Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3653/15-ц
Провадження № 2/191/274/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
05.02.2016 Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Порошиної О.О.
при секретарі Бутенко Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби в Україні у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 у житловому будинку, що належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому 30 липня 2013 року Державним нотаріусом другої Синельниківської Державної нотаріальної контори. Спадщину вона отримала після чоловіка ОСОБА_3, який помер 14 вересня 2009 року. Згідно довідки Іларіонівської селищної ради зареєстровані: ОСОБА_1 - власник житлового будинку ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (син), ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 (колишня невістка).
На сьогоднішній день шлюб між її сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано рішенням Синельниківського міськрайсуду 30 серпня 2011 року. Спір про розподіл майна - відсутній.
З 07.04.2011 року ОСОБА_5 мешкає окремо у своєї матері ОСОБА_6 за адресою: селище Іларіонове АДРЕСА_1. Відновлення шлюбних відносин - не можливо. Її син мешкає з іншою жінкою і з ОСОБА_5 не зустрічається. Будь-яких фінансових та сімейних питань не вирішує.Добровільно відповідач зареєструватися за іншою адресою, де вона фактично мешкає п'ять років - не бажає.
Після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_5 згідно вимог діючого законодавства України повинна була у 10-ти денний строк звернутись до органів реєстрації та повідомити своє місце проживання особисто, але вона цього не зробила.
Відповідач грубо порушила вимоги діючого законодавства України в частині вимог, щодо реєстрації свого фактичного находження та проживання, а саме ст. 6 (реєстрація місця проживання) наказу Міністерства Внутрішніх справ України №320 від 13.04.2013 року «Про затвердження порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України» із змінами та доповненнями внесеними наказом МВС Україна № 507 від 24.05.2013 року.
На сьогоднішній день громадянка ОСОБА_5 - не є членом її родини.
Вона проживає в іншій родині. Більше п'яти років за вищевказаною адресою не проживає. Згідно статті 72 житлового кодексу України вона має право ставити питання про зняття її з реєстрації.
У відкритому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала у повному обсязі не заперечувала проти заочного розгляду справи.
У відкрите судове засідання відповідач не зявилася з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином.
У відкрите судове засідання представник третьої особи не зявився, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі та згідно норм чинного законодавства прийняти законне рішення.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Таким чином, заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.
В матеріалах справи є копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.07.2013 року, з якого вбачається, що власником житлового будинку №22 по вул. Клочко, смт. Іларіонове, Синельниківський район, Дніпропетровської області є ОСОБА_1. (а.с.7).
В матеріалах справи є довідка видана виконкомом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району від 03 серпня 2015 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, з нею в будинку зареєстровані: син ОСОБА_4, колишня невістка ОСОБА_5. (а.с.8).
В матеріалах справи є довідка видана квартальною виконкому Іларіонівської селищної ради Синельниківського району від 03 серпня 2015 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 з 07.04.2011 року по теперішній час за вказаною адресою не проживає.
Згідно копії актового запису про шлюб №52 від 05 лютого 2015 року, вбачається, що відповідач змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_2, у зв»язку з реєстрацією шлюбу. (а.с.43).
Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
При цьому суд вважає необхідним зазначити, що оскільки право користування чи позбавлення права користування житлом повязано з правом відповідача на житло, наряду з вказаними нормами цивільного законодавства України, до виниклих правовідносин слід застосувати норми житлового законодавства України.
Згідно ч.2,3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.
Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому положенням ч. 4 цієї статті встановлено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майнам на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.
Реєстрацією відповідача в належному позивачу на праві власності будинку порушуються її законні права та інтереси. Несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в частині визнання ОСОБА_2 втратившою право користування житловим приміщенням, оскільки відповідач не проживає у вищевказаному житловому будинку більше одного року без поважної причини, отже вважається такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, житловим будинком №22 вул. Я. Клочко, смт. Іларіонове, Синельниківський район, Дніпропетровської області. Вимога про зняття відповідача з реєстрації є безпідставною, оскільки зняття проводиться органом реєстрації на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням на підставі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», тому в задоволенні даної вимоги необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 64, 72, 156 ЖК України, ст.317, 319,405 ЦК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: ОСОБА_8