АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Лапчевської О.Ф.

ПоливачЛ.Д.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року, -

у с т а н о в и в :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 24 вересня 2015 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання; стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 487,0 грн.; у решті позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю або застосувати ч. 2 ст. 182 СК України та встановити розмір аліментів 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач, зокрема, посилається на ті обставини, що суд першої інстанції не врахував, що матеріали справи свідчать, що дитина коштів на навчання не витрачає, отримує стипендію у розмірі прожиткового мінімуму, а відповідач з 2015 року немає можливості надавати матеріальну допомогу, оскільки втратив роботу і не може більше працювати, а всю соціальну допомогу витрачає на лікування та найм житла. Також вказує, що суд не взяв до уваги можливість надання утримання другим з

_____________________________________________________

Справа № 752/16025/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/9954/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Мирошниченко О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

батьків - матір'ю ОСОБА_4

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його представник - ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2, її представник ОСОБА_8 та третя особа ОСОБА_4, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, причини неявки суд не повідомили, позивач ОСОБА_2 18 жовтня 2016 року подала заяву про відкладення розгляду справи 19 жовтня 2016 року у зв'язку із станом здоров'я, однак повідомлені нею причини неявки неповажні, крім того, остання має повноважного представника - адвоката ОСОБА_8, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 11 травня 1990 року укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданим Палацом реєстрації браків та новонароджених у м. Києві (том І, а. с. 3).

31 січня 2013 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (том І, а. с. 5-6).

Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії БК № 209528, видане Відділом реєстрації актів громадського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (том І, а. с. 8).

ОСОБА_4 проживає та зареєстрована разом із своєю матір'ю ОСОБА_2, що підтверджується довідкою форми 3, виданої КП «Житлово-експлуатаційна організація -105» № 1080 від 23 вересня 2015 року (том І, а. с. 10).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу.

Частиною 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до довідки Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця № 185 від 21 вересня 2015 року, ОСОБА_4 є студенткою 3 курсу медико-психологічного факультету денної форми навчання Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця. Термін закінчення навчання становить 30 червня 2019 року.

Відповідно до даних довідки, виданої Національним медичним університетом ім. О.О. Богомольця, ОСОБА_4 у січні та лютому 2016 року отримала стипендію у розмірі 825,00 грн. (том ІІ, а. с. 3).

Враховуючи викладене, зокрема, що донька сторін - ОСОБА_4 навчається і потребує матеріальної допомоги, а батько ОСОБА_3 може надавати таку матеріальну допомогу, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки.

Разом з тим, задовольняючи позов частково та стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 24 вересня 2015 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, суд, визначаючи розмір аліментів, не в повній мірі врахував можливість та стан здоров'я платника аліментів, те, що відповідач є пенсіонером.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, оскільки її доходів не вистачає на утримання та навчання доньки, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання спільної доньки.

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Так, відповідно до норм ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначення аліментів у твердій грошовій сумі передбачено статтею 184 СК України лише у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, ОСОБА_2 офіційно не працевлаштована.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 є пенсіонером за віком (том І, а. с. 20), отримує стипендію Президента України призерам Олімпійських ігор відповідно до наказу Державного комітету України з питань фізичної культури і спорту від 31 грудня 2003 року № 3453. Стипендія буде нараховуватися довічно та виплачуватися щомісячно у розмірі 3,5 прожиткового мінімумів для працездатних осіб (том ІІ, а. с. 17), та його грошове забезпечення з січня 2015 року по грудень 2015 року складає 53 396,00 грн. (том ІІ, а. с. 19), отримує пенсію у розмірі 2 854,42 грн. (том І, а. с. 23).

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 20171 ОСОБА_3 має гіпертонічну хворобу ІІ стадії, ступінь 2, ішемічна хвороба серця (том І, а. с. 18).

Відповідач зазначає, що хворіє, у зв'язку з чим багато витрачає на ліки.

На підставі викладеного, враховуючи обставини, що мають істотне значення, а саме стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ОСОБА_3, - останній має регулярний дохід, оскільки отримує пенсію за віком та державну соціальну виплату (стипендію), разом з тим, в силу похилого віку має проблеми зі здоров'ям та витрачає значні кошти на лікування, також орендує собі житло, а також матеріальне становище доньки, яка навчається на денній формі навчання, отримує стипендію, колегія суддів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду змінити в частині розміру частки від заробітку (доходу), стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що він з 2015 року немає можливості надавати матеріальну допомогу доньці, оскільки втратив роботу і не може більше працювати, а всю соціальну допомогу витрачає на лікування та найм житла, не є підставою для відмови в позові і суд апеляційної інстанції при зменшенні розміру врахував ці доводи.

Інші доводи апелянта з приводу невідповідності рішення нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді.

Судом також вірно вирішено питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України.

В інший частині рішення суду залишається без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року змінити в частині розміру частки від заробітку (доходу), стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 вересня 2015 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: О.Ф. Лапчевська

Л.Д. Поливач