Справа №2-209/2011 05.02.2016 05.02.2016 05.02.2016
Провадження №22-ц/784/452/16
Справа № 2-209/2011 Головуючий першої інстанції: Спінчевська Н.А.
Провадження №22-ц/784/452/16 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Довжук Т.С., Шолох З.Л.

із ОСОБА_2,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»)

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2015 року, постановлену за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

про заміну стягувача,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з даною заявою, посилаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебувають виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 8 червня 2007 року у розмірі 45375,12 доларів США, що еквівалентно 361108 грн. 82 коп.

20 квітня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 18, згідно якого ПАТ «УкрСиббанк» передало новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право грошової вимоги до боржників за вищевказаним кредитним договором.

Посилаючись на викладене та ст. 378 ЦПК України і положення Закону України «Про виконавче провадження», заявник просив суд замінити стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» - на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2015 року в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», посилаючись на незаконність ухвали, просило її скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону № 606-XIV у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Згідно зі ст. 378 ЦПК у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд у десятиденний строк розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення цього питання.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК, ст. 378 ЦПК, ст. 8 Закону № 606-XIV, заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 серпня 2011 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості. З відповідачів на користь Банку стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 0 від 8 червня 2007 року у розмірі 45375,12 дол. США, що еквівалентно 361108 грн. 82 коп., а також судові витрати (а.с. 118).

24 жовтня 2011 року судом видані відповідні виконавчі листи, на підставі яких постановами державного виконавця Ленінського ВДВС Миколаївського міського управління юстиції від 16 січня 2012 року та постановою державного виконавця Центрального ВДВС Миколаївського міського управління юстиції від 3 лютого 2012 року були відкриті виконавчі провадження з примусового виконання вищевказаних виконавчих листів стосовно боржників ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с.120).

Судом також встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» 20 квітня 2015 року укладено договір факторингу № 18, згідно якого ПАТ «УкрСиббанк» передало новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 8 червня 2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 (а.с. 121-123).

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», суд виходив із того, що заявником не зазначено за яким саме виконавчим листом та відносно якого саме боржника він просить провести заміну стягувача, до того ж замінити стягувача він просив не у виконавчих провадженнях, а у цивільній справі.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду не можна.

Так, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження (ст.. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Обґрунтовуючи свою заяву, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» посилається на те, що воно є процесуальними правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» у виконавчих провадженнях з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 серпня 2011 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» кредитної заборгованості та на підтвердження існування виконавчих проваджень надає копії виконавчих листів та постанов державних виконавців про відкриття відповідних виконавчих проваджень стосовно кожного з боржників.

Оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на викладені обставини та не зясував питання щодо наявності відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 серпня 2011 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» кредитної заборгованості, оскаржувана ухвала у відповідності до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: Т.С. Довжук

ОСОБА_6