У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Гвоздика П.О., Мартинюка В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Львівського апеляційного адміністративного суду, Держави України в особі Міністерства юстиції України про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року йому було повернуто апеляційну скаргу на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2014 року у справі за його позовом до Державної виконавчої служби України, третя особа - Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання до вчинення дій, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2014 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 жовтня 2014 року ухвалу судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року скасовано, справу направлено до апеляційного суду для продовження розгляду.

Вважає, що внаслідок протиправних дій судді Львівського апеляційного адміністративного суду йому була заподіяна майнова шкода у розмірі 73 гривні 10 копійок, яка складається з витрат по оплаті судового збору у розмірі 61 гривні, послуг банку - 5 гривень, а також витрат на поштове відправлення у розмірі 3 гривні 80 копійок та 3 гривні 30 копійок та моральна шкода у розмірі 1 000 000 гривень, завдана приниженням честі гідності та ділової репутації, у зв'язку з чим просив задовольнити позов.

Заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 16 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, апеляційний суд правильно виходив із того, що розгляд позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є по суті оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Що стосується застосування судами положення ч. 6 ст. 1176 ЦК України, яка передбачає, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах, а тому застосування вказаної норми права можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема суду, які не пов'язані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акта органом судової влади.

Таке законодавче врегулювання відповідає вимогам ст. ст. 6, 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня П.О. Гвоздик В.І. Мартинюк