АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3209/16 Справа № 201/2077/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Батманова В. В. Доповідач - Болтунова Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Тамакулової В.О.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2016 року про відмову у забезпеченні позову, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення її позову до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину було відмовлено. (а.с.8).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали судді та постановлення нової ухвали про задоволення її заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. (а.с. 11-12)

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, просила стягнути з останнього на свою користь суму авансу, переданого нею відповідачеві на покупку квартири АДРЕСА_1, у розмірі 78 442,29 грн.

Одночасно із позовом позивачка подала заяву про його забезпечення шляхом накладання арешту в межах ціни позову на вищевказану квартиру, яка належить відповідачеві на праві власності.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, вид забезпечення позову, з обґрунтуванням необхідності його застосування, та інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Згідно роз'яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 ст.152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суддя виходив з того, що ОСОБА_2 не надано доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивачки. Крім того, накладання арешту на квартиру відповідача може порушити інтереси інших осіб, які проживають у ній, а відтак дійшов висновку про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову таким шляхом.

Зазначений висновок суду колегія суддів вважає правильним.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач має намір продати спірну квартиру, а іншого майна у нього не має, що зробить неможливим примусове виконання рішення суду, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки нічим не підтвердженні.

Зокрема, в заяві про забезпечення позову, заявницею не обґрунтована необхідність вжиття саме такого виду забезпечення позову, як накладання арешту на нерухоме майно.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судді постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні. У зв'язку з чим апеляційна скарга не задовольняється.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Суддя: