У х в а л а

5 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України рішення Галицького районного суду м. Львова від 6 квітня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Львівської області від 8 липня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до департаменту містобудування Львівської міської ради, управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_7, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про визнання незаконними та скасування наказів і свідоцтва про право власності на квартиру,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 6 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 8 липня 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних в справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відхилено, рішення Галицького районного суду м. Львова від 6 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 8 липня 2015 року залишено без змін.

8 січня 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до Верховного Суду України із заявою про перегляд зазначених судових рішень з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», статті 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», Положення про порядок проведення переобладнання горищ на мансардні поверхи або надбудов у житлових будинках на території м. Львова з метою ремонту дахів та розширення житлового фонду, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 6 липня 2007 року № 442.

На обґрунтування підстави перегляду вказаних судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявники посилаються на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2012 року, в якій, на їхню думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 2 грудня 2015 року, про перегляд якої порушують питання заявники, касаційний суд, залишивши без змін судові рішення, погодився з їх висновками про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог з огляду на те, що спірна частина простору горища є нежитловим приміщенням, не відноситься до допоміжних приміщень багатоквартирного житлового будинку, а тому на нього не поширюється правовий режим спільної власності мешканців будинку.

Крім того, касаційний суд погодився з висновками судів про те, що ОСОБА_7 отримала погодження та дозвільні документи на реконструкцію за рахунок спірних приміщень належної їй на праві власності квартири; при цьому згоду на цю реконструкцію, крім співвласників квартири 6, надали усі мешканці цього будинку, в тому числі й ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а тому права, свободи та інтереси позивачів щодо спільного володіння горищем цього будинку як приміщенням загального користування порушені не були.

Разом з тим в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2012 року, постановленій у цій же справі і наданій заявниками для порівняння, касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції, указав на необхідність встановити усі фактичні обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, зокрема перевірити наявність погодження реконструкції квартири, власником якої є ОСОБА_7, а також згоди всіх співвласників цього будинку на вказану реконструкцію.

Однак зазначене судове рішення суду касаційної інстанції ухвалене у цій же справі за результатами перегляду попереднього рішення і не є прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права в розумінні статті 355 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до департаменту містобудування Львівської міської ради, управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_7, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про визнання незаконними та скасування наказів і свідоцтва про право власності на квартиру за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України рішення Галицького районного суду м. Львова від 6 квітня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Львівської області від 8 липня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко