РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого-судді Гонтаренко Т.М. за участю секретаря Герко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Світловодська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Світловодського міськвиконкому про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Світловодського міськвиконкому про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з вищезазначеним позовом до суду і просить ухвалити рішення яким надати малолітньому громадянину України ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на багаторазовий тимчасовий виїзд за межі України, 01.08.2015 року до 01.04.2016 року , до країн: Російська Федерація,ОСОБА_4 Крим,Туреччина,ОСОБА_4 Болгарія,в супроводі матері ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі. Від подружнього життя вони мають спільну дитину-сина ОСОБА_3,15.03.2008р.н. Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 21.10.2014 року шлюб між ними розірваний. Син часто хворіє,а тому потребує періодичного лікування. Вона має намір і можливість разом із сином тимчасово виїжджати за межі України на лікування,відпочинок для його оздоровлення та з метою розширення кругозору,однак батько дитини безпричинно не надає згоди на виїзд сина за межі України. Вважає,що її вимога про надання дозволу на тимчасовий виїзд з сином за межі України відповідає інтересам дитини,направлена на виконання батьківського обов»язку щодо виховання дитини,забезпечення піклування про його здоров»я,фізичний,духовний та моральний розвиток.

В процесі розгляду справи позивач уточнювала свої позовні вимоги, а саме просила надати їй дозвіл на виїзд ОСОБА_3 за кордон до окупованої території ОСОБА_4 Крим без дозволу(згоди) батька дитини ОСОБА_2 до повноліття дитини та дозволити їй,без згоди батька ОСОБА_2, оформлювати документи для тимчасового виїзду неповнолітнього ОСОБА_5 за межі України до окупованої території ОСОБА_4 Крим до досягнення дитиною повноліття. Уточнення вимог вмотивувала тим,що 25.07.2015 року вона створила нову сім»ю,зареєструвавши шлюб з ОСОБА_6,та має намір переїхати до чоловіка на постійне місце проживання до м.Євпаторія. Її чоловік має постійне місце проживання та роботи,стабільний заробіток. Отже ,вона вважає,що виїзд з сином ОСОБА_7 матиме неабияке значення для духовного та фізичного розвитку дитини. Крім того, м.Євпаторія знаходиться в морській кліматичній зоні,та має більш теплий клімат,що є більш сприятливим фактором для дітей такого віку.

Відповідач безпідставно чинить їй перешкоди у здійсненні заходів,спрямованих на покращення життя та здоров»я дитини,її фізичного,духовного та морального розвитку.

Зокрема,відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд сина за кордон. При цьому жодних вагомих аргументів ,які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, ОСОБА_2 не наводить. Вважає,що така позиція її колишнього чоловіка і батька дитини,шкодить інтересам їх сина та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку.

Відповідач позов не визнав, надав заперечення з яких слідує,що його колишня дружина ОСОБА_1 чинить йому перепони в побаченні та спілкуванні з сином ОСОБА_7. Вона відмовляється від отримання грошових коштів в якості аліментів з метою штучного створення заборгованості по сплаті аліментів, заперечує також проти побачень дитини з бабусею . Вважає,що позовна заява подана позивачем ОСОБА_1 з метою вивозу неповнолітнього сина,громадянина України до території,яка анексована у України та тимчасово не підконтрольна Україні. Надав зустрічну позовну заяву в якій просить ухвалити рішення,зобов»язавши ОСОБА_1 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з сином ОСОБА_8 та визначити способи його участі у спілкуванні та вихованні дитини, а саме: систематичні побачення з сином 3 рази в неділю по 06 годин та у 1-у та 3-ю суботу місяця з 12.00 год. до 16.00.год.

В судове засідання позивач не з»явилась,надала письмову заяву в якій просить задовольнити її позовні вимоги,зазначені в первісному позові, а справу розглядати без її участі в зв»язку з хворобою. Також позивач надала разом з заявою і письмові заперечення на зустрічну позовну заяву з якої слідує,що вимоги ,викладені в зустрічному позові ОСОБА_2 є безпідставними та такими,що не відповідають фактичним обставинам справи. Відповідач певний час працював в Росії,а потім у Польщі. На даний час повернувся із заробіток і проживає у м.Харкові. До дитини приїздив лише один раз. При цьому він спілкувався з сином і перешкод ні вона ні її родичі в цьому ОСОБА_2 не чинили. Останній матеріально не підтримує дитину,має заборгованість по сплаті аліментів,сума боргу збільшується. Просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Відповідач в судове засідання не з»явився,про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав за їх безпідставністю і просив відмовити в задоволенні позову. Зустрічний позов свого довірителя просив задовольнити у повному обсязі пославшись на мотиви,викладенні в запереченнях на позов ОСОБА_1 та в обґрунтування зустрічних вимог.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору як за первісним позовом так і за зустрічним - орган опіки та піклування Світловодського міськвиконкому Кіровоградської області про час і місце судового засідання по даній справі повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з»явився,надав заяву в якій просить розглядати справу без його участі. Одночасно повідомляє суду, що ОСОБА_2 раніше не звертався до органу опіки та піклування про визначення участі у спілкуванні та вихованні дитини,ОСОБА_3,15.03.2008р.н. 15.01.2016 року питання щодо участі у вихованні ОСОБА_2 було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини, з метою надання відповідного висновку,але батько дитини не з»явився на засідання комісії, тому,дане питання перенесено на наступне засідання яке відбудеться не раніше 16.02.2016 року.

Заслухавши пояснення представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом , дослідивши та вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

В судовому засіданні достовірно встановлено,що сторони перебували у шлюбі з 15.09.2007 року.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.10.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Рішення набрало законної сили 01.11.2014 року(а.с.10).

Від спільного подружнього життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину сина ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.8).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.10.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3,15.03.2008р.н. в розмірі ? частки всіх видів заробітку(доходу),але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з 01.10.2014 року і до повноліття дитини ,тобто до 15.03.2026 року(а.с.9).

З розрахунку державного виконавця відділу ДВС Світловодського МРУЮ (а.с.11) слідує,що ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів.

З епікризу та виписки із амбулаторної картки слідує,що ОСОБА_3,15.03.2008р.н.неодноразово знаходився на стаціонарному і амбулаторному лікуванні в зв»язку з хронічними та вродженими захворюваннями(а.с.44-45).

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов»язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків,хто проживає окремо від дитини,зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків,з ким проживає дитина ,не має права перешкоджати тому з батьків,хто проживає окремо,спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні,якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено,що фізична особа,яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст.ст.11,15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім»ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов»язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов»язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина,яка проживає окремо від батьків або одного з них,має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов»язані брати участь у їх вихованні і мають право спілкуватися з нею.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено,що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того,здійснюються вони державними чи приватними установами,що займаються питаннями соціального забезпечення,судами,адміністративними чи законодавчими органами,першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Вирішуючи справу,суд також виходить з приписів ст.161 СК України,де враховує інші обставини,від яких залежить подальша доля дитини(прив»язаність дитини до кожного з батьків,вік дитини,відносини,що існують між кожним з батьків і дитиною (скільки часу кожний з батьків проводив і готовий проводити з дитиною,яке загальне коло інтересів батьків та дитини).

На даний час відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини,він не позбавлений батьківських прав,та має рівні права із своєю колишньою дружиною-позивачем по справі ОСОБА_1 щодо участі у вихованні дитини.

Копії документів,наданих позивачем,а саме: свідоцтва про шлюб с громадянином ОСОБА_6, довідки про доходи даної фізичної особи та довідки про місце його проживання, які були приєднані ОСОБА_1 в додатках до уточненої позовної заяви в якості доказів не можуть вважатися належними та допустимими доказами в розумінні приписів ст.ст.58,59 ЦПК України,оскільки не відповідають вимогам до офіційних документів,які закріплені у чинному законодавстві України.

Суд вважає,що позивач ОСОБА_1 не визначилася з правовою підставою та не надала суду докази щодо необхідності виїзду дитини за кордон, а представник позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні не надав доказів про існування перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні свого довірителя ОСОБА_2,а тому, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення як позову ОСОБА_1 так і зустрічного позову ОСОБА_2

Керуючись ст. ст.141,150, 157,161 СК України,ст.313 ЦК України, ст.ст.11.15 Закону України «Про охорону дитинства»,ст.ст.3,9 Конвенції про права дитини, ст.ст.10.11,60,209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Світловодського міськвиконкому про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Світловодського міськвиконкому про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами,які приймали участь у справі,але не були присутні при проголошенні - в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя Світловодського міськрайонного суду Т.М.Гонтаренко