РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4221/15-ц

провадження у справі № 2/0285/92/16

15 березня 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………....ОСОБА_1

за участю ОСОБА_2

позивача………………...........ОСОБА_3

представників відповідача…..ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_3

до Обєднання співвласників квартир «Роялті»

про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила поновити її на посаді бухгалтера Обєднання співвласників квартир «Роялті» (далі Обєднання) з 26.10.2015 року, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу з 26.10.2015 року по день винесення рішення суду та 5 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначала, що працювала у відповідача на посаді бухгалтера. Наказом від 26.10.2015 року її звільнено з роботи за прогул без поважних причин 21.09.2015 року з 8 год. по 13 год. 30 хв., з 16 год. 30 хв. по 17 год. на підставі п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України). Вважаючи звільнення незаконним, просила позов задовольнити, оскільки протягом робочого часу вона знаходилась у податковій інспекції, потім в казначействі, міському виконавчому комітеті та інших організаціях, з якими повязані звітності Обєднання. Крім того, при звільненні від неї не були відібрані письмові пояснення, її звільнення проведено без згоди правління Обєднання.

Вважає такі дії відповідача незаконними, такими, що призвели до її моральних страждань, а тому просила задовольнити її позовні вимоги.

15.03.2016 року позивачем було подано уточнений позов /а.с.137-138/, в якому зміст позовних вимог вона не змінила, лише доповнила обґрунтування позову з тих підстав, що відповідачем були порушені строки накладення на неї адміністративного стягнення, зокрема виданий новий наказ про її звільнення від 02.03.2016 року, в якому підстави звільнення зазначені ті ж самі, що й в наказі про її звільнення від 26.10.2015 року, що на її думку є незаконним.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Крім цього пояснила, що між нею та керівництвом Обєднання існують неприязні стосунки, у звязку з чим 23.09.2015 року вона забрала з сейфу свою трудову книжку.

21.09.2015 року о 7 год. 30 хв. вона прийшла на роботу, звідки о 10 год. пішла до податкової інспекції для отримання акту звірки збору податків та повістки до суду підприємству «Гермес», яке розташоване на території Обєднання.

Після цього з 10 год. по 11 год. 30 хв. знаходилась в управлінні праці та соціального захисту населення, де отримала повідомлення на субсидії і пільги членам Обєднання.

Після обіду, який тривав з 12 по 13 год. за вказівкою голови правління Обєднання ОСОБА_4 пішла до міського виконавчого комітету для отримання інформації з відділу житлово-комунального господарства, де пробула до 13 год. 30 хв., нічого так і не отримавши.

Далі повернулась на роботу, де знаходилась до 16 год. 30 хв., так як відпрошувалась у ОСОБА_4 у звязку з тим, що повинна була випроводжати свого сина за кордон. В подальших судових засіданнях пояснювала суду, що у ОСОБА_4 21.09.2015 року не відпрошувалась, а сама пішла з роботи на 30 хв. раніше.

Зазначала, що в той день до казначейства не ходила, про це зазначала у первісному позові помилково.

Неприязні особисті стосунки між нею та ОСОБА_4 пояснила тим, що остання в березні 2015 року винесла їй догану за неналежне виконання трудових обовязків.

Вважає, що відповідач спершу мав її повідомити про свої наміри звільнити її з роботи за прогул, потім надати їй можливість відпрацювати два тижні і лише затим звільнити з роботи.

26.10.2015 року в обідню пору звернулась за медичною допомогою, оскільки погано себе почувала, після цього знову повернулась на роботу, де виконувала свої трудові обовязки, хоча вже знала, що їй цим днем відкрито лікарняне. Однак при оголошенні їй відповідачем первісного наказу про звільнення від 26.10.2015 року, не повідомила останнього про свій лікарняний.

З 26.10.2015 року по 04.11.2015 року перебувала на лікарняному, після того за медичною допомогою більше не зверталась. Чому про листок непрацездатності, який отримала 04.11.2015 року, повідомила і суд і самого відповідача лише під час розгляду даної справи в судовому засіданні від 24.02.2016 року і не зазначала про нього в первісному позові від 12.11.2015 року, не пояснила.

Представники відповідача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні за безпідставністю, оскільки звільнення позивачки відбулося на законних підставах, її перебування під час робочого часу в установах, вказаних в позові та зазначених в судовому засіданні, не входило до посадових обовязків бухгалтера і не підтверджено будь-якими доказами.

ОСОБА_4, голова правління Обєднання, пояснювала, що 25.09.2015 року, коли вийшла з відпустки на роботу, отримала від члена Обєднання ОСОБА_6 письмову заяву про те, що 21.09.2015 року в бухгалтерії Обєднання не було бухгалтера і просила притягнути винних осіб до відповідальності. У звязку з цим 25.09.2015 року та в подальшому 16.10.2015 року в присутності інших працівників Обєднання, електрика та сантехніка, нею було запропоновано ОСОБА_3 надати пояснення з приводу її відсутності на роботі 21.09.2015 року, на що остання відмовилась і нічого не пояснювала.

До посадових обовязків бухгалтера Обєднання входить звернення та відвідування державних установ у разі потреби, однак звіт до податкової інспекції був зданий 14.09.2015 року, потреби у повторному звіті не було, а звітність до управління праці була подана лише 06.10.2015 року. Крім того, звітність з податковою інспекцією здійснюється в електронному вигляді. Будь-яких доручень 21.09.2015 року ОСОБА_3 не поручала, в тому числі і відвідування відділу житлово-комунального господарства міської ради, також цього дня вона в неї не відпрошувалась з роботи.

Жодної неприязні до ОСОБА_3 особисто не має.

Також представники відповідача вважають, що строки накладення адміністративного стягнення не порушено, оскільки про наявність нового лікарняного листка непрацездатності ОСОБА_3 від 26.10.2016 року дізнались лише в судовому засіданні 24.02.2016 року, у звязку з чим винесли новий наказ від 02.03.2016 року, яким внесли зміни до наказу від 26.10.2015 року в частині дати звільнення ОСОБА_3 з 26.10.2015 року на 05.11.2015 року з огляду на тривалість її лікарняного.

Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що з 06.11.2001 року ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з Обєднанням на посаді бухгалтера /а.с.23/.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Прогулом визнається відсутність працівника на роботі, як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Офіс Обєднання представляє собою окрему кімнату, кабінет, розташований на І поверсі одного з будинків Обєднання № 51 по вул. Шевченка в м. Новоград-Волинський. Штат працюючих в Обєднанні становить 7 чоловік, з яких бухгалтер та голова правління, які постійно знаходяться в кабінеті, 3 прибиральниці, електрик та сантехнік. Останні на протязі свого робочого дня знаходяться на території та в будинках Обєднання. Правилами внутрішнього трудового розпорядку Обєднання для працівників встановлено 40-годинний робочий тиждень, час початку роботи 8 год., час закінчення роботи 17 год., перерва для відпочинку і харчування з 12 по 13 год., субота, неділя вихідні дні /а.с.43-44, 48,49/

На підставі письмової заяви члена Обєднання ОСОБА_6 від 22.09.2015 року про відсутність 21.09.2015 року на робочому місці бухгалтера /а.с.29/, головою правління Обєднання в присутності електрика ОСОБА_7 та сантехніка ОСОБА_8 25.09.2015 року було складено акти, з яких слідує, що ОСОБА_3 21.09.2015 року в період часу з 8 год. по 13 год. 30 хв., з 16 год. 30 хв. по 17 год. була відсутня на роботі, у звязку з чим їй запропоновано надати пояснення з цього приводу /а.с.31, 32/.

Від дачі будь-яких пояснень щодо причин своєї відсутності на роботі 21.09.2015 року ОСОБА_3 відмовилася, про що складено акт від 16.10.2015 року /а.с.35/.

Зазначені обставини підтвердили у судовому засіданні працівники Обєднання, електрик ОСОБА_7 та слюсар ОСОБА_8, які були допитані як свідки і пояснили, що ОСОБА_3 головою правління Обєднання ОСОБА_4 двічі 25.09.2015 року та 16.10.2015 року пропонувалось надати пояснення з приводу її відсутності на роботі 21.09.2015 року, на що вона відмовлялась, нічого при цьому не пояснюючи. Наявність існуючого конфлікту між бухгалтером ОСОБА_3 та головою правління ОСОБА_4 вказані свідки суду не підтвердили.

Крім того, свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_3 напередодні 18.09.2015 року дала йому ключі від ролету на вікні кабінету бухгалтерії і попросила, щоб він його 21.09.2015 року зранку відчинив, оскільки вона планувала запізнитись цього дня на роботу. З 8 год. 21.09.2015 року, після того як відчинив ролети, щогодини о 9, 10 та біля 11 год. приходив до кабінету бухгалтерії для того, щоб повернути ОСОБА_3 ключі, однак останньої на роботі не було і двері були зачинені. Лише о 13:30 год., коли в черговий раз прийшов до кабінету, ОСОБА_3 вже була на місці, однак ключ сказала їй не віддавати, так як вона планувала піти з роботи додому раніше. Звернув увагу на ту обставину, що ОСОБА_3 була одягнена у спортивний костюм і заплакана. На його запитання, що сталось, відповіла, що цього дня до обіду, тобто 21.09.2015 року, збирала сина в дорогу за кордон.

Свідок ОСОБА_8 також підтвердив суду, що 21.09.2015 року приходив до приміщення бухгалтерії Обєднання о 8:30 год., 9:40 год., 11:20 год. та 16:30 год., однак ОСОБА_3 на місці не було.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що є членом Обєднання і 21.09.2015 року о 8 год. прийшла до бухгалтерії Обєднання по вул. Шевченка, 51 в м. Новоград-Волинський для того, щоб отримати довідку про відсутність у неї боргу за квартплату, оскільки продавала свою квартиру і потенційний покупець вимагав у неї вказану довідку. Однак двері кабінету були зачинені, а жодних повідомлень про причини відсутності бухгалтера на своєму робочому місці не було. Нікого не дочекавшись, о 8:20 год. пішла додому, однак об 11 год. знову повернулась до бухгалтерії, проте ОСОБА_3, яку добре знає, не було. Також її не було і в період часу з 16:30 год. до 17 год.

У звязку з тим, що не отримала в той день бажаної довідки, втратила покупця своєї квартири, дуже з цього приводу розлютилась і тому наступного дня 22.09.2015 року написала заяву на імя голови правління ОСОБА_4, щоб бухгалтера притягнули до відповідальності /а.с.29/.

Свідок ОСОБА_9, яка працювала в Обєднанні прибиральницею, пояснила суду, що бачила ОСОБА_3 21.09.2015 року біля приміщення офісу біля 7 год. 45 хв., чи була вона на роботі після 8 год. не знає.

З 19 по 23 жовтня 2015 року (з понеділка по пятницю) ОСОБА_3 у звязку з втратою непрацездатності знаходилась на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності /а.с.40/.

26.10.2015 року наказом № 24 позивачка була звільнена із займаної посади за п. 4 ст. 40 КЗпП України (за відсутність на робочому місці без поважних причин з 8 год. по 13 год. 30 хв., з 16 год. 30 хв. по 17 год. 21.09.2015 року) /а.с.9/.

В судовому засіданні 24.02.2016 року було встановлено, що ОСОБА_3 в період з 26.10. по 04.11.2015 року була тимчасово непрацездатною /а.с.109/, однак не повідомила Обєднання про перебування на лікарняному з 26.10. по 04.11.2015 року, оригіналу листа непрацездатності за вказаний період відповідачу не надала. У звязку з цим, наказом Обєднання № 2-к від 02.03.2016 року /а.с.129/ змінено дату звільнення позивачки з 26.10.2015 року на 05.11.2015 року. КЗпП України не забороняє роботодавцеві змінити дату звільнення у разі надання працівником листка непрацездатності.

Запис про звільнення до трудової книжки позивачки внесено не було у звязку з відсутністю у відповідача трудової книжки, яка 23.09.2015 року самою ж ОСОБА_3 була самовільно вилучена з її місця роботи, що не заперечувалось позивачкою та було підтверджено у судовому засіданні відповідними доказами, зокрема: заявою голови правління Обєднання до органів внутрішніх справ /а.с.37/, висновком дільничного інспектора міліції від 03.10.2015 року /а.с.38/ та наказом № 23 від 16.10.2015 року про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності з винесенням догани /а.с.36/.

Статутом Обєднання, оригінал якого оглядався в судовому засіданні, не передбачено проведення звільнення бухгалтера без згоди правління Обєднання, відтак голослівними є посилання позивачки в своєму позові на порушення відповідачем порядку її звільнення.

Суд вважає, що позивачка була відсутня на роботі 21.09.2015 року більше трьох годин без поважної причини, оскільки жодних доказів поважності своєї відсутності на робочому місці ні позивачкою, ні її представником суду надано не було. Її твердження про перебування в зазначений день у податковій інспекції, управлінні праці і соціального захисту населення та виконавчому комітеті Новоград-Волинської міської ради з приводу виконання своїх безпосередніх трудових обовязків є голослівними та нічим не підтверджені.

Позивач обіймала посаду бухгалтера, основне завдання якого бухгалтерський облік та контроль, відтак її посилання на те, що відвідування зазначених вище державних установ з метою отримання саме тих документів, про які вона зазначила у своєму позові та поясненнях, входить до кола її трудових обовязків, суд не бере до уваги та вони спростовуються типовою посадовою інструкцією бухгалтера /а.с.62/. Позивачка в судовому засіданні не заперечила, що до її посадових обовязків входили ті ж самі обовязки, які були зазначені в даній інструкції.

Суд не бере до уваги надану позивачкою довідку Новоград-Волинської ОДПІ про стан розрахунків з бюджетом від 21.09.2015 року /а.с.8/, оскільки вона не є актом звірки збору податків. Для отримання довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів та платежів сам платник податків, зокрема, директор підприємства, установи чи організації, повинен звернутись до податкової з відповідною заявою встановленого зразка /а.с.42/. Як встановлено в судовому засіданні, голова правління Обєднання ОСОБА_4 з такою заявою до Новоград-Волинської ОДПІ напередодні 21.09.2015 року не зверталась, що також підтверджується журналом вихідної кореспонденції Обєднання /а.с.41/.

Принагідно зазначити, що підсумки проведеного звіряння про стан розрахунків з бюджетом платника податків (довідки, акти звірки) відображаються у відповідній книзі обліку та оформляються актом, однак, як слідує з повідомлення Новоград-Волинської ОДПІ від 12.01.2016 року, відомостей щодо здійснення такої перевірки Обєднання у вересні 2015 року за даними інформаційно-пошукової системи ДФС немає /а.с.94/.

Слід відмітити, що в Обєднання є електронна адреса, проведений Інтернет і звітність з податковою інспекцією відбувається також і в електронному вигляді, що не заперечувалось самими сторонами в судовому засіданні. Звіт до податкової інспекції у вересні був зданий Обєднанням 14.09.2015 року /а.с.66/, відтак потреби у повторному звіті не було.

Крім того, як пояснила сама позивачка в судових засіданнях, вказану довідку вона отримала лише виключно для себе, щоб довести свою присутність у податковій інспекції 21.09.2015 року. Необхідності в отриманні даної довідки у звязку з роботою, в неї не було.

Щодо отримання позивачкою в Новоград-Волинській ОДПІ судової повістки по адміністративній справі № 806/764/15 /а.с.10/ для передачі підприємству «Гермес», яке розташоване на території Обєднання, то слід зазначити, що юридична адреса розташування вказаного підприємства у м. Новоград-Волинський вул. Чехова, 5, а вказана вулиця не входить до Обєднання /а.с.45/ і саме підприємство відповідно не розташоване на його території.

Крім того, провадження по адміністративній справі № 806/764/15 за позовом командитного підприємства «Гермес» до Новоград-Волинської ОДПІ було відкрито суддею Житомирського апеляційного адміністративного суду 17.09.2015 року і призначено до розгляду на 06.10.2015 року, що підтверджується ухвалою судді /а.с.77/. Відповідно надана позивачкою судова повістка про розгляд справи на 06.11.2015 року могла бути отримана однією зі сторін цієї справи, зокрема представником Новоград-Волинської ОДПІ, не раніше 06.10.2015 року, що повністю та беззаперечно спростовує твердження позивачки про отримання нею даної судової повістки в податковій саме 21.09.2015 року. Даний факт також підтвердив допитаний в судовому засіданні завідуючий юридичного сектору Новоград-Волинської ОДПІ ОСОБА_10, який пояснив, що повістку, яка знаходиться в матеріалах справи, він ОСОБА_3 21.09.2015 року не передавав.

Про намагання ввести суд в оману свідчить також і зазначення позивачкою у позові про її перебування 21.09.2015 року в казначейській службі, оскільки даний факт спростовано довідкою Новоград-Волинського управління ДКС України Житомирської області від 25.11.2015 року /а.с.47/ про неприйомний день кожного понеділка (21 вересня 2015 року припадає на робочий день понеділок). В судовому засіданні ОСОБА_3 визнала, що не була в той день в казначейській службі.

Перебування позивачки 21.09.2015 року в період часу з 10 год. по 11:30 год. в управлінні праці та соціального захисту населення спростовується довідкою останнього від 25.12.2015 року, з якої слідує, що будь-яких запитів на Обєднання щодо видачі довідок про склад сімї громадян для призначення житлових субсидій не проводилось /а.с.63-65/.

Доводи позивача щодо недотримання порядку притягнення її до дисциплінарної відповідальності, зокрема порушення ч. 1 ст. 149 КЗпП України, є безпідставними та повністю спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами та показами свідків. Суд вважає, що метою отримання власником або уповноваженим ним органом письмових пояснень порушника трудової дисципліни є з'ясування обставин, за яких вчинено проступок для врахування цього порядку з іншими обставинами при обранні виду стягнення, а тому сам по собі факт неотримання власником таких пояснень за відсутності даних про поважність причин вчинення проступку не може бути підставою для визнання рішення про застосування дисциплінарного стягнення незаконним. А отже вказані вимоги закону відповідачем слід вважати додержаними.

Строки накладення адміністративного стягнення відповідачем, передбачені ст. 148 КЗпП України, суд також вважає не порушеними, оскільки проступок від 21.09.2015 року було виявлено 25.09.2015 року і наказ про звільнення ОСОБА_3 винесений в межах місячного строку без врахування строків її тимчасової непрацездатності з 19 по 23.10.2015 року та з 26.10. по 04.11.2015 року.

За таких обставин суд приходить висновку, що в період часу з 8 год. по 12 год., з 13 год. по 13 год. 30 хв., з 16 год. 30 хв. по 17 год. 21.09.2015 року позивачка була відсутня на робочому місці без поважних причин, тобто допустила прогул, та відповідно до норм чинного законодавства про працю була звільнена відповідачем з посади правомірно, а тому суд не вбачає підстав для задоволення її вимог про поновлення на роботі.

Будь-яких документів чи інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення відповідачем законодавства про працю або умов трудового договору, позивачкою в порушення вимог ст. 60 ЦПК України суду надано не було. У звязку з цим підстав для стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, немає.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, статтями 36, 40, 232, 233 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Обєднання співвласників квартир «Роялті» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайоннийсуд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя О.О. Літвин