Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 711/2023/16-ц

Номер провадження2/711/909/16

28 березня 2016 року

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючий суддя: Дунаєв С.О.

при секретарі: Нарадько Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем в них не склалося спільне життя, бо вони мають різні погляди на життя та сімейні цінності. Подружні стосунки фактично припинені, не мають спільного господарства, втратили почуття поваги та любові один до одного. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Оскільки наявність зареєстрованого шлюбу суперечить інтересам позивачки вона просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

В судовому засіданні позивачка пояснила, що сторони не проживають разом з кінця літа 2014р.. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Вона остаточно дійшла до висновку про необхідність припинення шлюбу, оскільки це суперечить її інтересам. Вона не розділяє поглядів чоловіка на сімейні цінності та його спосіб життя. На теперішній час у відповідача вже існує інша сім'я і дитина. Просила не надавати сторонам строку на примирення, оскільки це не матиме ніякого результату, та просила задовольнити позовні вимоги. Після розірвання шлюбу позивачка просила не змінювати їй прізвище на дошлюбне та не відшкодовувати їй судові витрати.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що обставини викладені в позовній заяві визнає повністю і проти задоволення позовних вимог не заперечує. Просив не надавати сторонам строку на примирення, оскільки це суперечитиме їх інтересам.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Фактичні обставини справи сторони визнають, а тому відповідно до ч.1 ст.61 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд вважає їх доведеними. Ухвалюючи рішення суд виходить з того, що 17.08.2013р. сторони уклали шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Протягом останніх півтора роки сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, втратили почуття любові та поваги один до одного. На теперішній час у відповідача фактично існує інша сім'я, в якій також народилась дитина. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам сторін. На момент розгляду справи судом позивачка не перебуває у стані вагітності, а тому перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 Сімейного кодексу України відсутні.

Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами немає.

Спору з приводу місця проживання дитини та порядку участі батьків у її вихованні та матеріальному забезпеченні між сторонами також немає. Після розірвання шлюбу дитина проживатиме з позивачкою.

Тож між сторонами склалися шлюбні відносини, які регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК).

Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред'явити до суду позов про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.111 СК суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення, оскільки це суперечитиме моральним засадам суспільства, бо у відповідача на теперішній час склалися особисті стосунки з іншою особою і фактично створена нова сім'я.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила суд не відновлювати їй дошлюбне прізвище.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги клопотання позивачки про покладення судових витрат на неї.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 88, 174, 209, 212, 214-215 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст.110-113 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції 17 серпня 2013р., актовий запис №231.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 не змінювати.

Понесені ОСОБА_1 судові витрати у вигляді оплати судового збору в розмірі 551,20грн не відшкодовувати.

Рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у справі, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий: С. О. Дунаєв