Справа № 331/4594/15-ц
Провадження 2 /331/48/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жуковій О.Є

при секретарі: Пакуло В.С., Чистяковій К.С.

за участю представника позивача- Тайбекової В.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» 30 червня 2015 року звернулося до суду з вказаним позовом , в якому просило стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором № ZPS0GK00000073 від 27 червня 2007 року у розмірі 53 138,08 доларів США , що за курсом 21,02 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08.06.2015 року складає 1116962,48 гривень.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 27 червня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 було надано кредит у розмірі 50 000 доларів США на термін до 26.06.2037 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки в строки та в порядку встановленому договором. Разом з тим, в порушення умов договору , відповідач не надавав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, через що станом на 08.06.2015 року має заборгованість 53 138,08 доларів США, яка скуладається з заборгованості за кредитом, процентами, комісії , пенею та штрафів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову.

Представник відповідача позов не визнав в повному обсязі, зазначивши, що ПАТ КБ «Приватбанк» не є належним позивачем по справі, оскільки за договором факторингу від 01.11.2007 року позивачем право вимоги за кредитним договором , укладеним з ОСОБА_2, було відступлене ЗАТ «Акцент Банк». Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № ZPS0GK00000073 від 27 червня 2007 року (а.с.8-10).

Відповідно до договору кредиту укладеного між сторонами , позивач надав ОСОБА_2 кредитні кошти в іноземній валюті сумі 50 000 доларів США на строк до 26.06.2037 року , а також у розмірі 15 000 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3,2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно п.7.1. договору відповідач зобов»язався щомісячно надавати Банку кошти у сумі 546,94 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором.

За змістом п.7.2 договору для виконання його умов ОСОБА_2 було відкрито Банком рахунок 7810 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 01.11.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ЗАТ «Акцент Банк» було укладено договір факторингу № 1 , за яким , згідно додатку № 1 до договору факторинга № 1 від 01 листопада 2007 року, ПАТ КБ «Приватбанк» відступило ЗАТ «Акцент-Банк» право вимоги на отримання на свою користь від ОСОБА_2 платежів по кредиту, відсоткам, комісіям, винагородам, інших платежів, неустойки (штрафу, пені), які існують у ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до умов договору на дату його укладання.

Випискою по рахунку підтверджено, що 28.12.2007 року ЗАТ «Акцент Банк» на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» було перераховано кошти за кредитним договором № ZPS0GK00000073 від 27 червня 2007 року в розмірі 49 122,04 доларів США, заборгованість була закрита відповідно до договору відступлення права вимоги (а.с.89).

Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з частиною 3 статті 1081 Цивільного кодексу України клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред'явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частиною 1 статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж

Таким чином, з огляду на встановлені в судовому засіданні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини, суд приходить до висновку, що оскільки позивач відступив право грошової вимоги за кредитним договором № ZPS0GK00000073 від 27 червня 2007 року , укладеним з ОСОБА_2, ЗАТ «Акцент-Банк» , то саме ЗАТ «Акцент-Банк» має право вимагати від ОСОБА_2 виконання зобов»язанння за кредитним договором, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 10,11, 209, 212,214,215, 217, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

29.03.2016