Справа № 02122016
У Х В А Л А

02.12.2016 року року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Коваля Р.Г.

при секретарі Бучок М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суду з позовом до відповідача про виселення без надання іншого приміщення.

На день розгляду справи в суді від відповідача ОСОБА_2 поступило клопотання про зупинення провадження у даній справі. Своє клопотання відповідач мотивує тим, що 27.06.2016 року позивач придбав у ОСОБА_3 належний їй на праві власності садовий будинок № 2 у садівничому товаристві обслуговуючому кооперативі «Здоров'я» у м. Дрогобичі та земельну ділянку площею 0,0922 га., яка розташована за адресою: Львівська область , м. Дрогобич , земельна ділянка 2. Продавець у свою чергу зареєстрував своє право власності на вказаний будинок на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2015 року. Дане рішення було оскаржено до апеляційної інстанції однак воно було залишено без змін без урахування її доводів, які зазначались в апеляційній скарзі. 02.03.2016 року нею було подано касаційно скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з вимогою скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2015 року та справу повернути на новий судовий розгляд. 21.06.2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження. В порушення вимог ЦПК України та її прав спірне майно було реалізоване на користь позивача по даній справі. Вважає, що дана цивільна справа не може бути розглянута до вирішення касаційної скарги, яка подана на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2015 року, а тому провадження у ній необхідно зупинити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримала подане клопотання з підстав, які в ньому зазначенні та вказала, що дана справа та справа у якій постановлено рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2015 року є взаємоповязаними, її клопотання є підставним та підлягає задоволенню.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти заявленого клопотання та вказав, що дана справа та рішення суду яке оскаржено в касаційну інстанцію не є взаємоповязані, позовні вимоги носять різний правовий характер, а тому клопотання не підлягає до задоволення.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, приходить до наступного висновку.

Як передбачено п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. Необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення по іншій справі.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.06.2016 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення боргу та визнання права власності, витребувано з Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області матеріали цивільної справи за вказаним позовом.

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого приміщення.

Як зазначено в п.33 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини 1 ст. 201 ЦПК України, застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються умов від яких залежить можливість її розгляду.

Оскільки результати розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення боргу та визнання права власності на думку суду не можуть мати істотного значення для правильного вирішення даної справи, позовні вимоги по вищевказаній та даній цивільній справі мають різний правовий характер, а також те, що відповідачем не наведено достатніх підстав та не надано доказів про те, що зазначені справи за своєю юридичною природою є взаємоповязані, суд вважає, що в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі слід відмовити.

Одночасно суд вважає за необхідне відзначити, що якщо у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення боргу та визнання права власності будуть встановлені обставини, які б мали значення для вирішення даного позову, в подальшому це може бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 - відмовити.

Дана ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на кінцеве рішення суду по даній справі.

Суддя Р.Г.Коваль