Справа № 226/301/16-ц
Провадження №2-о/226/29/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

секретаря Тіссен О.В.,

за участю заявника ОСОБА_1,

заінтересованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Димитров Донецької області справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обгрунтування вимог зазначив, що 26 березня 2012 року помер його дід ОСОБА_5, а 23 червня 2012 року його баба ОСОБА_6, які були зареєстровані і проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. З ними з червня 2011 року проживав і він. Після смерті діда та бабусі залишилася спадщина, яка складається з зазначеної квартири, що належала спадкодавцям на праві спільної власності. Спадкоємцями першої черги є діти померлих: ОСОБА_2 його мати, а також ОСОБА_3 і ОСОБА_4 його тітки, які спадщину відповідно до встановленого законом порядку не прийняли і на неї не претендують. Маючи на меті оформлення на себе спадщини після смерті спадкодавців, він в порядку ст.1286 ч.3 ЦК України звернувся до нотаріуса, однак в цьому йому було відмовлено в звязку з тим, що він не був зареєстрованим з дідом і бабою в одній квартирі на час відкриття спадщини і рекомендовано звернутись до суду з питання встановлення факту сумісного проживання з спадкодавцями на час відкриття спадщини. Вказуючи на те, що з червня 2011 року він постійно проживав разом з дідом і бабою за вказаною адресою, заявник просить суд встановити факт постійного проживання з спадкодавцями на час відкриття спадщини, що в подальшому сприятиме реалізації його права на оформлення спадщини.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і просив суд їх задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 проти задоволення вимог не заперечували, підтвердивши суду факт постійного проживання заявника з дідом і бабою з червня 2011 року до дня їх смерті.

Представник заінтересованої особи Димитровської міської ради до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, суд вважає, що вимоги заявника підлягають здоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкодавець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено судом, заявник ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_5 і ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про його народження, свідоцтвом про народження та шлюб його матері ОСОБА_1О.(арк.спр.10, 16,

24).

Згідно довідки квартального комітету, заявник з червня 2011 року проживав без реєстрації з дідом ОСОБА_5 та бабою ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 (арк.спр. 10).

26 березня 2012 року ОСОБА_5 помер, а 23 червня 2012 року померла його дружина ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвами про їх смерть (арк.спр.6, 7).

Після смерті ОСОБА_5 і ОСОБА_6 залишилась квартира АДРЕСА_2, яка згідно даних КП «БТІ» належала померлим на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2/63-1934, виданого ВО «Красноармійськвугілля» 3 березня 1995 року (арк.спр.14, 32).

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №43264304 та № 43264515 від 16.04.2015року, спадкові справи після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_6 не відкривалась, заповіти від їх імені не посвідчувались. Заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які є дітьми померлих та спадкоємцями першої черги, суду заявили, що з заявами про прийняття спадщини жоден з них до нотаріальної контори не звертався, так як ще за життя їх батьки хотіли, щоб квартира в порядку спадкування відійшла онуку заявнику ОСОБА_1, який доглядав їх до смерті. Оформити квартиру на онука за життя вони не могли, оскільки мати - ОСОБА_6 була паралізована, не розмовляла і не могла висловити у нотаріуса свою думку щодо дарування квартири заявнику.

Факт проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою разом з дідом і бабою знайшов своє достатнє підтвердження в поясненнях заінтересованих осіб та допитаних судом свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Обставин, які б спростовували їх пояснення, чи свідчили про наявність спору про право, судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 15, 60, 130, 209, 212, 213, 215, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з спадкодавцями ОСОБА_5, померлим 26 березня 2012 року, та

ОСОБА_6, померлою 23 червня 2012 року, за адресою: АДРЕСА_3, з червня 2011року на час відкриття після них спадщини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Вступна і резолютивна частини судового рішення проголошені 22.03.2016 року, повний текст судового рішення виготовлено та підписано в нарадчій кімнаті 28.03.2016 року.

Суддя Л.І.Клепка