Провадження №2/485/63/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Устіченка К.І.,

при секретарі Коренець Н.А.,

за участі позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «БАЯ» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

В заяві зазначила, що є власником земельної ділянки площею 4,05 га в межах території Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 03 квітня 2012 року уклала з відповідачем договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на п'ятнадцять років. За умовами вказаного договору, відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на день укладення договору строком до 01 листопада поточного року. В порушення умов договору оренди земельної ділянки, відповідач систематично не сплачує позивачці орендну плату за земельну ділянку, заборгованість якої становить 7365грн.42коп., а тому просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки з приватним підприємством «БАЯ» та стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі у розмірі 12933грн., з урахуванням коєфіціенту 1,756 індексації нормативно грошової оцінки, суму індексу інфляції у розмірі 2856грн., 3 % річних у розмірі 258грн., а всього 16047грн. та судові витрати у справі 551грн.20коп.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просила суд про їх задоволення.

Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу за його відсутності у порядку заочного розгляду на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України.

Дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до Положень ст.ст.626, 627,629, 651 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст.1,2,13,19,20,21,22,24,31 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов'язані з орендною землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, Законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Строк дії договору землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50-ти років.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій формах.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін, а на вимогу однієї із сторін може бути достроково розірваний за рішенням суду у порядку, встановленому законом, а саме у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24,25 цього Закону та умовами договору.

Відповідно до п.»д» ч.1 ст.141 Земельного Кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить земельна ділянка у межах згідно з планом на території Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,05 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-МК №044522 (а.с.8).

03 квітня 2012 року сторони уклали договір оренди вказаної земельної ділянки №12 терміном на п'ятнадцять років, за умовами якого позивачка передала відповідачеві в оренду належну їй на праві власності земельну ділянку, а відповідач зобов'язався сплачувати за користування земельною ділянкою орендну плату у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у грошовому виразі до 01 листопада поточного року з урахуванням офіційного коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель (п.п.4.1-4.3 Договору). Договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у Снігурівському районі 23 жовтня 2012 року (а.с.5-6).

Відповідач у порушення умов вказаного договору за період 2013-2015 роки за користування земельною ділянкою не розрахувався і на вимогу позивачки погасити заборгованість з орендної плати не реагує.

Позивачкою надано розрахунок заборгованості з орендної плати (а.с.10), яка складається з заборгованості з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України №1185 від 31 жовтня 2011 року, у розмірі 12933грн., у тому числі орендна плата: за 2013 рік - 2455грн.14коп., за 2014 рік - 2455грн.14коп. та за 2015 рік - 2455грн.14коп.

Заборгованість з орендної плати, яка надана позивачкою, не спростована відповідачем і доказів того, що вказана заборгованість виникла не з його вини, останнім суду не надано.

Згідно положень ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, що вимоги позивачки в частині стягнення суми індексу інфляції у розмірі 2856грн. та 3% річних у розмірі 258грн. також ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення у повному обсязі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач систематично не виплачував позивачці орендну плату у встановленому у договорі розмірі за 2013-2015 роки і це є безумовною підставою розірвання договору оренди земельної ділянки.

За такого, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, суд розриває договір №12 оренди земельної ділянки від 03 квітня 2012 року між позивачкою та відповідачем і стягує з відповідача на користь позивачки суму заборгованості з орендної плати на загальну суму 16047грн.

На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України суд стягує з відповдіача на користь позивачки судовий збір, сплачений нею при подачі позовної заяви у розмірі 551грн.20коп. та на користь держави судовий збір, відстрочений до сплати згідно ухвали суду від 27 січня 2016 року, у розмірі 551грн.20коп.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного підприємства «БАЯ» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди земельної ділянки №12 від 03 квітня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та приватним підприємством «БАЯ», зареєстрований 23 жовтня 2012 року у Відділі Держкомзему у Снігурівському районі за №06342 та №06360.

Стягнути з приватного підприємства «БАЯ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за договором оренди землі у розмірі 12933грн., 2856грн. інфляційних; 258грн.3% річних, а всього 16047 (шістнадцять тисяч сорок сім)грн., а також 551 (п"ятсот п"ятдесят одна)грн.20коп. судового збору.

Стягнути з приватного підприємства «БАЯ» на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п"ятсот п"ятдесят одна)грн.20коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмової заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачкою в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ