У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря-Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості по орендній платі, пені та повернення земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря-Агро» (далі - ТОВ «Зоря-Агро»), обґрунтовуючи його тим, що 15 січня 2007 року він уклав з відповідачем договір оренди земельної ділянки площею 18,19 га, розташованої на території Сухобалківської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, згідно з умовами якого відповідач повинен був щорічно сплачувати фіксовану орендну плату у розмірі 2 656 грн 46 коп., що становить 2 % від вартості землі.

Додатковою угодою від 08 грудня 2011 року було змінено розмір щорічної орендної плати на 3 % від вартості земельної ділянки, що в грошовому розмірі становить 5 000 грн. Проте, ТОВ «Зоря-Агро» протягом 2012-2014 років виплачувало орендну плату без урахування збільшення грошової оцінки землі і тим самим не доплатило 11 330 грн 22 коп. Також, позивач посилався на те, що відповідно п. 24 договору оренди земельної ділянки відповідач зобов'язаний сплатити йому пеню в розмірі 0,2 % від заборгованості з орендної плати за кожен день прострочення. Посилаючись на викладене, позивач просив розірвати договір оренди земельної ділянки, зобов'язати відповідача повернути йому земельну ділянку, стягнути заборгованість з орендної плати в розмірі 11 330 грн 22 коп. та 7 829 грн 35 коп. пені за затримку виплати недоплаченої орендної плати, а також повернути понесені судові витрати.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року, позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Зоря-Агро» на користь ОСОБА_2 пеню за несвоєчасну виплату орендної плати за земельну ділянку у розмірі 6 657 грн 54 коп. в іншій частині вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить частково скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції повністю й ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено, що оскаржувані рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують.

Так, задовольняючи позов частково, суд першої інстанції з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України, а також керуючись ст. 141 ЗК України та ст. 32 Закону «Про оренду землі», обґрунтовано виходили із того, що відсутні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки заборгованість з орендної плати виникла не у зв'язку із систематичним невиконанням відповідачем умов договору оренди, а у зв'язку зі сплатою орендної плати у неповному розмірі. Також відсутні підстави щодо стягнення заборгованості з орендної плати, оскільки вказане порушення майнових прав позивача було усунуто до винесення оскаржуваного рішення шляхом зарахування на його картковий рахунок суми заборгованості. Крім того, керуючись п. 24 договору оренди землі, ст. ст. 526, 611 ЦК України, судами зроблено правильний висновок, стосовно стягнення пені за несвоєчасну сплату позивачу доплати до орендної плати у зв'язку із перерахунком її розміру.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанціїне дають підстав для висновку про те, що судами допущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря-Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості по орендній платі, пені та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова