Справа №489/2866/15-ц 03.02.2016 03.02.2016 03.02.2016
Справа №489/2866/15-ц
Провадження 22ц-/784/61/16 Головуючий по 1 інстанції: Кокорєв В.В. Категорія Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Крамаренко Т.В.,

суддів Яворської Ж.М., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Тищенком Л.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 та Кредит» про оскарження нотаріальної дії,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 (надалі приватний нотаріус) про оскарження нотаріальної дії.

Позивач зазначав 6 квітня 2015 року державним виконавцем Корабельного відділу ДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі дублікату виконавчого напису від 17 лютого 2011 року, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_3 за яким з метою задоволення вимог ПАТ «ОСОБА_6 та Кредит» про стягнення кредитної заборгованості в загальному розмірі 865060,80 грн. звернуто стягнення на належний йому житловий будинок №8 по вул. Чубинського в м. Миколаєві.

Посилаючись на те, що виконавчий напис, який було предявлено до виконання у 2011 році та було повернуто 31 липня 2014 року, а також дублікат виконавчого напису, який було видано у 29 жовтня 2014 року це два різні документи, оскільки в них зазначені різні суми стягнення та строк предявлення їх до виконання. Крім того, відкриваючи виконавче провадження державний виконавець не звернув уваги на те, що пропущено строк предявлення виконавчого напису, просив суд скасувати нотаріальну дію, вчинену приватним нотаріусом від 29 жовтня 2014 року щодо видачі дублікату виконавчого напису від 17 лютого 2011 року №324, витребувати у приватного нотаріуса належним чином завірені копії документів, які стосуються вчинення нотаріального напису від 17 лютого 2011 року та його дублікату від 29 жовтня 2014 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2015 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просила рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Представника третьої особи ПАТ «ОСОБА_6 та Кредит» просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 22 червня 2007 року між ВАТ «ОСОБА_6 та кредит» правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_6 та Кредит» та ОСОБА_5 укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку належний йому на праві власності двоповерховий житловий будинок №8 по вул. Чубинського в м. Миколаєві (а.с.6-8).

17 лютого 2011 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис реєстровий №324 за яким з метою задоволення вимог ПАТ «ОСОБА_6 та Кредит» про стягнення кредитної заборгованості в загальному розмірі 896 306,31 грн. звернуто стягнення на належний позивачу житловий будинок №8 по вул. Чубинського в м. Миколаєві (а.с.10).

28 лютого 2011 року постановою старшого державного виконавця Корабельного відділу ДВС ММУЮ відкрито виконавче провадження про примусове виконання вказаного виконавчого напису (а.с.зв. 141-142).

Постановою старшого державного виконавця Корабельного відділу ДВС ММЮУ від 31 липня 2014 року виконавчий документ №324 від 17 лютого 2011 року на підставі п.9 ч.1 ст. 47, ст. 50 закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу (а.с.13-14).

29 жовтня 2014 року на підставі заяви ПАТ «ОСОБА_6 та Кредит» приватним нотаріусом було видано дублікат, який має силу оригіналу, виконавчого напису від 17 лютого 2011 року за реєстровим №1081 в якому зазначено загальну суму заборгованості 865 060, 80 грн. (а.с.9).

6 квітня 2015 року старшим державним виконавцем Корабельного відділу ДВС ММУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису №324 від 17 лютого 2011 року де сума заборгованості зазначена у розмірі 865 060,80 грн. (а.с.11-12).

Як на підставу задоволення своїх вимог позивач посилається на те, що текст дублікату виконавчого напису не відповідає оригіналу, а саме зазначено інший розмір суми заборгованості ніж той що вказаний в оригіналі.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 закону України «Про нотаріат» у разі виявлення нотаріусом або посадовою особою, які вчиняють нотаріальні дії, що ними допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, зобовязані повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства.

Так, пунктом 6.13. Правил ведення нотаріального діловодства, у разі допущення помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, який не потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії (свідоцтва, виданого нотаріусом, копії документа, дубліката документа тощо), внесення дописок чи виправлень до тексту документа здійснюється за заявою такої особи, зареєстрованою у Журналі реєстрації вхідних документів.

Виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні.

При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 21 березня 2013 року встановлено, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом було допущено арифметичну помилку при складанні суми заборгованості за кредитом та сумою несплачених відсотків у розмірі 896306,31 грн., яка була виправлена відповідно до п. 6.13. Правил ведення нотаріального діловодства на 865 060, 80 грн. Крім того, зазначено, що описка, допущена у тексті документа не тягне його недійсності. Вказаним рішенням відмовлено у визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. (а.с.73-77).

Судом встановлено, що після набрання вказаного рішення суду законної сили, приватним нотаріусом в оригіналі виконавчого напису, який за терміном зберігання знищено, допущена помилка на підставі п. 6.13 Правил ведення нотаріального діловодства була виправлена, шляхом закреслення у тексті оригінала неправильної суми та написання вірної суми 865 060,80 грн., закреслення слів «трьох років» та написання слів «одного року».

Таким чином, при видачі дублікату приватним нотаріусом було враховано раніше зроблене виправлення в оригіналі виконавчого напису, а відтак дублікат видано на дійсну суму заборгованості, яка є меншої.

Отже, встановлене свідчить про відсутність порушень в діях приватного нотаріуса при видачі дублікату виконавчого напису, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість позову та відмовив у його задоволенні.

Доводи апеляційної скарги зводяться до підстав позову та не впливають на висновки суду.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду, ухваленого з дотримання норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: