АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

04 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Стрижеуса А.М., Саліхова В.В.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року

в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Зазначав, що 15.11.2013 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода в якій було пошкоджено автомобіль ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «СК «Мега-Поліс» відповідно до договору добровільного страхування. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.11.2013 року винною у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача - ОСОБА_2 Позивачем було сплачено ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 3 545 грн., на підставі чого позивач просив стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 3 545 грн., вартість авто товарознавчої експертизи у розмірі 570 грн. та судовий збір у сумі 243, 60 грн.

02.02.2015 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «СК «Мега-Поліс» страхове відшкодування у розмірі 3 545 грн., вартість автотоварознавчої експертизи у розмірі 570 грн. та судовий збір у сумі 243, 60 грн.

02.04.2015 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.02.2015 року з підстав ч. 1 ст. 232 ЦПК України.

Під час розгляду справи позивачем було подано заяву про залучення в якості співвідповідача ТДВ «Експрес страхування» у якому була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідачки та уточнив позовні вимоги, просив про стягнення на користь ПрАТ «СК «Мега-Поліс» з ТДВ «Експрес страхування» страхового відшкодування у розмірі 3 035 грн.; а з ОСОБА_2 - вартості автотоварознавчої експертизи у розмірі 570 грн., франшизи у розмірі 510 грн., а також стягнути з ТДВ «Експрес страхування» і ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243.60 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог.

Ухвалою від 19.10.2015 року, занесеною до журналу судового засідання, позивачу було відмовлено у залученні до участі у справі ТДВ «Експрес страхування» на підставі ст. 16 ЦПК України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року даний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «СК «Мега-Поліс» франшизу у розмірі 510 грн., вартість автотоварознавчої експертизи у розмірі 570 грн. та судовий збір у сумі 243.60 грн.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ПрАТ «СК «Мега-Поліс» в повному обсязі. Представник відповідача вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не повно з'ясовано фактичні обставини, що мають значення для справи, не надано належної правової оцінки доказам наявним у матеріалах справи,воно є незаконним та необґрунтованим. ОСОБА_1 посилається на те, що суд не врахував того, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у справі, оскільки її цивільно-правова відповідальність під час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «Експрес страхування» і нею було повідомлено про ДТП дане товариство, а позивач до ТДВ «Експрес страхування» не звертався, хоча йому було про це відомо, що підтверджується довідкою про ДТП в якій зазначено про наявність полісу, отже право на сплату франшизи у нього не виникло. Вказує, що оскільки відповідач керувала забезпеченим транспортним засобом та розмір шкоди не перевищує встановленого ліміту відповідальності, то відшкодування шкоди покладається на ТДВ «Експрес страхування», а непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавала шкоди. Також представник відповідача зазначає, що експертиза для визначення вартості страхового відшкодування проведена самостійно за ініціативою позивача і є не обов'язком, а правом страховика та здійснюється у разі не досягнення згоди про розмір та спосіб страхового відшкодування і докази не досягнення такої згоди у справі відсутні. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що судом в порушення вимог ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягнуто в повному обсязі судовий збір з відповідача, хоча позов задоволено частково, просив також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представник за договором про надання правової допомоги ОСОБА_1, просили апеляційну скаргу задовольнити з підстав наведених в ній.

Представник ПрАТ «СК «Мега-Поліс» в судове засідання не з'явився, у письмову клопотанні долученому до справи, просив розглянути справу за його відсутності.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника ПрАТ «Мега-Поліс».

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення франшизи та витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, суд виходив з того, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована й тому ОСОБА_2 має відшкодувати лише ті кошти які не підлягають стягненню із страхової компанії.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується.

Як убачається з матеріалів справи 15.11.2013 року в м. Києві по вул. Г. Тимофєєвої, 3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого в ПрАТ «СК «Мега-Поліс» автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Винною в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2013 року визнано водія автомобіля НОМЕР_2 - ОСОБА_2

На час настання страхового випадку автомобіль НОМЕР_1, який належить - ОСОБА_3 був застрахований в ПрАТ «СК «Мега-Поліс» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 16.09.2013 року № 9902-10 з терміном дії з 16.09.2013 року до 15.09.2014 року включно .

15.11.2013 року ОСОБА_3 повідомила ПрАТ «СК «Мега-Поліс» про настання страхового випадку, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1.

Відповідно до Звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 769 від 06.12.2013 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_1, в результаті його пошкодження в ДТП, складає 3628,47 грн.

Згідно платіжного доручення № 272 від 25.12.2013 року страхова компанія сплатила ТОВ «Незалежна Експертно-Асистуюча компанія» за проведення автотоварознавчого дослідження 570,00 грн.

Відповідно до рахунку - фактури № 201 від 20.11.2013 наданого ФОП ОСОБА_4, вбачається, що загальна вартість запасних частин та проведених робіт по їх заміні становить 3545,00 грн.

За наслідками даної ДТП, на підставі страхового акту № 5816/9902-10 від 16.12.2013р., заяви ОСОБА_3 на виплату страхового відшкодування від 16.12.2013 року та копії платіжного доручення № 254 від 19.12.2013 року, власнику автомобіля НОМЕР_1 - ОСОБА_3 виплачено страхове відшкодування у розмірі 3545,00 грн.

Відповідно до Полісу №АВ/9860176 на час ДТП 15.11.2013 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, автомобіль НОМЕР_3, було застраховано у ТДВ «Експрес Страхування», строк дії полісу з 21.11.2012р. до 20.11.2013р. при цьому полісом визначено ліміт страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну - 50 000,00 грн. та франшизи - 510,00грн. (а.с.54).

Ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

За приписами п.п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Поняття «франшиза» міститься у ст. 9 Закону України «Про страхування» і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином право вимоги за відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_1 належного ОСОБА_3, в ДТП, яка мала місце 15.11.2013 року перейшло до позивача і суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обов'язок по відшкодуванню майнової шкоди у межах ліміту відповідальності має бути покладено на ТДВ «Експрес страхування», а на винну особу покладається відшкодування франшизи у розмірі 510 грн.

Між тим, суд першої інстанції безпідставно включив в розмір відшкодування відповідачкою 570 грн., сплачених страховою компанією за проведення автотоварознавчого дослідження.

Кошти за проведення цього дослідження не входять до виплаченого страхувальнику відшкодування, вони не можуть бути віднесені і до фактичних витрат, які страхувальник має до особи, відповідальної за шкоду (ст. 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»).

Тому, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а розмір коштів, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди зменшенню.

Разом із цим оскільки розмір судового збору стягнутого на користь позивача з відповідачки є мінімальним, доводи апеляційної скарги про його зменшення пропорційно до задоволених вимог не можуть бути взяті до уваги.

За таких обставин колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-314, 316, 317ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року змінити, зменшити розмір коштів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «СК «Мега-Поліс» на відшкодування матеріальної шкоди з 1080 грн. до 510 (П'ятиста десяти ) грн.

В інший частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/37446/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2182/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Маліновська В.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.