Cправа № 127/601/16-ц
Провадження № 2/127/1587/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

11 березня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Шарапанівському Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.08.2015 року у справі № 127/14603/15 та 02.08.2015 року у справі № 127/18329/15 з відповідача належало стягнути утворений борг. Внаслідок зволікання з виконанням вказаних рішень, ухилення від повернення боргу у тій же валюті, яку покладено до банку на депозит, і виплаті коштів 25.12.2015 року в гривнях за зміни курсу долара США утворилась суттєва заборгованість. Зазначеними рішеннями суду на користь ОСОБА_1 підлягало стягнення 316, 41 + 6853, 33+7 169, 74 дол. США, ОСОБА_2 3 520, 93 дол. США. Оскільки відповідач перебуває в стадії ліквідації, завчасно не розрахувався, що замість нього доручено виконати «Ощадбанку», який лише 25.12.2015 року борг повернув частково не в доларах, як здійснювались вклади, а в гривневому еквіваленті на час ухвалення судових рішень, що призвело до зростання боргу за заміни курсу долара. Тому заборгованість по стягувачу ОСОБА_1 з 08.08.2015 року по 25.12.2015 року за 140 кал. дні із застосуванням норми ч. 2 ст. 625 ЦК України при тих самих відсотках, що встановлені договором залучення вкладу: по судовому рішенню у справі № 127/14603/15: 4741,83 дол. США *(11%+3%)* 140 днів / 365днів + 4741, 83 = 254, 63+ 4 741, 83 + 4996, 46 дол.

2111, 5 дол. США + 2 111, 5 дол. США * (11%+3%) * 140 днів / 365 днів + 2 111, 5 + 113, 39 = 2 224, 89 дол. США.

Звідки загальний борг складає 4 996, 46 + 2 224, 89 =7221, 35 і при зазначеному курсі долара належало отримати: 7221, 35 * 22, 997298 + 166071, 54 грн., тоді як фактично виплачено 151 043, 59 грн., тобто недоплата склала: 166 071, 54 грн. 151043, 59 грн. + 15027, 95 грн. Для спрощення розрахунку накопиченого боргу і визначення його розміру на день розгляду справи, за 77 днів, застосовано середнє значення річної процентної ставки по договору, а саме: (11,5% + 11%):2 = 11, 25 %.

15 027, 95 + 15 027, 95 (11,25%+ 3%) * 77 днів / 365* (індекс інфляції за січень-лютий 2016 року складає1,01)= 15027, 95+ 456, 29 = 15 484, 24 грн.;

По судовому рішенню у справі № 127/18329/15, яке через 114 днів виконано частково з 03.09.2015 року по 25.12.2015 року по стягувачу:

ОСОБА_1 борг визнано 316, 41 дол. США при 11% річних, передбачених договором, борг зріс до наступного: 316, 41 дол. США*(11%+3%)* 114 днів / 365 днів + 316, 41 дол. США= 13, 84 дол. США+ 316, 42 дол. США= 330, 25 дол. США, що при зазначеному курсі долара належало отримати 330, 25 дол. США* 22, 997298= 7 594, 86 грн.

З 26.12.2015 року по день розгляду справи 11.03.2016 , тобто за 77 днів, борг склав наступне: 7 594, 86 грн.+ 7 594, 86 грн. * (11%+3%) * 77 днів / 365* індекс інфляції 1,01+ 7 594, 86 + 225,56 грн. + 7 821, 42 грн.

ОСОБА_2 борг визнано 3 520, 53 доларів США при 11 % річних, і після ухвалення судового рішення по день виконання пройшло 114 днів, внаслідок чого борг зріс до наступного: 3 520, 53 дол. США+ 3 520, 53 дол. США* (11%+№%) * 114 днів / 365 днів + 3 520, 53+ 153, 94 = 3 674, 47 дол. США. Отже, при зазначеному курсі долара стягувач мав отримати 3 674, 47 дол. США * 22,997298= 84 502, 89 гривень, тоді як фактично видано 72 578, 67 рн., тобто недоплата склала: 84 502, 89 72 578, 67 + 11 924, 22 грн.

З 26.12.2015 року по день розгляду справи 11.03.2016 року, тобто за 77 днів борг склав: 11924, 22 грн. + 11 924, 22 грн. * (11%+3%)* 77 днів / 365 днів індекс інфляції = 1,01= 11 924, 22 грн. + 355, 7 грн. = 12279, 92 грн.

На підставі вищевикладеного борг перед ОСОБА_1 15484, 24 + 7 821, 42 = 23 305, 66 грн., а перед ОСОБА_2 12 279, 92 грн.

На підставі вищевикладеного позивачі просять стягнути на їх користь борг з відповідача в сумі 35 585, 58 грн. А також по пять тисяч гривень моральної шкоди кожному з них.

До судового засідання представник позивачів не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено.

Керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.08.2015 року позов ОСОБА_1Ю про стягнення заборгованості задоволено частково та рішенням Вінницького міського суду від 02.09.2015 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення коштів та моральної шкоди задоволено частково, які були оглянуті під час судового засідання.

З заяви про видачу готівки від 25.12.2015 року № 12 вбачається, що ОСОБА_2 отримав кошти в загальній сумі 72 573, 67 грн. (а.с.1 зворот). Відповідно до заяви на видачу готівки від 25.12.2015 року, ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 151 043, 59 грн. (а.с.1, зворот).

Відповідно до копії газети «Урядовий курєр» № 242 (5616) від 25.12.2015 року, курс долара становить: 2299 ,7289 грн. за 100 доларів США (а.с.17-18).

З заяви ОСОБА_1 від 24.12.2015 року вбачається, що останній просить повернути борг в доларах, оскільки внаслідок падіння курсу гривні останній несе збитки (а.с19).

З розрахунку заборгованості представника позивачів вбачається, що борг відповідача перед ОСОБА_1 становить 15484, 24 + 7 821, 42 = 23 305, 66 грн., а перед ОСОБА_2 12 279, 92 грн.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зазначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи №6-140цс13 передбачає, що відповідно до змісту ст.ст. 526, 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи банк в порушення умов договору банківського вкладу свої зобов'язання в повному обсязі та своєчасно не виконав.

Фактично сума вкладу та нарахованих відсотків позивачам була виплачена 25.12.2015 року та не в повному обсязі, без урахування курсу долара США до гривні на момент розрахунку, оскільки вклади були здійснені в доларах США.

Постановою правління НБУ №540 від 29.08.2014 року, а також положеннями ч.2 ст.533 ЦК України, чітко визначено, що виплата коштів проводиться в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день виплати.

Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України визначено, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що позивачами у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України не доведено належними доказами заподіяння моральної шкоди в розумінні ст.23 ЦПК України, наявності втрат немайнового характеру, факту заподіяння моральних або фізичних страждань, причинного зв'язку між винними діями відповідача та завданою шкодою, а також щодо обґрунтування розміру цієї шкоди.

В зв'язку з цим, в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити за необґрунтованістю та не підтвердження належними доказами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що інші позовні вимоги позивачів, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому суд погоджується з розрахунком вказаної суми наведеним представником позивачів у додатках до уточненої позовної заяви.

На підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10,60,88,169,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 526,625 1058-1061 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (пр.-кт Юності, 20/73, м. Вінниця, 21030) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1.) кошти в сумі 23 305 (двадцять три тисячі триста пять) грн. 66 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (пр.-кт Юності, 20/73, м. Вінниця, 21030) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1.) кошти в сумі 12 279 (дванадцять тисяч двісті сімдесят девять) грн. 92 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (пр.-кт Юності, 20/73, м. Вінниця, 21030) на користь держави судовий збір в розмірі 551, 20 гривень.

В решті позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом десяти днів з дня його проголошення не було подано апеляційну скаргу.

Суддя О.О. Жмудь