АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/410/16Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С.
Провадження № 22-ц/789/930/16 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне відшкодування майнової шкоди. Позивач зазначив, що у 2003 році між ним та ОСОБА_4Ф.(чоловіком ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_2.) відбулась усна домовленість щодо обміну товарами. Позивач передав ОСОБА_4 товар на суму 6940 грн., а натомість він отримав касовий апарат "Datecs", який згодом, на прохання ОСОБА_4, повернув останньому. Згідно усної домовленості ОСОБА_4 зобов'язувався також повернути позивачу 400 м. труби, яка була у використанні. Однак своїх зобов'язань ОСОБА_4 не виконав. Оскільки ОСОБА_4 помер, то відповідати за його зобов'язаннями повинні відповідачі.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не врахував накладної від 24.12.2003 року про належність йому касового апарату "Datecs". Вважає, що судом порушені ст.ст.224,225 ЦПК України про заочний розгляд справи, оскільки позивач дізнався про заочний розгляд справи лише в канцелярії суду 21.06.2016 року, а не безпосередньо в судовому засіданні.

Сторони, будучи належно повідомленими про розгляд справи, у судове засідання апеляційного суду не з'явились. Колегія суддів вважає, що розгляд справи слід проводити у відсутності осіб, які беруть участь у справі, та, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Ухвалюючи заочне рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не представлено докази, а судом не встановлено фактів спричинення ОСОБА_4 позивачу шкоди та наявності у відповідачів, як спадкоємців померлого ОСОБА_4, обов'язку відшкодовувати матеріальну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до податкової накладної від 24.12.2003 року, СП «Роксолана» БЛ (продавець) продала КСП «Чумацький шлях» (покупець) касовий апарат "Datecs" МР 7 в кількості 1 шт., ціною продажу - 340 грн. 40 коп. У даній накладній не зазначено ні особа позивача, ні особи ОСОБА_4 За таких обставин, належності саме позивачу проданого касового апарату судом не встановлено.

У 2011 році ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22 серпня 2011 року НОМЕР_1. Про факт смерті позивачу було достеменно відомо, що ним не заперечується.

У 2014 році із ОСОБА_1 стався нещасний випадок, що суттєво погіршило стан його здоров'я, а тому на лікування йому були необхідні кошти.

Згідно з довідкою комунальної установи Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний центр медико-соціальної експертизи» від 10.02.2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється інвалідом другої групи довічно.

У матеріалах справи наявне звернення позивача до спадкоємців померлого ОСОБА_4 від 15 червня 2015 року із проханням повернути йому кошти, які їх спадкодавець ОСОБА_4 заборгував перед ним та які йому необхідні на лікування та операцію.

Згідно зі ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. А тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.

Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-33цс15 від 8 квітня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Із доказів у справі судом встановлено, що ОСОБА_1 знав про нещасний випадок, який стався із ОСОБА_4 та його довге лікування у зв'язку з цим та протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини до спадкоємців ОСОБА_2, ОСОБА_3 із вимогами не звертався, тобто пропустив строки, встановлені ст. 1281 ЦК України.

Рішення суду першої інстанції, у тому числі додаткові, заочні, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку як у цілому, так і в частині, а також щодо обставин (фактів), встановлених cудом (незалежно від того, чи вплинули висновки суду про ці обставини (факти) на вирішення справи по суті), або резолютивної частини з питань розподілу судових витрат між сторонами, порядку та способу виконання рішення тощо.

Статтями 224, 225 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Ухвалення заочного рішення, що приписано у резолютивній частині рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 травня 2016 року, жодним чином не вплинуло на можливість його апеляційного оскарження позивачем та дозволило реалізувати його право на звернення з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції у загальному порядку.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, належними та допустимими доказами не підтверджені, що, у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України, є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Храпак Н.М.