Категорія 27Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Рибчинського В.П., Іванюка М.В.

при секретарі: Топольській В.О.

за участю представника позивача ОСОБА_2, представників відповідачки ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду від 10 грудня 2015 року,

В с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 06.08.2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №8_31.3ВН/67/07-Склн, згідно з умовами якого банк надав позичальниці кредитні кошти у розмірі 49 000 доларів США, зі сплатою 13,55 % річних на строк до 05.08.2017 року. На забезпечення виконання відповідачкою зобов'язань за вказаним кредитним договором, 06.08.2007 року ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_5 уклали іпотечний договір №31.3ВН/67/101/07-Склн, згідно з яким остання передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1/47а в м.Вінниці. 26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за вищевказаним кредитним договором. Відповідачка ОСОБА_5 умови кредитного договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 28.07.2015 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 42184,10 доларів США, що еквівалентно 930677,34 грн. Тому, посилаючись на ст.ст.33, 36, 37 ЗУ «Про іпотеку», банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на квартиру.

Рішенням Вінницького міського суду від 10.12.2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №31.3ВН/67/101/07-Склн від 06.08.2007 року квартиру АДРЕСА_1/47а в м.Вінниці, що належить ОСОБА_5, з метою погашення заборгованості за кредитним договором №8_31.3ВН/67/07-Склн від 06.08.2007 року, укладений між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_5, в розмірі 42184,10 доларів США станом на 28.07.2015 року, встановивши ціну предмета іпотеки в розмірі 612513,00 грн., шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на вказану квартиру. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник відповідачки ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а в задоволенні позову відмовити. Вказав, що ПАТ «Дельта Банк» не надав доказів переходу до нього права вимоги за вищевказаним кредитним договором, зокрема, в матеріалах справи відсутній додаток №1 до Договору купівлі-продажу права вимоги чи належним чином посвідчена його копія і судом першої інстанції цього не враховано. Крім того, суд також не врахував ст.517 ЦК України, згідно якої боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Також судом безпідставно звернуто стягнення на предмет іпотеки, так як позивачем не направлялась письмова вимога іпотекодавцю про усунення порушень, чим порушено ст.35 ЗУ «Про іпотеку».

Заслухавши доповідача, осіб ,що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачене Законом України "Про іпотеку".

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Суд першої інстанції встановив, що 06.08.2007 р. ПАТ "Кредитпробанк" та ОСОБА_5 уклали кредитний договір №31.3BH/67/07-Склн, за яким остання отримала грошові кошти в сумі 49000,00 дол. США, на строк з 06.08.2007 р. до 05.08.2017 р., зі сплатою 13,55 % річних (а.с. 7-11). 06.08.2007 року ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_5 уклали іпотечний договір №31.3ВН/67/101/07-Склн, згідно з яким остання передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1/47а в м.Вінниці. Ухвалою Ленінського райсуду м. Вінниці від 26.04.2012 р. визнано мирову угоду, укладену між ПАТ "Кредитпробанк" та ОСОБА_5 в порядку виконання рішення Печерського райсуду м. Києва від 09.11.2009 р., про стягнення з останньої на користь ПАТ "Кредитпробанк" заборгованості за кредитними договорами в розмірі 177313,30 грн.

26.06.2013 р. ПАТ «Кредитпромбанк» за договором купівлі-продажу відступив право вимоги за договорами кредиту, в тому числі по договору №31.3BH/67/07-Склн від 06.08.2007 р. на користь ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується витягом з додатку №1 до договору купівлі-продажу за кредитами (а.с. 82-84, 85). Відповідачка свої зобовязання виконувала не належним чином, внаслідок чого станом на 28.07.2015 р. виникла заборгованість в сумі 42184,1 дол. США, що в еквіваленті становить 930677,34 грн. (а.с. 29).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Дельта Банк», на підставі договору купівлі-продажу права вимоги, як новий кредитор у зобовязанні, має право на звернення стягнення на іпотечне майно, за неналежне виконання ОСОБА_5 своїх зобовязань по кредитному договору, у вигляді визнання за банком права власності на квартиру.

Суд вірно встановив обставини по справі, належним чином перевірив їх доказами, які оцінив відповідно до ст.212 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та правові норми, що їх регулюють та дійшов до обґрунтованого висновку про наявність між сторонами договірних правовідносин та звернув стягнення на предмет іпотеки, у спосіб, передбачений п.4.3 договору іпотеки.

Доводи апеляційної скарги про ненадання позивачем доказів переходу до нього права вимоги за вищевказаним кредитним договором, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2013 р. між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги за договорами кредиту.

Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч.2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

П.2.3 договору купівлі-продажу права вимоги передбачено, що права вимоги переходять від продавця до покупця (відступлення), та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

Як пояснив представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду, ним надавався до суду першої інстанції акт приймання-передачі прав вимоги та заявлялось клопотання про його долучення до матеріалів справи. Проте, останній в матеріалах справи відсутній.

Враховуючи, що перевірити такі твердження не представляється можливим через пошкодження технічного запису судового засідання суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання представника позивача, дослідити зазначений акт приймання-передачі прав вимоги та залучити його до матеріалів справи, в якості доказу.

Як вбачається з акту приймання-передачі прав вимоги від 26.06.2013 року, ПАТ «Кредитпромбанк», як продавець, передав, а ПАТ «Дельта Банк», як покупець, прийняв права вимоги, зазначені в додатку до цього акту, що посвідчує факт здійснення відступлення. (а.с.175). Згідно витягу з додатку до акту приймання-передачі, ПАТ «Кредитпромбанк» було передано право вимоги за кредитним та іпотечним договором №31.3ВН/67/07-СКЛН, що укладенні з ОСОБА_5 (а.с.176).

За таких обставин, позивач надав належні та допустимі докази переходу до нього права вимоги за зазначеними договорами та наявності у нього права на предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому доводи скарги щодо цього не заслуговують на увагу.

Інші доводи скарги правильних висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає матеріалам справи і вимогам закону, постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК України, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: