Провадження № 22-ц/779/287/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Беркій О.Ю., Пнівчук О.В.

секретаря Турів О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу та моральної шкоди відмовлено.

ОСОБА_2 на дане рішення подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповне зясування судом обставин справи. Апелянт вказав, що 18.12.2012 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) на суму 24 548 доларів США, з відсотковою ставкою 10,5% річних та строком розміщення вкладу до 18.04.2014 року.

Проте на час закінчення дії договору банк не повернув суму депозиту та безпідставно утримує кошти позивача.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що підстав для стягнення суми коштів немає в силу запровадження процедури ліквідації банку та застосування норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» .

Апелянт не погоджується з таким висновком суду, оскільки згідно ст.1060 ЦКУ банк повинен видати вклад в повному обсязі в будь-якому разі. Приймаючи суму вкладу за договором банківського вкладу, банк не повідомив ОСОБА_2 і цього не зазначено в договорі , що у випадку ліквідації банку стороні буде відшкодовано тільки гарантовану суму вкладу в розмірі не більше 200 000 грн.

А відповідно до ст.1066 ЦКУ банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати не передбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Тому апелянт просить суд рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт вимоги скарги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, суду направив заперечення, в якому простить в задоволенні скарги відмовити .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.12.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_2 було укладено договір банківського вкладу «Наш найкращий депозит» №488110/2012 (а.с.3).

За умовами договору у період з 18.12.2012 року по 20.03.2013 року ОСОБА_2 частинами передав банку грошову суму в розмірі 24 548 доларів США (а.с.4-12), а банк прийняв та зобовязався повернути вкладникові вклад та сплатити проценти на умовах та в порядку, визначеному цим договором.

Розділом 1 договору датою повернення вкладнику вкладу встановлено 18.04.2013 року, визначено умови пролонгації депозитного вкладу та відсоткову ставку 13% річних.

Згідно ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Відповідно до Постанови Правління Нацбанку України від 19.03.2015року № 188 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3». 26 березня 2015 року в офіційному друкованому виданні «Голос України» №54 (6058) було опубліковано оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VI (далі Закон - №4452-VI), який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону №4452-VI ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Також даним Законом встановлені гарантії за вкладом та порядок розрахунків з вкладниками.

Так, за змістом ст.ст.26,28 Закону №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно ст. 49 Закону Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Аналіз наведених положень Закону вказує на те, що повернення вкладнику суми відшкодування за вкладом, розмір якої не перевищує гарантованих 200 000 грн. здійснюється Фондом обовязково і незалежно від предявлення вимоги фізичної-особи вкладника. Проте, якщо розмір вкладу перевищує гарантовану суму, то для його відшкодування вкладнику слід звернутись до Фонду з кредиторською вимогою протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. У разі пропуску вкладником такого строку його вимоги вважаються погашеними.

З матеріалів вправи вбачається, що 26 березня 2015 року в офіційному друкованому виданні «Голос України» №54 (6058) було опубліковано оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк». Крім того, повідомлено, що для отримання коштів вкладники ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 27.03.2015 року по 12.05.2015 року включно в залежності від місця реєстрації проживання за паспортом, можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду, згідно переліку. Вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування даного оголошення (а.с.63).

Згідно довідки Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 12.11.2015 року гарантовану суму за депозитним вкладом ОСОБА_2 було виплачено 09.02.2015 року у розмірі 38 405 грн.21 коп. під час дії тимчасової адміністрації та 30.04.2015 року у розмірі 161 594 грн.79 коп. під час дії процедури ліквідації (а.с.64).

Вказаний факт підтверджено позивачем ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційного суду.

Таким чином, у зв»язку з прийняттям Правлінням Нацбанку рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, вимоги вкладника про стягнення з банку суми за вкладом після введення процедури ліквідації, задоволенню не підлягають. З цього часу виконання таких вимог здійснюється в порядку визначеному спеціальним законом - Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки держава встановила такий порядок відшкодування коштів неплатоспроможним банком.

В силу наведеної обставини правові підстави для стягнення суми вкладу безпосередньо з банку відсутні. Відповідно, до задоволення не підлягала і вимога про стягнення моральної шкоди, спричинення якої позивач пов»язує з неправомірним утриманням коштів банку.

Разом з тим, за наявності відповідних доказів та підстав, вкладник має право заявляти вимоги щодо повернення коштів включенням його до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

З листів Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 12.08.2015р., 04.09.2015р., 28.09.2015р. вбачається, що ОСОБА_2 не подав до Фонду у встановленому порядку заяву про визнання його кредитором і тому його кредиторські вимоги не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, (а.с.45,46,47).

Проте в даному випадку, позовної вимоги про включення його до такого реєстру позивач не заявляв.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову і з таким висновком погоджується апеляційна інстанція.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Беркій О.Ю.

ОСОБА_4