УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Марцинкевич В.А.

при секретарі Іова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Третейського суду при асоціації Українських банків від 21 вересня 2015 року по справі № 1519/15 ,-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про скасування рішення Третейського суду при асоціації Українських банків від 21 вересня 2015 року по справі № 1519/15, за позовом ПАТ ,,Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу.

На обґрунтування вимог заявник зазначив ряд підстав, а саме: його та ОСОБА_2 не було повідомлено про дату розгляду справи; справа в якій було прийнято рішення третейського суду , не підвідомча третейському суду, оскільки спори щодо захисту прав споживачів , у тому числі споживачів послуг банку не розглядається третейським судом.

В судовому засіданні представник заявника, заяву про скасування рішення третейського суду підтримав.

В судове засідання представник ПАТ ,,Укрсоцбанк" не з'явився. про причини неявки суд не повідомив.

Суд дослідивши матеріали заяви, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.09.2015 року

справа № 1519/15 постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21.09.2015 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків у складі третейського судді Мороз О.А. відповідно до третейської угоди винесено рішення, на підставі якого позов ПАТ ,,Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково. На користь ПАТ ,,Укрсоцбанк" з ОСОБА_1 стягнено заборгованість в розмірі 1660154,57 грн. та третейський збір в розмірі 17001,55 грн.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених Законом.

Рішення третейського суду може бути оскаржено стороною у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 6 Закону України ,,Про третейські суди" визначено категорії справ , що виникають з цивільних та господарських правовідносин, розгдяд яких заборонений третейськими судами.

Законом України ,,Про внесення змін до ст. 6 Закону України ,,Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам" ч.1 ст. 6 доповнено п. 14 згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредтної спілки). Закон набрав чинності 12.03.2011 року.

Наведене дає підстави для висновку, що положення п. 14 ч.1 ст. 6

Закону України ,,Про третейські суди" які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку , поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни , розірвання договору споживчого кредиту.

У постанові Верховного суду України від 11.11.2015 року в справі № 6-187цс15 зазначено, що споживачем права якого захищаються на підставі Закону України ,,Про третейські суди", є лише громадянин котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари для власних побутових потреб. Цей закон регулює відносини споживача з підприємством , установою чи організацією чи громадянином - підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

За ч.1 ст. 11 Закону України ,,Про захист прав споживачів" між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту , відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобовязання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах встановлених договором, а споживач зобовязується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку що спори між кредитодавцем та позичальником за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладання так і під час виконання такого договору , відповідно до п.14 ч. 1 ст. 6 Закону України ,,Про третейські суди", незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду , оскільки цим законом від 03.02.2011 року виключено з компитенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ ,,Укрсоцбанк" надав ОСОБА_1 кредит , звідси останній є споживачем банківських послуг , спір виник щодо заборгованості за кредитом , а тому третейському суду в силу положень п.14 ч.1 ст. 6 Закону України ,,Про третейські суди", така справа не підвідомча .

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про третейські суди», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57- 209, 212, 294, 389-1, 389-2, 389-3,389-4,389-5, 389-6 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Третейського суду при асоціації Українських банків від 21 вересня 2015 року по справі № 1519/15 - задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 1519/15 від 21.09.2015 року про стягнення з

ОСОБА_1 на користь ПАТ ,,Укрсоцбанк" заборгованість за договором кредиту № 750/4-4857 від 17.08.2007 року в розмірі 1660154,57 грн. та третейський збір в розмірі 17001,55 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: