Номер провадження: 22-ц/785/8166/16
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.

при секретарі - Ярахмедові Є.О.

у відкритому судовому засіданні розглянула апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

в липні 2016 року позивачка ОСОБА_4 звернулась до Київського районного суду м. Одеса до відповідачки ОСОБА_2 з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що спадщина складається з частини будинку АДРЕСА_1. Вона нарівні із відповідачкою ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_5, до нотаріуса протягом 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавця не звернулася у зв'язку з об'єктивними, істотними обставинами, які позбавляли її можливості виконати дії, передбачені ст.1270 ЦК України. Просила визначити їй додатковий двухмісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, матері, ОСОБА_5

Відповідачка ОСОБА_2, яка є рідною сестрою позивачки ОСОБА_4, позов не визнала.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 20 жовтня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено, визначено ОСОБА_4 додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішення суду.

Відповідачка вважає рішення незаконним, її представник подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, постановити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

В апеляційному суді відповідачка, її представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_4, її представник надали свої заперечення, вважають рішення законним і обґрунтованим, у задоволенні апеляційної скарги просили відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла висновку апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються правилами Книги Шостої: Спадкове право, глава 87 ЦК України.

По матеріалам справи встановлено, що позивачка ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_2 є рідними сестрами, що підтверджується копіями свідоцтв про народження сторін.

Батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та ОСОБА_5 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.3).

За життя батьків їм належав та був зареєстрований за ОСОБА_6 житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1.

15 квітня 2005 року ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, відповідно до якого заповів належний йому житловий будинок та земельну ділянку у рівних частинах дочкам, ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Батько сторін, ОСОБА_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Мати сторін, ОСОБА_5, після смерті чоловіка не заявляла жодних прав ні на обов'язкову долю, ні на свою частку у майні подружжя, як дружина.

Після смерті матері, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 року, сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 25 вересня 2012 року отримали Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 в рівних частках, по ? частині житлового будинку з надвірними спорудами за вказаною вище адресою (а.с.35-36).

Таким чином, після смерті батьків на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 25 вересня 2012 року, сторони по справі, дві сестри, отримали правовстановлюючі документи в рівних частках, по ? частині кожна, на спадкове майно, що залишилося після смерті батька. За своє життя мати сторін, яка пережила свого чоловіка, та мала право на обов'язкову долю, про свої права на спадщину після смерті чоловіка не заявляла, заповіт не оспорювала.

Після смерті матері, ОСОБА_5, сторони до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після її смерті у встановлений законом строк не звертались.

У 2014 році відповідачка ОСОБА_2 звертається до Київського районного суду м. Одеса до відповідачки ОСОБА_4 з позовом про часткове скасування свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_6, та визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті матері.

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_2 обґрунтувала наступним.

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 25 вересня 2012 року, яке було видано, їй - ОСОБА_2 на ? частку спадкового майна після смерті батька, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в частині 1/6 частки, а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом, від 25 вересня 2012 року, яке було видано ОСОБА_4 на ? частку спадкового майна після смерті батька, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в частині 1/6 частки вважала недійсними, тому що вони були видані без врахування інтересів матері, ОСОБА_5, дружини померлого, яка пережила свого чоловіка, була непрацездатною, фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем.

ОСОБА_2 також посилалася на те, що вона проживала разом із матір'ю до її смерті в будинку за адресою: АДРЕСА_1, фактично прийняла спадщину, тому має право на 1/6 частку спадкового майна, спірного будинку після смерті матері, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 13.06.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково.

Суд визнав:

частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 25 вересня 2012 року, яке було видано ОСОБА_4 на ? частку спадкового майна після смерті батька, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в частині 1/6 частки, яка належала ОСОБА_5;

частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 25 вересня 2012 року, яке було видано ОСОБА_2 на ? частку спадкового майна після смерті батька, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в частині 1/6 частки, яка належала ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом (а.с.33-34). Вказане рішення суду є чинним.

Дізнавшись про існування вказаного рішення, позивачка ОСОБА_4 подала заяву до нотаріуса про оформлення спадщини після смерті матері, ОСОБА_5

Постановою нотаріуса від 9 жовтня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, з посиланням на пропуск строку, передбаченого ч.1ст. 1270 ЦК України (а.с.8-9).

Отримавши відмову нотаріуса, позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_5

В обґрунтування своєї заяви про поважність пропуску строку, позивачка просила суд звернути увагу на те, що на момент смерті матері, ОСОБА_5, у вказаного спадкодавця було відсутнє будь - яке зареєстроване за нею майно.

Станом на 25 вересня 2012 року сторони по справі, дві сестри, з урахуванням волі батька, на підставі заповіту, який він склав на їх користь, а також волі матері, ОСОБА_5, яка знала про заповіт чоловіка на користь дітей, при житті чоловіка та після його смерті, ніколи не оспорювала заповіт чоловіка від 15 квітня 2005 року, отримали свідоцтва про право власності на спадкове майно в рівних частках, кожна на ? частину спадкового майна, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

При видачі правовстановлюючих документів на спадкове майно після смерті батька, ОСОБА_6, жодний нотаріус не роз'яснив сторонам по справі, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що їх мати також мала право на частку спадкового майна після смерті чоловіка (обов'язкову частку).

Лише після того, як її сестра ОСОБА_2 звернулася до суду в 2014 році із позовом про визнання частково недійсними (в розмірі 1/6 частки) свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті батька, та визнання за нею права власності на 1/6 частку спадкового майна після смерті матері, та після відмови нотаріуса вчинити нотаріальні дії на підставі листа від 09 вересня 2015 року, позивачка звернулася до суду з заявою про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері.

Перевіряючи матеріали справи і аналізуючи висновок суду, колегія приймає до уваги вимоги матеріального права, а також роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», які надані судам за наслідками узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування (постанова Вищого спеціалізованого суду України від 01.03.2013 року).

При вирішенні питання про надання позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, колегія не бере за основу доводи позивачки про її необізнаність щодо строків подачі заяви, хворобу, оскільки такі доводи за роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не дають підстав для поновлення строку.

Між тим, сукупність доказів і доводів, на які посилається позивачка, а саме на те, що дві сестри, сторони по справі, після смерті батька, а також дружина спадкодавця, ОСОБА_5, знали про наявність заповіту, який був складений їх батьком та чоловіком 15 квітня 2015 року, мати сторін ОСОБА_5 вказаний заповіт за життя не оспорювала, після смерті матері, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 року, жодна із сестер не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Мати сторін, ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, сторони порозумілися між собою і 25 вересня 2012 року в нотаріальній конторі отримали свідоцтва про право на спадщину після смерті батька за заповітом, кожна на ? частку, не оспорюючи права один одного, статус сторін щодо спадкового майна був рівним. Лише в 2014 році відповідачка ОСОБА_2 заявила про свої права на обов'язкову долю матері, та звернулася до суду з позовом про визнання частково недійсними свідоцтв, що отримали сторони 25 вересня 2012 року, визнання за нею права на обов'язкову частку матері в порядку спадкування. Звернення відповідачки до суду із вказаним позовом і дали підставу тому, що позивачка для захисту своїх прав також звернулася до суду із позовом про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері.

Надавши оцінку сукупності вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_4 пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин.

В апеляційному суді представник відповідачки посилалася на те, що відповідачка проживала та була зареєстрована з матір'ю за однією адресою в спірному будинку, фактично прийняла спадщину після смерті матері, не було потреби звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Факт реєстрації відповідачки спадкодавцем при однаковому не вчиненні дії щодо прийняття спадщини як позивачкою так і відповідачкою, створює для ОСОБА_2 перевагу щодо прийняття спадщини після смерті матері, що за вказаних обставин справи не відповідає засадам цивільного судочинства, а саме принципу справедливості.

Відповідно до вимог пункту 6 статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Частиною 2 статті 12 ЦК України передбачено, що нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Категорія поважності пропуску строку для прийняття спадщини є оціночною категорією та встановлюється судом в кожному конкретному випадку окремо.

Враховуючи, що судом першої інстанції всебічно та повно з'ясовані обставини справи, судове рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують законних та обґрунтованих висновків суду, тому колегія відхиляє апеляційну скаргу представника відповідачки та залишає рішення суду першої інстанції без змін як законне і обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 303,307ч1п1,308,315,317,319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити, рішення Київського районного суду м. Одеса від 20.10.2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков