Справа №613/1204/15-ц Провадження № 2/613/49/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючої судді Кузіної Н.П. за участю секретаря Герасимюк Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник МТСБУ звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь кошти в розмірі понесених витрат в сумі 13277,07 грн. та судові витрати по справі в розмірі 2243 грн. 60 коп., що складається: 243,60 грн. сума сплаченого судового збору, та 2000 грн. за правову допомогу.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30 березня 2010 року з вини відповідача, який керував автомобілем НОМЕР_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті даної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2

На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У звязку з чим, МТСБ України 10 червня 2011 року здійснило виплату відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 13069,27 грн. за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу та 207,80 грн. за проведення експертного дослідження.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Згідно відповіді на заперечення, 04.07.2013 року МТСБУ було надіслано позов до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовними вимогами до ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Однак, справа була залишена без розгляду ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова у звязку з непідсудністю. Крім того, зазначили, що на адресу ОСОБА_1 МТСБУ надіслало лист з проханням добровільно сплатити страхове відшкодування або надати докази наявності чинного договору страхування або вже здійсненого взаєморозрахунку із потерпілим. Отже, ОСОБА_1 був проінформований про розмір відшкодування сплачений МТСБУ потерпілому у ДТП ОСОБА_2 У звязку з тим, що МТСБУ виконало покладений на себе законом обовязок по виплаті потерпілій особі страхового відшкодування тому в регресному порядку просить стягнути з ОСОБА_1 понесені витрати у сумі 13277,07 грн. та судові витрати у сумі 2243,60 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Надав суду письмові заперечення, згідно яких просив відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог МТСБУ, у звязку з пропуском позивачем встановленого законом строку звернення до суду. Відмову мотивував тим, що за регресними зобовязаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобовязання. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що страхове відшкодування було виплачено 10 червня 2011 року. Відповідач вважає, що позивач пропустив встановлений законом строк, оскільки строк позовної давності закінчується 10 червня 2014 року, а позов надійшов до суду 26 серпня 2015 року. Крім того, зазначив що 06.07.2011 року ним, згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова якою визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 20.06.2011 року, ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 7000 грн. про що свідчить розписка, власноручно написана та підписана ОСОБА_2

Відповідач просив справу розглядати за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечує з вищевикладених підстав

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого:

Судом встановлено, що 30.03.2010 року близько 19-00 год. в м. Харкові водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_3, рухаючись по вул. Гв. Широнінців з боку вул. ОСОБА_3 в бік вул. Блюхера, в районі будинку № 61 не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2.

В результаті вищезазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_4, який належить ОСОБА_2 на праві власності.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні даної ДТП підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 17 червня 2010 року.

У звязку з настанням страхової події МТСБУкраїни на підставі ст. 39 п. 39.2.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 10 червня 2011 року здійснено потерпілому виплату страхового відшкодування у розмірі 13277,07 грн., що підтверджується платіжним дорученнями № 2391 від 01 червня 2011 року та № 2564 від 10 червня 2011 року.

Розмір завданих матеріальних збитків за пошкоджений транспортний засіб становить 18322,99 грн., відповідно до звіту ТОВ «ЕКСПЕРТ КЛАС» № 11 по встановленню вартості матеріальних збитків від 07 квітня 2010 року.

Листом від 18.05.2011 року МТСБ України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки в сумі 13277,07 грн., однак ці кошти відповідач не сплатив.

Крім того, МТСБ України 04.07.2013 року зверталось до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу. Ухвалою суду від 18.07.2013 року дану позовну заяву було повернуто позивачеві для подання до належного суду, у звязку з тим, що відповідач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, місцем заподіяння шкоди також не є Фрунзенський район м. Харкова, тому справа не підсудна Фрунзенському районному суду м. Харкова та була повернута позивачеві для подання до належного суду, за вибором позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у своїх запереченнях просив відмовити у задоволенні позову у звязку з закінченням строку позовної давності.

МТСБ України з клопотанням про поновлення строку позовної давності не зверталося.

Вирішуючи дане питання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

За змістом ч. 1 ст. 118 ЦПК України позов предявляється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Предявлення позову до суду являє собою реалізацію позивачем права на звернення до суду. Саме із цією процесуальною дією повязується початок процесу у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, позовна заява подається до районних, районних у містах, міських та міськрайонних судів з дотриманням правил підсудності, визначених статтями 108-114 ЦПК України. Позовна заява оформлюється з додержанням вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, за її подання сплачується судовий збір.

Як встановлено у правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року № 6-895цс15, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України, за змістом ст. 257, ч. 2 ст. 264, ч. 4, ч. 5 ст. 267 ЦК України, ч. 1 ст. 118, ч. 1 ст. 122 ЦПК України перебіг позовної давності шляхом предявлення позову може перериватися не в разі будь-якого направлення позову поштою, а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема ст. 109, 119, 120 ЦПК України. Якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено або її повернуто, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подача позову з недодержанням правил підсудності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки страхове відшкодування було здійснено 10 червня 2011 року. Строк позовної давності закінчується 10 червня 2014 року. Позов надійшов до суду 26 серпня 2015 року. Тому, перебіг позовної давності не переривається так як ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.07.2013 року позовну заяву було повернуто МТСБУ у звязку з непідсудністю, для подання до належного суду. Інших належних та допустимих доказів поважності причини пропуску строку позовної давності, позивачем суду не надано.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з пропуском позивачем встановленого строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 22, 38, 39, 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 257, 261, 264, 267, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 70, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Харківської області через Богодухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ