Ухвала

іменем україни

03 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Нагорняка В.А., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 про визнання поруки такою, що припинена, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 21 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила визнати поруку, що виникла на підставі договору укладеного нею 19 лютого 2007 року з публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), припиненою.

В обґрунтування вказаних вимог, позивач посилається на те, що 19 лютого 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту.

З метою забезпечення виконання основного зобов'язання 19 лютого 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем було укладено договір поруки. Оскільки, внаслідок підписання між банком та ОСОБА_5, без її згоди, додаткових угод від 02 лютого 2009 року, від 11 серпня 2009 року та від 25 лютого 2010 року, збільшився обсяг її відповідальності за договором про надання споживчого кредиту, вважає поруку припиненою.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2015 року, позов задоволено.Визнано поруку, яка виникла на підставі договору поруки від 19 лютого 2007 року № 0, укладеного на виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту від 19 лютого 2007 року № 0, припиненою. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 553 ЦК Українипередбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Судом установлено, що 19 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_5 було укладений договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останньому був наданий кредит у розмірі 49 724 швейцарських франків терміном до 19 лютого 2028 року.

Погашення кредиту мало відбуватися відповідно до графіка, який є невід'ємною частиною договору (додаток № 1), щомісячними платежами у розмірі 197,32 швейцарських франків.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту, 19 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 0, відповідно до умов якого остання поручилася солідарно з боржником відповідати за невиконання ним своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту.

02 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якої сторони домовилися викласти додаток № 1 (графік) до кредитного договору у новій редакції. Новий графік передбачав, що з 19 лютого 2007 року до 19 січня 2027 року місячний платіж мав становити 197,32 дол. США, а після - 295,98 дол. США. Згода поручителя на зміну графіка відсутня.

11 серпня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якої сторони знову змінили графік погашення кредиту. За цим графіком щомісячний платіж з 19 лютого 2007 року по 19 грудня 2008 року встановлювався на рівні 197,32 дол. США, а після - 208,23 дол. США. Згода поручителя на чергову зміну графіка відсутня.

25 лютого 2010 року між відповідачами знову укладено додаткову угоду № 3 до договору про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якої сторони вкотре змінили графік погашення кредиту. За останнім графіком щомісячний платіж з 19 лютого 2007 року по 19 січня 2009 року встановлювався на рівні 197,32 швейцарських франків, з лютого місяця 2009 року до січня місяця 2010 року нічого не треба було сплачувати у погашення кредиту, 19 лютого 2010 року підлягав до плати щомісячний платіж у розмірі 208,23 швейцарських франків, з 19 березня 2010 року до 19 серпня 2010 року позичальник зобов'язався сплачувати щомісячний платіж по 100 швейцарських франків, з 20 вересня 2010 року до 19 січня 2028 року - по 211,32 швейцарських франків, а останній платіж здійснити не 19 лютого 2028 року, а 21 лютого 2028 року у розмірі 211,53 швейцарських франків. Згода поручителя на останню зміну графіка також відсутня.

Таким чином, судами було встановлено, що додатковою угодою № 1 від 02 лютого 2009 року було змінено графік погашення кредиту в частині розміру сплати щомісячних платежів, а саме збільшення цього розміру з 197,32 дол. США до 295,98 дол. США. При цьому термін погашення кредиту сторонами не змінювався, внаслідок чого суди дійшли законного і обґрунтованого висновку про збільшення розміру відповідальності поручителя.

Крім того, відповідно до п. 2.1 договору поруки від 19 лютого 2007 року кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом поставлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін.

Оскільки відповідачем на надано доказів виконання вказаних умов договору поруки, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для припинення поруки в силу ч. 1 ст. 559 ЦК України.

На підставі вказаного колегія суддів дійшла висновку, що, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, а тому їх необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:В.А. Нагорняк Т.О. Писана Г.В. Юровська