провадження№2/756/1362/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.

при секретарі - Клімковської Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання правочину щодо третейської угоди недійсною, -

в с т а н о в и в:

Позивач через свого представника звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним пункту 6.2 Договору кредиту №10-29/4309 від 01 жовтня 2007 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2007 року між нею і відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач отримала споживчий кредит у розмірі 400 000,00 грн зі сплатою 15,00% річних. У пункті 6.2 вищезазначеного Договору було укладено третейську угоду. Сторони домовились у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, керуючись ст. 5 ЗУ «Про третейські суди», спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею, спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або Білоконем Юрієм Миколайовичем у порядку черговості. Вказаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Позивач зазначила, що вказаний пункт угоди обмежує її права споживача, не відповідає вимогам законодавства, банк не здійснив письмове ознайомлення позивача з умовами договору, у зв'язку з чим остання уклала його під впливом істотної помилки щодо своїх прав.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав наведених у письмових запереченнях на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

01 жовтня 2007 року між сторонами було укладено Договір кредиту №10-29/4309, за яким Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 400 000,00 грн зі сплатою 15,00% річних (а.с.7-10).

Згідно зі ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Пунктом 6.2 вищезазначеного Договору було також укладено третейську угоду, якою сторони домовились у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, керуючись ст. 5 ЗУ «Про третейські суди», спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею, спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або Білоконем Юрієм Миколайовичем у порядку черговості. Вказаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Відповідно до ст. 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про третейські суди» вони можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин за винятком справ, вказаних в цій статті.

Проаналізувавши викладені обставини, суд приходить до висновку, що сторони добровільно на законних підставах уклали Договір кредиту №10-29/4309від 01.10.2007, де було викладено третейську угоду.

До того ж, не дивлячись на існування третейського застереження, позивач не позбавлена права звернутися до суду загальної юрисдикції за захистом свого порушеного права.

Відповідно до п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

З огляду на вищевикладене, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, урегульованих спеціальним ЗУ «Про захист прав споживачів», вправі споживач. Банк, як кредитодавець, безспірно є учасником правовідносин із позивачем за договором споживчого кредиту, проте Банк не є споживачем в розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів». Звернення Банку з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором не може вважатись спором щодо захисту прав споживачів, оскільки підставами позову є невиконання умов договору, а не порушення ЗУ «Про захист прав споживачів». У зв'язку з цим суд не вбачає порушень прав позивача згідно ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Проте позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що укладення між сторонами 01 жовтня 2007 рокуу Договорі кредиту №10-29/4309третейської угоди не відповідало вимогам законодавству України, а отже суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Крім цього, представник відповідача заявив клопотання про застосування строків позовної давності. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що станом на день звернення позивача через свого представника до суду (05.11.2015) сплили строки позовної давності, передбачені вищезазначеними умовами цивільного законодавства, оскільки третейське застереження у Договорі кредиту було укладено між сторонами 01.10.2007, що також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, відповідно ст.ст. 203, 215, 251, 257, 261, 267, 627, 638 ЦК України, ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.ст. 5, 6, 12, 14, 27 ЗУ «Про третейські суди» та, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 17, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання правочину щодо третейської угоди недійсною - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя,- І.В. Белоконна