Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9856/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
8 лютого 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді Демчика Р.В.
при секретарі Панькевич Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та кредит» про захист прав споживачів та стягнення коштів,-
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та кредит» про захист прав споживачів та стягнення коштів.
Свій позов обґрунтовує тим, що 30 січня 2015 року між AT «ОСОБА_2 та Кредит», в особі начальника відділення №25 філії Полтавське регіональне управління» ПАТ «ОСОБА_2 та кредит» ОСОБА_3 та ним укладено договір-заяву про банківський строковий вклад депозит «Стандарт» №331832/306025/5-15.
Відповідно до п.1 договору-заяви вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок 2630.7.084983.002 у сумі 2600 доларів США на строк з 30 січня 2015 року по 30 червня 2015 року.
У відповідності до п. 2 договору-заяви за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 договору, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 11% річних.
Пунктом 3 передбачено, що виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного п.1 договору-заяви, одночасно з поверненнями суми Вкладу.
Згідно п. 6 договору-заяви після закінчення строку, визначеного п.1 договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2. основних умов.
Згідно п. 5.2. основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та кредит», у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення докового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі - заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або зарахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію договору припинити, зобов'язаний надати банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку строкового вкладу, визначеного договором-заявою. Вказану письмову вимогу вкладник зобов'язаний надати банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається банком, а другий - повертається вкладнику з відміткою банку про отримання письмової вимоги.
Він виявив бажання повернути свій вклад по закінченню строку договору-заяви та для цього звернувся з відповідною заявою до AT «ОСОБА_2 та Кредит», проте йому було відмовлено без пояснення причин відмови.
Відповідно до ч.1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладнику таку суму та проценти на неї або дохід іншій формі на умовах та в порядку, встановленому законом.
Частиною 3 ст. 1058 ЦК України визначено, що до відносі вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення банківського рахунка, якщо інше не випливає із суті договору банківського вкладу.
Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу на вимогу банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.
Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Таким чином він вправі вимагати повернення вкладу від банку в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну заяву, повинен видати вклад в повному обсязі.
Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В правовій позиції ВСУ, висловленій при розгляді справи № 6-39цс13 від 29 травня 2013 року зазначено, що згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.
Згідно із ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Судами встановлено, що позивачі у день закінчення строку дії договорів - 10 квітня 2009 року, звернулися до банку із заявами про повернення банківських вкладів кожний, чим засвідчили свої наміри припинити дію договорів.
У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути вкладникам депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договорів - 10 квітня 2009 року, проте повернув позивачам лише 31 грудня 2009 року, чим порушив свої грошові зобов'язання.
За таких обставин суд дійшов правильного висновку про те, що з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути проценти по банківським вкладам за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладникам, а також 3 % річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобовязання на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України.
З урахуванням положення ч.2 ст. 625 ЦК України та п. 5.1.3. щодо нарахування відсотків на прострочену суму у місяць становить: (2600 х 11%) / 360 х 30 = 23,83 дол. США
Станом на 30 червня 2015 року згідно повідомлення НБУ офіційний курс гривні до долара США становив 21.02.
Після закінчення дії договору-заяви 15,3 % річних у перерахунку на місяць складає: (2600 х 21.02 х 3%) / 360 х 30 = 136,63 грн., де 2600 - сума банківського вкладу, 21.02 - курс долара, 360 - кількість днів у році, 30 - кількість днів у місяці.
Просить суд стягнути з ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» на його користь заборгованість за договором-заявою у розмірі 2600 доларів США, а також відповідну суму нарахованих процентів за період вкладу та 11% річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору; стягнути на його користь 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.
Позивач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву у якій позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити в повному обсязі. Рішення суду просив надіслати на його адресу.
Представник відповідача повторно не зявився в судове засідання з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
В судовому засіданні встановлено, що 30 січня 2015 року між ПAT «ОСОБА_2 та Кредит», в особі начальника відділення №25 філії Полтавське регіональне управління» ПАТ «ОСОБА_2 та кредит» ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір-заяву №331832/306025/5-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» в іноземній валюті.
Відповідно до п.1 договору-заяви вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок 2630.7.084983.002 у сумі 2600 доларів США на строк з 30 січня 2015 року по 30 червня 2015 року, у порядку та на умовах, визначених в цьому договорі-заяві та в основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та кредит», які затвердженні згідно з внутрішніми процедурами банку та розміщенні для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ банку та оприлюднені на офіційному сайті банку за електронною адресою:www.fcbank.com.ua.
У відповідності до п. 2 договору-заяви за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 договору, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 11% річних.
Пунктом 3 передбачено, що виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного п.1 договору-заяви, одночасно з поверненнями суми вкладу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.
Відповідно до ч.1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.
Згідно ч.5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Пунктом 3.3.постанови правління НБУ №516 від 3 грудня 2003 року «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» передбачено, що банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком.
За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Разом з тим, пунктом 9 договору-заяви від 30 січня 2015 року передбачено, що вкладник підписанням цього договору-заяви усвідомлює та погоджується з тим, що основні умови разом з цим договором-заявою складають договір банківського вкладу та є його невідємними частинами. Також вкладник, підписанням цього договору-заяви підтверджує факт ознайомлення з основними умовами, чинними на дату підписання банком та вкладником цього договору-заяви, погоджується з положеннями основних умов в повному обсязі, бере на себе права та обовязки, що визначені основними умовами, та безумовно зобовязується їх виконувати.
Згідно п. 6 договору-заяви після закінчення строку, визначеного п.1 договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2. основних умов.
Згідно п. 5.2. основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та кредит», у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення докового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі - заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або зарахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію договору припинити, зобов'язаний надати банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку строкового вкладу, визначеного договором-заявою. Вказану письмову вимогу вкладник зобов'язаний надати банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається банком, а другий - повертається вкладнику з відміткою банку про отримання письмової вимоги.
Отже,однією з умов, повернення строкового вкладу позивачу є звернення позивача до відповідача з письмовою вимогу про повернення вкладу не пізніше дати закінчення строку строкового вкладу, визначеного договором-заявою. В іншому випадку договір вважається продовженим на такий саме строк.
Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог ті заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Фактичною передумовою судового розгляду справи є наявність спору про право (для справ позовного провадження). Спір повинен мати правовий характер, тобто стосуватися прав, обовязків, свобод чи інтересів конкретної особи.
Порушення, невизнання чи оспорювання прав, свобод чи інтересів позивач є його субєктивною оцінкою фактичних правовідносин і має значення для визначення характеру правовідносин, з яких виник спір.
Отже позивачем не надано суду доказів порушення його права, а його посилання про нібито порушення його прав на підтверджено належними та допустимими доказами, що він, відповідно до умов договору-заяви звертався до відповідача з письмовою заявою про повернення йому вкладу, а відповідач відмовляє йому в поверненні вкладу, чим порушує умови договору. А тому, обставини, на які посилається позивач, не свідчать про порушення будь-яких його прав, що підлягають судовому захисту.
Крім цього, на підставі постанови Правління НБУ від 17 вересня 2015 р. № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та кредит»та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
Згідно з даним рішенням у ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та кредит», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 строком на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно.
17 грудня 2015 року за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб НБУ прийняв постанову № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк "ОСОБА_2 та Кредит».
Вказані обставини є загальновідомими, а тому вони, відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України не підлягають доведенню.
Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.
Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.
Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини пятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.
Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.
Оскільки в банку введено тимчасову адміністрацію, це не унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»
Вказане повністю узгоджується з правовою позицією, висловленою ВСУ в постанові від 20 січня 2016 року у справі №6-2001цс15.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.
На підставі ст. ст. 526, 610, 625, 1058,1060,1061 ЦК України, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 212, 213, 215, 224 ЦПК України,-
В задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та кредит» про захист прав споживачів та стягнення коштів відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання ним його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Головуючий:

Повний текст рішення суду виготовлено 11 лютого 2016 року

Головуючий: ОСОБА_5