Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа-страхування», третя особа - публічне акціонерне товариство «Ідея Банк», яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та виступає на стороні позивача, про захист прав споживачів, стягнення страхового відшкодування по страховому випадку, моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 21 грудня 2015 року,

встановила:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від

4 червня 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк») та ним, він отримав кредит у розмірі 179 587,74 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ним та ПАТ «Ідея Банк» 19 червня 2013 року був укладений договір застави належного йому на праві власності автомобіля марки «Pеugеоt308», державний номерний знак НОМЕР_1. 4 червня 2013 року між ним таприватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа-страхування» (далі - ПрАТ «СК «Альфа-Страхування») було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу (КАСКО) вищевказаного автомобіля. 8 лютого 2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю належного йому автомобіля. Зазначав, що він вчасно звернувся до страхової компанії з заявою про відшкодування завданої шкоди, але відповідач в добровільному порядку не відшкодовує страхове відшкодування, оскільки не визнав випадок страховим і вважав, що позивач керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, хоча постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 25 березня 2014 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи викладене, просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 175 901,42 грн та моральну шкоду в сумі

10 000 грн.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від

8 липня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Альфа страхування» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 175 901,42 грн, 1 759,01 грн судового збору в дохід державного бюджету. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 21 грудня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення страхового відшкодування, апеляційний суд виходив із того, що під час ДТП водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що відповідно до п. п. 4.2 ч. 2 договору страхування не визнається страховим випадком, а відтак є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Апеляційний суд дав оцінку доказам, які з достовірністю підтверджують цю обставину: висновку результатів медичного огляду, протоколу про адміністративне правопорушення, в якому позивач власноручно зазначив про керування автомобілем після вживання алкогольних напоїв.

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Рівненської області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова