МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2016 р. Справа № 370/2172/15-ц

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Устимчук М.Ю., при секретарі Захарченко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів справу за позовом ОСОБА_1 до Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання недійсними державних актів на право власності на землю, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Вільнянськоїсільської ради Макарівського району Київської області та ОСОБА_2, в якому просив скасувати рішення Вільнянської сільської ради від 10.10.2007 року за №71-11-а-5 про передачу у власність ОСОБА_2 земельних ділянок та визнати недійсними державні акти направо власності на землю серії ЯЖ №320600 та серії ЯЖ №320601, видані на підставі вказаного рішення сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в ході здійснення ним дій щодо внесення даних про земельні ділянки, які належать йому на праві власності на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЛ №300333 та державного акту на право власності на землю серії ЯЛ №300332, до Державного земельного кадастру, йому стало відомо, що їх координати не відповідають фактичному місцю розташуванню і виправити зазначене становище, можливо лише шляхом взаємного приведення у відповідність координат земельних ділянок їх місцю розташуванню в натурі з суміжними землевласниками. З викопіювання з кадастрового плану масиву його земельних ділянок та суміжних власників, вбачається, що межі земельних ділянок належних ОСОБА_2 також не відповідають їх фактичному місцю розташуванню.

Також позивачу стало відомо, що в порушення ст. 118 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) в ході відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 розроблялась саме технічна документація, яка органами природоохоронним і санітарно- епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини не погоджувалась.

Таким, чином вважає, що рішення Вільнянської сільської ради від 10.10.2007 року за №71-11-а-5 підлягає скасуванню, як таке, що прийнято з порушенням вимог закону. Зважаючи, що державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядуванню або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема ст. ст. 116, 118 ЗК України. З урахуванням наведеного, для відновлення становища, яке існувало до порушення, підлягають скасуванню державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, видані ОСОБА_2

09.02.2016 року в порядку ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України представником позивача ОСОБА_3 до суду подано заяву про зміну предмета позову, в якій він зазначив наступне.

В 2015 році позивач звернувся до ОСОБА_4 Держземагентства у Макарівському районі із заявою про внесення відомостей про належні йому земельні ділянки (державний акт на право власності на землю серії ЯЛ №300333, державний акт на право власності на землю серії ЯЛ №300332) до Державного земельного кадастру, листом ОСОБА_4 Держземагентства у Макарівському районі повідомило позивача про те, що внести відомості про зазначені земельні ділянки до Державного земельного кадастру неможливо в зв'язку з невідповідністю координат земельних ділянок, які відображені в державних актах, фактичному розташуванню цих земельних ділянок.

В даному листі вказується також на те, що відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» відомості про обєкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

З наведеного листа ОСОБА_4 Держземагентства у Макарівському районі, а також доданої до нього схеми, вбачається, що державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №300332 та серії ЯЛ №300333 виготовлено із суттєвими порушеннями: координати земельних ділянок, які відображені в державних актах, не відповідають фактичному розташуванню цих земельних ділянок в натурі (на місцевості).

У зв'язку з викладеним відновлення прав позивача на належні йому земельні ділянки можливе лише після визнання недійсними зазначених державних актів та приведення координат земельних ділянок у відповідність до їх фактичного розташування. Вимоги позивача про визнання недійсними державних серії ЯЛ №300332 та серії ЯЛ №300333 є належним способом захисту порушених прав, а тому просив суд їх задовольнити.

В судове засідання позивач не прибув, через канцелярію суду його представник ОСОБА_3 подав письмову заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач Вільнянська сільська рада Макарівського району Київської області - також подала до суду заяву про слухання справу у відсутності їх представника.

Відповідно до заяви представника позивача про зміну предмета позову позивачем не оспорюється право власності суміжного землекористувача ОСОБА_2, а тому до неї не заявляються позовні вимоги, відповідно остання є неналежним відповідачем в даній справі. Позовні вимоги стосуються лише Вільнянської сільської ради, оскільки земельні ділянки позивача розташовані в с. Юрівка на території Вільнянської сільської ради.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №300333, зареєстрованого за №21 від 03.11.2010р., позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,2500 га з цільовим призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер ділянки :02:006:0015, яка розташована в с. Юрівка Макарівського району Київської області по вул. Щорса, 26-а.

Також на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №300332, зареєстрованого за №22 від 03.11.2010р., позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,2538 га з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер ділянки :02:006:0014, яка розташована в с. Юрівка Макарівського району Київської області по вул. Щорса, 26-а.

В 2015 році позивач звернувся до ОСОБА_4 Держземагентства у Макарівському районі із заявою про внесення відомостей про належні йому земельні ділянки до Державного земельного кадастру. ОСОБА_4 Держземагентства у Макарівському районі повідомило позивача про те, що внести відомості про зазначені земельні ділянки до Державного земельного кадастру неможливо в зв'язку з невідповідністю координат земельних ділянок, які відображені в державних актах, фактичному розташуванню цих земельних ділянок.

У даному листі вказується також на те, що відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» відомості про обєкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України (в редакції станом на час видачі позивачу державних актів на право власності на згадані земельні ділянки) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

З наведеного вище листа ОСОБА_4 Держземагентства у Макарівському районі, а також доданої до нього схеми, вбачається, що державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №300332 та серії ЯЛ №300333 позивача виготовлено із суттєвими порушеннями: координати земельних ділянок, які відображені в державних актах, не відповідають фактичному розташуванню цих земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України (в чинній редакції) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, яка висловлена судом в постанові від 4 червня 2014 року (справа № 6 - 46 цс 14), відповідно до статі 126 (в редакції чинній до 05.03.2009 року), статей 152, 155 ЗК України державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце уразі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

У зв'язку з викладеним відновлення прав позивача на належні йому земельні ділянки можливе лише після визнання недійсними зазначених державних актів на право власності та приведення координат земельних ділянок у відповідність до їх фактичного розташування. Вимоги позивача про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №300332 та серії ЯЛ №300333 є належним способом захисту порушених прав, а відтак позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання недійсними державних актів на право власності на землю задовольнити.

Визнати недійсним державний акт серії ЯЛ №300333 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Щорса, 26-а у с.Юрівка Макарівського району Київської області, кадастровий номер :02:006:0015, виданого на підставі рішення Вільнянської сільської ради Макарівського району київської області №133 від 20.01.2009 року на імя ОСОБА_1, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №21.

Визнати недійсним державний акт серії ЯЛ №300332 на право власності на земельну ділянку площею 0,2538 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована по вул. Щорса, 26-а у с.Юрівка Макарівського району Київської області, кадастровий номер :02:006:0014, виданого на підставі рішення Вільнянської сільської ради Макарівського району київської області №133 від 20.01.2009 року на імя ОСОБА_1, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №22.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через суд, що його ухвалив протягом десяти днів з моменту його проголошення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні при його проголошенні з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України.

Головуючий М.Ю. Устимчук