Справа № 309/6025/15-ц
Провадження № 2/309/316/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого Волощук О.Я

при секретарі Галай В.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи без самостійних вимог:

Грець М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_4,

третя особа без самостійних вимог: відділ ДВС Хустського районного

управління юстиції

про

визнання права власності на транспортний засіб - причеп та зняття арешту з транспортного засобу

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: відділ ДВС Хустського районного управління юстиції про визнання права власності на транспортний засіб - причеп та зняття арешту з транспортного засобу.

В обґрунтування позову посилається на те, що 04 квітня 2006 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4, мешканцем АДРЕСА_1 в м.Хуст була укладена усна домовленість про купівлю-продаж транспортного засобу - причепу марки ХЛ 5002-1, 1989 року випуску, колір - зелений, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1. Сторони дійшли згоди з усіх істотних умов майбутнього договору, а саме ціни та технічного стану причепа.

04 квітня 2006 року ОСОБА_4 позивачу була надана нотаріально посвідчена довіреність, на його ім'я, на право розпорядження причепом марки ХЛ 5002-1, 1989 року випуску, колір - зелений, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1., зареєстрованим у Хустському ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 16 вересня 1993 року, з правом керувати, користуватися та вчиняти правочини, в тому числі купівлі-продажу, міни, передачі в оренду, застави та інше в передбаченому законом порядку строком на п»ять років тобто до 04.04.2011 року.

04 квітня 2006 року позивач заплатив ОСОБА_4 20000 гривень, що на той час складало 3960 доларів США, повну вартість причепа, про що він написав позивачу розписку і передав причеп в належному стані та всі документи на нього. Сторони фактично уклали договір купівлі - продажу вищевказаного причепа, так як позивач як покупець оплатив товар та отримав причеп, а ОСОБА_4, як продавець, передав позивачу причеп та документи, що дозволяли повністю розпоряджатися придбаним майном.

У відповідності до положень ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст укладеного між ними правочину не суперечить Цивільному кодексу України та іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, що відповідає вимогам ст. 203 ЦК України. Під час укладання правочину щодо купівлі-продажу причепа сторонами було складено розписку у присутності двох свідків, оформлена та нотаріально посвідчена довіреність на право розпоряджатися майном, що фактично відтворило письмову форму вказаного правочину, яка не суперечить ч. 2 ст. 205, ст. 206 та ч.1 ст. 207 ЦК України.

Фактично спільні дії сторін та складені документи були направлені на зміну власника, а також нотаріально видана довіреність забезпечувала позивачу повне розпорядження вказаним транспортним засобом як набувачем. Частина 2 ст. 235 ЦК України проголошує, якщо буде встановлено, що правочин, (видача довіреності), був вчинений для приховання іншого правочину (купівлі-продажу), який вони насправді вчинили, відносини сторін врегульовуються правилами щодо правочину, який вони насправді вчинили.

У відповідності до положень ст..638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо вони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Після укладання договору купівлі-продажу причепа, надавши йому певної письмової форми (розписка, довіреність) на виконання умов цього договору позивач та ОСОБА_4, як сторони, також вчинили конклюдентні дії що засвідчили його виконання.

В даний час, позивачу стало відомо, що на все майно, в тому числі і на вказаний транспортний засіб - причеп, ОСОБА_4 постановами державних виконавців відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції від 08.02.2014 року, 04.07.2014 року, 03.10.2014 року та від 10.11.2014 року накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

Відповідно до ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджатися своїм майном.

Накладений арешт перешкоджає позивачу користуватися причепом так, як на момент, накладення арешту, причеп знаходився у користуванні та розпорядженні позивача, а в подальшому позивач збирався зняти його з обліку та зареєструвати на себе, а тому такий арешт порушує права позивача як власника даного транспортного засобу.

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу і неможливістю зареєструвати причеп на ім'я позивача позивач звернувся до суду з позовом щодо захисту своїх прав власника.

Позивач просить суд визнати право власності на транспортний засіб - причеп марки ХЛ 5002-1, 1989 року випуску, колір - зелений, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований у Хустському ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 16 вересня 1993 року за позивачем ОСОБА_1.

Виключити з актів опису та арешту майна складених державними виконавцями відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції на підставі постанов від 08.02.2014 року, 04.07.2014 року, 03.10.2014 року та від 10.11.2014 про арешт майна ОСОБА_4 - транспортний засіб - причеп марки ХЛ 5002-1, 1989 року випуску, колір - зелений, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований у Хустському ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 16 вересня 1993 року

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з»явився, подав суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти задоволення позову.

В судовому засіданні представник третьої особи відділу ДВС Хустського районного управління юстиції Грець М.М. позов не визнав, подав суду заперечення, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд ухвалив про розгляд справи у відсутності відповідача ОСОБА_4

Заслухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи із наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що 04 квітня 2006 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4, мешканцем АДРЕСА_1 в м.Хуст була домовленість про купівлю-продаж транспортного засобу - причепу марки ХЛ 5002-1, 1989 року випуску, колір - зелений, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1. Сторони дійшли згоди з усіх істотних умов майбутнього договору: ціни та технічного стану причепа.

04 квітня 2006 року, ОСОБА_4 позивачу була надана нотаріально посвідчена довіреність, на право розпорядження причепом марки ХЛ 5002-1, 1989 року випуску, колір - зелений, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1., зареєстрованим у Хустському ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 16 вересня 1993 року, з правом керувати, користуватися та вчиняти правочини, в тому числі купівлі-продажу, міни, передачі в оренду, застави та інше в передбаченому законом порядку строком на п»ять років тобто до 04.04.2011 року.

На виконання договору 04 квітня 2006 року позивач заплатив ОСОБА_4 кошти у розмірі 20000 гривень, що на той час складало 3960 доларів США, повну вартість причепа, про що він написав позивачу розписку і передав причеп в належному стані та всі документи на нього. Своїми діями сторони фактично уклали договір купівлі - продажу вищевказаного причепа, адже позивач як покупець оплатив товар - отримав причеп, а ОСОБА_4, як продавець, передав позивачу причеп та документи, що дозволяли повністю розпоряджатися придбаним майном.

У відповідності до положень ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст укладеного між ними правочину не суперечить Цивільному кодексу України та іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, що відповідає вимогам ст. 203 ЦК України. Під час укладання правочину щодо купівлі-продажу причепа сторонами було складено розписку у присутності двох свідків, оформлена та нотаріально посвідчена довіреність на право розпоряджатися майном, що фактично відтворило письмову форму вказаного правочину, яка не суперечить ч. 2 ст. 205, ст. 206 та ч.1 ст. 207 ЦК України.

У відповідності до положень ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо вони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Позивачу стало відомо, що на все майно, в тому числі і на вказаний транспортний засіб - причеп, ОСОБА_4 постановами державних виконавців відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції від 08.02.2014 року, 04.07.2014 року, 03.10.2014 року та від 10.11.2014 року накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

Відповідно до ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджатися своїм майном.

Накладений арешт перешкоджає позивачу користуватися причепом так, як на момент, накладення арешту, причеп знаходився у користуванні та розпорядженні позивача, а в подальшому позивач збирався зняти його з обліку та зареєструвати на себе, а тому такий арешт порушує права позивача як власника даного транспортного засобу.

У відповідності до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів і вважається набутим правомірно якщо інше не встановлено законом, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності позивача на вказаний транспортний засіб засвідчено не тільки документами які позивач вказав вище, а і обставинами, що починаючи з 04 квітня 2006 року позивач відкрито і вільно без обмежень користувався цим причепом.

За наведених обставин позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209 ЦПК України, ст.ст.328, 392 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати право власності на транспортний засіб - причеп марки ХЛ 5002-1, 1989 року випуску, колір - зелений, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований у Хустському ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 16 вересня 1993 року за ОСОБА_1.

Виключити з актів опису та арешту майна складених державними виконавцями відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції за постановами від 08.02.2014 року, 04.07.2014 року, 03.10.2014 року та від 10.11.2014 про арешт майна ОСОБА_4 - транспортний засіб - причеп марки ХЛ 5002-1, 1989 року випуску, колір - зелений, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований у Хустському ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 16 вересня 1993 року

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду .

Суддя Хустського

районного суду: підпис Волощук О.Я.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду Волощук О.Я.