АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3136/16 Справа № 202/5561/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шклярук Д. С. Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

21 березня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Гулієву М.І.о.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2016 року по справі за первісним позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про захист прав споживачів фінансових послуг, визнання договорів недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про захист прав споживачів фінансових послуг, визнання договорів недійсними.

25 грудня 2015 року в судовому засіданні представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 пред'явлено уточнену позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни у якій позивач просила визнати недійсними з моменту укладення договір про іпотечний кредит від 16 вересня 2008 року та договір іпотеки квартири від 16 вересня 2008 року; зобов'язати нотаріуса Бондар І.М. виключити з Реєстру іпотек за заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано у іпотеку за договором - квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2; стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» надлишково сплачені кошти за договором про іпотечний кредит в розмірі 11245,94 грн.

Ухвалою суду першої інстанції від 25 грудня 2015 року зустрічну позовну заяву залишено без руху оскільки вона не відповідав вимогам ст.ст. 119,120 ЦПК України, так як до неї не додано документ про сплату ОСОБА_2 судового збору.

Крім того, у абз. 5 прохальної частини зустрічної заяви, не був вказаний номер належної ОСОБА_2 квартири, тобто вказана неповна адреса предмета іпотеки.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2016 року змінену зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про захист прав споживачів фінансових послуг, визнання договорів недійсними повернуто заявникові, як неподану.

Не погоджуючись з ухвалою, апелянт посилається на порушення норм процесуального права, ухвалу просить скасувати.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість ухвали суду в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, місцевий суд виходив з того, що не зважаючи на наявність в ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» приписів, щодо звільнення споживачів від сплати судового збору, вичерпний перелік осіб та позовних заяв щодо звільнення від сплати судового збору визначено ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

ОСОБА_2 заявлено позовні вимоги стосовно:

-визнання недійсним договору про іпотечний кредит №MRTG-27 від 16 вересня 2008 року;

-визнання недійсним договору іпотеки квартири від 16 вересня 2008 року;

-зобов'язаня приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу виключити з Реєстру іпотек та заборон відчуження нерухомого майна, яке було передано за договором іпотеки.

-стягнення з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 надлишково сплачених коштів за договором в розмірі 11245,94 грн.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" судам роз'яснено, зокрема за ч.3 п.1 - при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду з другого боку.

В п.7 вказаної Постанови, роз'яснено, що оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, зокрема, статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів».

Згідно до ч. 5 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Частиною 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Крім того за п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, загальною сумою всіх вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 заявляються декілька позовних вимог.

Однак при постановленні ухвали,районним судом не було зазначено розмір несплачених судових витрат відповідно до вимог п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 яким передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Щодо посилання суду першої інстанції про незазначення ОСОБА_2 у абз. 5 прохальної частини зміненої зустрічної заяви номеру належної ОСОБА_2 квартири, районний суд не звернув уваги на заяву представника ОСОБА_3 від 15 січня 2016 року, якою зазначений вище недолік усунено (а.с. 156).

За таких обставин на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала суду про повернення позовної заяви - підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2016 року - задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2016 року - скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає бо не перешкоджає подальшому рухові справи.

Головуючий: В.О. Тамакулова

Судді: Л.М. Болтунова

С.П. Козлов