АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/3771/13-ц Головуючий суддя І інстанції Божко В.В.
Провадження 22ц/790/63/16 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів: Піддубного Р.М., Котелевець А.В.,

за участю секретаря: Асєєвої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Київського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Філії «Слобожанського РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання договору поруки недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить визнати недійсним договір поруки № М-073/2-08-П-21 від 27.06.2008 р., укладений від його імені з ПАТ «Бак «Фінанси і кредит» на забезпечення кредитних зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором № М-073-08-Ф0-21 з ПАТ «Банку «Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» АТ «Банку «Фінанси та Кредит». Наполягає, що в договорі поруки міститься не його підпис, а підпис невідомої йому особи.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2, до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Філії «Слобожанського РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про визнання договору поруки недійсним - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 просить рішення скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Посилається на ті самі доводи, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між відповідачами ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанського РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі банк) укладено кредитний договір від 27.06.2008 р. за № М-073-08-Ф0-21, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав грошові кошти в розмірі 6 000 дол. США, терміном до 27.06.2010 р., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 20 % річних.

На забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором, 27.06.2008 р. від імені позивача з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та з ОСОБА_3 було підписано договір поруки за № М-073/2-08-П-21, згідно якого ОСОБА_2 зобов'язався відповідати у повному обсязі перед банком за своєчасне та повне виконання ОСОБА_3 всіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору.

Позивач наполягає, що не підписував оспорюваний договір поруки, не знав про його існування.

В суді апеляційної інстанції за клопотанням представника позивача була призначена судова почеркознавча експертиза.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 6431 від 20.08.2015 року підписи в договорі поруки № М-073/2-08-П-21 від 27.06.2008 року виконані не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_2

Судова колегія не приймає заперечення представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про те, що висновок експертизи складений на підставі щоденника позивача, щодо якого достовірно не встановлено, що записи у ньому виконані саме ОСОБА_2

Так, в судовому засіданні апеляційного суду було допитано експерта, що складав висновок судово-почеркознавчої експертизи ОСОБА_5, яка будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, в судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердила висновок експертизи та вказала, що висновку, про те, що в договорі поруки № М-073/2-08-П-21 від 27.06.2008 року підписи виконані не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_2 - дійшла на підставі численних матеріалів, наданих для проведення експертизи, а не лише на підставі його щоденника.

Як передбачено ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В силу ч. 1 ст. 203 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. З ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Оскільки ОСОБА_2 не мав волевиявлення на укладення договору поруки № М-073/2-08-П-21 від 27.06.2008 року, такий договір не підписував, то наявні підстави для визнання його недійсним у відповідності до ч. 3 ст. 203, ст. 215 ЦК України.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції, підставою для чого є, згідно п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є порушення норм матеріального права. Необхідно ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки № М-073/2-08-П-21 від 27.06.2008 р., укладений між ОСОБА_2, ВАТ «Бак «Фінанси і кредит» та ОСОБА_3.

Рішення апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили..

Головуючий -

Судді -