний завод» було поставлено фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 виробів на загальну суму 1 298 560 гривень 77 копійок, що підтверджується накладними, фактурами за 2014 рік та реєстрами на перевезення цінних посилок. Через неналежне виконання відповідачкою умов договорів станом на 26 жовтня 2015 року борг відповідачки перед державним підприємством «Львівський державний ювелірний завод» становить 970 687 гривень 18 копійок.

Державне підприємство «Львівський державний ювелірний завод» просило стягнути з ОСОБА_1 борг у розмірі 970 687 гривень, 420 881 гривня 62 копійки інфляційні нарахування за весь час прострочення, 3% річних у розмірі 22 669 гривень 52 копійок, та судовий збір у розмірі 21 213 гривень 57 копійок.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та наявних у справі матеріалів, спір виник між державним підприємством «Львівський державний ювелірний завод» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 з приводу виконання умов договорів поставки.

Згідно із Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17 березня 2015 року, ОСОБА_1 17 грудня 2014 року за власним рішенням припинила свою підприємницьку діяльність.

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом у листопаді 2015 року, тобто на час звернення позивача до суду ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції виходив із того, що вказана справа відноситься до компетенції господарського суду.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, з тих підстав, що відповідно до пункту 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» N 3 від 01 березня 2013 року, оскільки у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до пункту 6 частини першої статті 80 ГПК провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження по справі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись статтями 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод» задовольнити частково.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 17 листопада 2015 року скасувати і справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд питання щодо відкриття провадження по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: