233 № 233/1195/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Наумик О. О. при секретареві Сухоставець Т.А., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт смерті ОСОБА_2, який помер 11 грудня 2014 року в місті Макіївці Донецької області від ракової інтоксикації, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть № 348 та відповідна довідка про причину смерті. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідний їй для належної державної реєстрації смерті батька. Також у звязку з тим, що вона є спадкодавцем майна її померлого батька, вона має намір оформити спадщину після його смерті.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, надавши суду кожна окремо заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дістає висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав.

Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом встановлено, що 11 грудня 2014 року помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ця подія відбулася в м. Макіївці Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом.

На підтвердження цього факту заявник надав суду копії таких документів, як «Лікарське свідоцтво про смерть» №348 за формою первинної облікової документації за № 106/о, затвердженою Наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. №545, видане 11.12.2014 р. (а.с.10); Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 І-НО №822093, видане 11.12.2014 р. Гірницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1479 (а.с.5); Договір №5899 від 12.12.2014 р. з ДП «Ритуал» ЧАО «МККП» на організацію та проведення поховання померлого ОСОБА_2 (а.с12)

Та обставина, що свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про смерть ОСОБА_2 з огляду на нижченаведене законодавство.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4).

З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 є об'єктивні перешкоди, суд вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись п.8 ч.1 ст.256, ст.259, 257 1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 11 грудня 2014 року у м. Макіївці Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після його проголошення або невідкладно надіслати судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Суддя: