Номер провадження: 22-ц/785/1810/16
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Желєзнові В.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2015 року, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в подальшому уточнивши її, до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_3 та просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 2 471, 05 грн.; стягнути ОСОБА_3 на його користь суму моральної школи у розмірі 7 000 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму судових витрат у розмірі 557, 20 грн. та витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що 29 вересня 2014 року близько 09:00 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ВАЗ 21114», д/н НОМЕР_1 по вул. М.Арнаутська, 66 в м. Одесі під час заїзду на місце стоянки пошкодив припаркований автомобіль «Кіа Оптіма» д/н НОМЕР_2, що належить позивачу. У зв'язку з цим, вищевказаним автомобілям були заподіяні механічні пошкодження.

Також ОСОБА_2 зазначив, що сторонами було складено повідомлення про ДТП, а також складено протокол про ДТП в якому ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та зобов'язався відшкодувати вартість пошкодженого автомобіля.

Матеріальна шкода, заподіяна автомобілю позивача внаслідок вищевказаної ДТП складає 10 810, 70 грн. При цьому, відповідачем ОСОБА_3 була відшкодована позивачу сума у розмірі 3 500 грн., а ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» - у розмірі 4 839, 65 грн. Тому, позивач просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» залишок коштів на ремонт автомобіля у розмірі 2 471, 05 грн.

Позивач зазначив, що крім матеріального збитку, йому була заподіяна моральна шкода, що виражається в душевних стражданнях з приводу вищезазначеного, сильного нервового та емоційного потрясіння внаслідок неможливості протягом тривалого часу використовувати власний транспортний засіб. Вважав, що перенесена психічна травма настала саме в результаті скоєного ДТП, і оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 7 000 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні не визнав позовні вимоги ОСОБА_2 та вказав.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» в судове засідання не з'явився.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2015 року позов задоволений частково. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 2 471 грн. 05 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму моральної шкоди у розмірі 500 грн.

Стягнуто в солідарному порядку з ПАТ «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму судових витрат у розмірі 557грн. 20 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 826 грн. 80 коп.

Не погодившись з зазначеним рішенням представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про зміну рішення суду в частині стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу в зв'язку з тим, що рішення суду першої інстанції в цій частині постановлено з порушенням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи і ставиться питання про ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення з витрат на правову допомогу зі стягненням з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_2 2250 грн. 85 коп. та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 160 грн. 71 коп. В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується і не є предметом апеляційного розгляду, оскільки апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» - суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог рішення не оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення заявлених позивачем вимог, суд першої інстанції посилався на те, що 29 вересня 2014 року близько 09:00 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ВАЗ 21114», д/н НОМЕР_1 по вул. М.Арнаутська, 66 в м. Одесі під час заїзду на місце стоянки пошкодив припаркований автомобіль «Кіа Оптіма» д/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2

У зв'язку цим, автомобілю позивача «Кіа Оптіма» д/н НОМЕР_2 були заподіяні механічні пошкодження у вигляді пошкодження переднього бамперу та переднього правого крила.

Сторонами було складено повідомлення про ДТП, а також складено протокол про ДТП в якому ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та зобов'язався відшкодувати ОСОБА_2 вартість пошкодженого автомобіля.

Неправомірними діями відповідача автомобілю «Кіа Оптіма» д/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 було завдано матеріальну шкоду.

Згідно рахунку філії «Автомобільний Дім Одеса» ПАТ «Одеса-Авто» № від 08 липня 2015 року розмір матеріальної шкоди спричиненої автомобілю, що належить позивачу, внаслідок ДТП від 29 вересня 2014 року складає 10 810, 70 грн., що була сплачена ОСОБА_2 згідно акту виконаних робіт від 19 серпня 2015 року.

Автотранспортний засіб марки «ВАЗ 21114», д/н НОМЕР_1, в рамках дії Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був застрахований ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», що підтверджується полісом № АС/5064789.

В подальшому, відповідачем ОСОБА_3 була відшкодована позивачу сума у розмірі 3 500, 00 грн., а ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» - у розмірі 4 839, 65 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» повинна виплатити позивачу залишок суми страхового відшкодування в розмірі 2 471,05 грн., чого в порушення ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зроблено не було, що є підставою для стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 2 471,05 грн.

Враховуючи п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, виходячи із принципу розумності та справедливості, суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_3 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 500 грн.

Визначаючи розмір витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Виходячи з того, що представник позивача був присутній у трьох судових засіданнях, суд першої інстанції вважав за можливе стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 826, 80 грн. (1 378, 00 грн. * 40% * 1, 5 години).

Колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку визначаючи розмір витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано крім Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» також п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України (п. 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З копії договору про надання правової допомоги від 13 жовтня 2015 року, укладеного між позивачем та адвокатським об'єднанням «Лекс НОЛЕДЖ» (а.с. 96), вбачається, що останнє надає правову допомогу у вигляді консультування, підготовки документів та представлення інтересів клієнта в суді.

Відповідно до квитанцій від 16 жовтня 2015 року позивач сплатив 4000 грн за договором.

До матеріалів справи наданий розрахунок затрат робочого часу, витраченого на підготовку та надання правової допомоги, а також переліку робіт, які безпосередньо виконало адвокатським об'єднанням «Лекс НОЛЕДЖ» у зв'язку з наданням правової допомоги позивачу в рамках даної справи (а.с. 94).

Також до позовної заяви наданий розрахунок за надання правової допомоги наданою позивачу АО «Адвокатська фірма «Алін і Ко», акт приймання передачі виконаних послуг та квитанція виконаних робіт у розмірі 550 грн. (а.с. 19-20), однак до матеріалів справи не наданий договір про надання правової допомоги укладений між позивачем та АО «Адвокатська фірма «Алін і Ко».

Позивачем в позовній заяві (а.с. 4-7) ставилося питання про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 550 грн.

В уточнених позовних вимогах (а.с. 69-70) ставилося питання про стягнення витрат на правову допомогу з ОСОБА_3, ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 550 грн.

В остаточному клопотання про стягнення з ОСОБА_3, ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь позивача витрат на правову допомогу зазначалося, що підлягають стягненню 243,60 грн. витрат на правову допомогу за подання клопотання про забезпечення позову, 550 грн. витрат на правову допомогу надану АО «Адвокатська фірма «Алін і Ко», а також інші витрати на правову допомогу без визначення її розміру надану позивачу адвокатським об'єднанням «Лекс НОЛЕДЖ» згідно договору про надання правової допомоги від 13.10.2015 року.

Колегія вважає, що витрати на правову допомогу у розмірі 550 грн. надані позивачу АО «Адвокатська фірма «Алін і Ко» не підлягають задоволенню, оскільки до матеріалів справи не наданий договір про надання правової допомоги укладений між позивачем та АО «Адвокатська фірма «Алін і Ко».

Витрати на правову допомогу за договором укладеним між позивачем та адвокатським об'єднанням «Лекс НОЛЕДЖ» підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції стягнув з відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 826, 80 грн. за участь у судових засіданнях на протязі 1,5 години. Рішення суду першої інстанції в зазначеній частині відповідачами не оскаржено, що свідчить про їх згоду з рішенням суду першої інстанції в зазначеній частині.

Також колегія вважає, що з відповідачів підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 243,60 грн. за подання клопотання про забезпечення позову, наданим адвокатом адвокатського об'єднання «Лекс НОЛЕДЖ» згідно договору про надання правової допомоги від 13.10.2015 року.

Всього з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 1070,4 грн. (826, 80 грн. за участь у судових засіданнях на протязі 1,5 години + 243,60 грн. за подання клопотання про забезпечення позову = 1070,4 грн.)

Колегія погоджується з доводами апеляційної скарги, що витрати на правову допомогу повинні бути стягненні з відповідачів не в солідарному порядку, а пропорційно з урахуванням розміру задоволених вимог.

В зв'язку з чим з ПрАТа «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 535 грн. 20 коп., що складає ? частину від 1070,4 грн. враховуючи те, що позовні вимоги до ПрАТа «Страхова компанія «Провідна» задоволені в повному обсязі.

З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правову допомогу відповідно до розміру задоволених вимог до ОСОБА_3 (500 грн. * 100% : 7000 грн = 7,14%) у розмірі 38 грн. 21 коп. (535 грн. 20 коп., * 7,14% : 100% = 38 грн. 21 коп.).

Колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги про визначення загального розміру витрат на правову допомогу у розмірі 4501 грн. 70 коп., оскільки як зазначалося вище в остаточному клопотанні (а.с. 92) ставилося питання про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу лише 243,60 грн. за подання клопотання про забезпечення позову, 550 грн. витрат на правову допомогу надану АО «Адвокатська фірма «Алін і Ко». За надання інших витрат на правову допомогу, хоча і ставилося питання про їх стягнення, однак не зазначалася сума яка підлягає стягненню.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задовольнити частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2015 року змінити в частині визначення розміру витрат на правову допомогу які підлягають стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмір 535 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмір 38 грн. 21 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залиши без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Судді О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич