Справа № 373/2400/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Колодко Л.В.

при секретарі Домантович О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області про усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з названим позов в суд. Свої вимоги обгрунтовує тим, що, після смерті батька, 19.02.2013 року, ОСОБА_4, відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вулиці Жовтневої Революції, 26 в селі Віненці Переяслав-Хмельницького району Київської області, земельну ділянку для будівництва та обслуговування цього домоволодіння площею 0,25 га, а також земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3512 га та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2016 га, що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Вона є спадкоємцем за заповітом, а відповідач ОСОБА_2 спадкоємцем за законом.

Батько з 17.02.2011 року за станом здоровя, віком потребував стороннього догляду, який вона з відповідачкою надавали протягом 11-ти місяців. Згодом відповідач ОСОБА_2 категорично відмовилась надавати постійний догляд батьку, розуміючи, що він потребує його. І вона змушена була найняти доглядальницю за батьком з понеділка до пятниці, а з пятниці до понеділка доглядала сама. Просила усунути відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5, який діє за договором про надання адвокатських послуг від 31.08.2015 року, позовні вимоги підтримали, просять задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6, який діє за договором про надання правової допомоги від 20.10.2015 року, позов не визнали, посилаючись на те, що відповідач за станом здоровя не могла проводити догляд за своїм батьком.

Заслухавши показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Після смерті, 19.02.2013 року, ОСОБА_4 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вулиці Жовтневої Революції, 26 в селі Віненці Переяслав-Хмельницького району Київської області, земельну ділянку для будівництва та обслуговування цього домоволодіння площею 0,25 га, а також земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3512 га та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2016 га, що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Спадкоємцем за заповітом є позивач ОСОБА_1, а відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом.

Позивач ОСОБА_1 вважає необхідним усунути відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування, посилаючись на те, що їх батько ОСОБА_4 потребував сторонньої допомоги, а її сестра категорично відмовилась надавати йому таку допомогу.

Статтями 202, 203 СК України встановлено обовязок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, мають тяжкі хвороби, інвалідність або є безпомічними.

Згідно з ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування (Постанова Пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року).

Свідоцтво про смерть, виданого виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області 20.02.2013 року, свідчить про те, що ОСОБА_4 помер у віці 90 років.

З показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що громадянин ОСОБА_4, якого вона відвідувала, як медсестра, за викликом дочок, в звязку з захворюванням після „інсульту, що стався за два роки до смерті, потребував сторонньої допомоги. А за останні вісім місяців до смерті ОСОБА_4 потребував фізичного догляду. Доглядали батька дочки ОСОБА_9 і ОСОБА_7. А пізніше бачила в будинку біля батька тільки ОСОБА_7, яка говорила за ОСОБА_2, що та хворіє.

Свідок ОСОБА_8, який працює головою ОСОБА_3 сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, пояснив, що з 2010 року приходив до ОСОБА_4, як до ветерана війни, щоб привітати зі святом Перемоги, зі святом партизанів. Знає, що той хворів за віком. Був випадок, що він бачив ОСОБА_4, оскільки привозив секретаря сільської ради ОСОБА_10 за проханням ОСОБА_1 При цьому чув розмову між секретарем сільської ради і ОСОБА_2, яка на запитання щодо претензій на спадщину не заперечувала оформленню заповіту на ОСОБА_10. Знає, що останні роки життя ОСОБА_4, останнього доглядала ОСОБА_1, а ОСОБА_2 не бачив, як приходив в святкові дні до ОСОБА_4 вручати нагороди і в тому числі, коли робив обмір обніжок за заявою ОСОБА_1 відносно дій сусідів Набок. ОСОБА_4 скаржився, що важко ходити. На зір не скаржився.

З вищевказаних доказів вбачається, що батько позивача та відповідача ОСОБА_4 потребував сторонньої допомоги, зважаючи на стан здоровя.

Про те, що батько потребував сторонньої допомоги визнали сторони.

В судовому засіданні встановлено, що позивач і відповідач надавали допомогу батьку по догляду за ним.

Припинення відповідачем ОСОБА_2 надання батьку сторонньої допомоги не свідчить про те, що потреба спадкодавця ОСОБА_4 в сторонній допомозі необхідна була саме від відповідача ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 продовжувала надавати, по можливості, батьку допомогу і не зверталась ні вона, ні батько до відповідача ОСОБА_2 про необхідність продовжувати надавати батьку допомогу, знаючи про її стан здоровя.

З довідки КЗ КОР „Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня №81 від 22.01.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 з 1983 року є онкохворою, а з 21.09.2011 року встановлено діагноз цукровий діабет, 2 тип, середньої тяжкості. Її стан здоровя тяжкий. В силу своїх можливостей вона надавала сторонню допомогу по догляду за батьком ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 має вік 66 років. На період потребування спадкодавцем ОСОБА_4, сторонньої допомоги, вона була інвалідом третьої групи, за станом здоровя потребувала лікування.

Встановлені вищезазначені обставини не підтверджують факт ухилення відповідачем ОСОБА_2 від надання допомоги батьку ОСОБА_4, зважаючи на стан здоровя відповідача ОСОБА_2 і що ця обставина ніким не спростована.

Суд не визнає записку змісту „Ключі від хати в чоботі резиновому. Я більше не приїду допустимим та належним доказом, наданого позивачем ОСОБА_1 в підтвердження позовних вимог, оскільки походження вказаної записки невідомо, в записці відсутня дата написання такої записки та не зазначено кому адресовано таку записку і не вказано ким вона написана.

Зі змісту заповіту від 13.04.1994 року вбачається, що ОСОБА_4 заповідав все своє майно ОСОБА_2, ОСОБА_1.

Спадкодавець за життя надавав кошти своїм дочкам в рівних частинах, в 2011 році по 10000,00 гривень кожному, що визнали сторони.

Дані заповіту від 22.06.2012 року свідчать про те, що заповіт складений від імені спадкодавця ОСОБА_4 за вісім місяців до його смерті, згідно якого заповідав все своє майно ОСОБА_1, підписаний іншою особою.

Позивач ОСОБА_1, після смерті батька, знаючи про те, що її сестра ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом, звертаючись з позовом про визнання права власності на спадкове майно, зазначила в позовній заяві відповідачем ОСОБА_3 сільську раду замість спадкоємця ОСОБА_2

Зазначені обставини свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 намагалась усунути від спадкування спадкоємця ОСОБА_2, яка є дочкою спадкодавця ОСОБА_4

Зважаючи на досліджені в судовому засіданні докази, в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області про усунення права на спадкування слід відмовити.

В силу ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Тому, вимога позивача про стягнення судових витрат, понесених нею, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1224 ЦК України, ст.ст. 202, 203 СК України, ст.ст. 10, 60, 209, 212 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області про усунення від права на спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Складання повного рішення виконано 09.02.2016 року.

Суддя: Л.В. Колодко