Справа № 686/4704/16-ц
справа 2-3/686/44/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Колієв С.А. розглянувши матеріали справи за заявою Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» про забезпечення позову,-

встановив:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 25 лютого 2016 року ПАТ «Акцент-банк» звернувся до Хмельницького міськрайонного суду про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, а саме на земельну ділянку, кадастровий номер::02:013:0003, загальною площею: 2,223 га, розташованої за адресою: Хмельницька область, Ярмолинецький район, с/рада Жилинецька; житловий будинок з надвірними будівлями та спорудою, загальною площею:39,00 кв.м., житлової площею: 15,30, розташованого за адресою Хмельницька область, Ярмолинецький район, с.Жилинці, вул.Пушкіна 18; земельну ділянку, кадастровий номер: :02:004:0007 загальною площею 1,73 га. розташованої за адресою Хмельницька область, Ярмолинецький район, Жилинецька сільська рада шляхом заборони будь яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження, в межах суми стягнення та реєстрації обтяжень; на все рухоме та нерухоме майно,що належить ОСОБА_1; обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань.

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно роз'яснень викладених у п.п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за змістом ч.1 ст.151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову. Перелік видів забезпечення позову визначений у ст. 152 ЦПК. Серед видів такого забезпечення у ст. 152 ЦПК не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151 - 153 ЦПК, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України, слід дійти висновку, що суд не може застосовувати зазначений спосіб забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості та виконання інших зобов'язань, оскільки це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією, та вимог ст. 6 Конвенції щодо вирішення справи судом, встановленим законом, тому в частині заборони ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон слід відмовити.

Оскільки згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Тобто, для застосування вказаного виду забезпечення позову, необхідно надати суду підтвердження належності майна, на яке пропонується накласти арешт, відповідачеві, а також підтвердити місце знаходження вказаного майна. Так як позивачем не було наведено таких доказів, в частині накладення арешту на все рухоме майно слід відмовити.

В решті, враховуючи предмет та підстави позову, те, що розмір позовних вимог є значним, майно може бути відчужене на користь третіх осіб, що може зробити неможливим або значно утруднити виконання рішення суду, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України ст..33 Конституції України, -

ухвалив:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, а саме на

-земельну ділянку, кадастровий номер::02:013:0003, загальною площею: 2,223 га, розташованої за адресою: Хмельницька область, Ярмолинецький район, с/рада Жилинецька;

-житловий будинок з надвірними будівлями та спорудою, загальною площею:39,00 кв.м., житлової площею: 15,30, розташованого за адресою Хмельницька область, Ярмолинецький район, с.Жилинці, вул.Пушкіна 18;

-земельну ділянку, кадастровий номер: :02:004:0007 загальною площею 1,73 га. розташованої за адресою Хмельницька область, Ярмолинецький район, Жилинецька сільська рада шляхом заборони будь яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження, в межах суми стягнення.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: