Справа № 761/8471/16-ц
Провадження № 2-зз/761/19/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гуменюк А.І.

при секретарі Толкачу О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Шато» про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Завод «Укркабель», Дочірнього підприємства Стандарт» Виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Город», третя особа, яка не заваляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Шато», про визнання договору купівлі-продажу жилого будинку частково недійсним, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 (далі - Позивач) 25 квітня 2002 року звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Завод «Укркабель» Дочірнього підприємства Стандарт» Виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Город», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Шато» (далі - Третя особа), про визнання договору купівлі-продажу жилого будинку частково недійсним.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2007 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги було задоволено частково.

Під час розгляду справи, згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2006 року, судом було вжито заходи забезпечення позову, а саме, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Третя особа (далі - Заявник), в особі свого представника, 09 лютого 2016 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про скасування заходів забезпечення позову у даній цивільній справі з підстав, що провадження у справі вважається закритим з 2007 року.

Представник Заявника у судовому засіданні заяву про скасування заходів забезпечення підтримав, просив суд заяву задовольнити. Додатково зауважив, що рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ встановлено, що Позивач втратив право користування спірним помешканням 28 червня 1994 року, тобто, перед набуттям Третьою особою права власності на об'єкт нерухомого майна. За таких обставин, на думку представника Заявника, оскільки Позивач ніколи не був власником приміщення за адресою вулиця Нагірна, 4, в м. Києві, та право користуванням вказаним приміщенням Позивач втратив у 1994 році, арешт квартири АДРЕСА_1 підлягає скасуванню.

Позивач та його представник у судовому засіданні заперечували з приводу задоволення вказаної заяви, мотивуючи тим, що рішення суду залишається невиконаним, у зв'язку з чим, вони вважають, що підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні. Крім того, Позивач у судовому засіданні зауважив, що він і на даний час продовжує проживати у спірному приміщенні і, що іншого житла він немає. Крім того, зауважив, що його мати ОСОБА_1 померла, проте, підтверджуючий доказ в цій частині суду не надав.

Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися. Про місце, день та час судового розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд вбачає можливим розгляд справи у відсутність останніх, оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню заяви по суті.

Розглянувши заяву, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, з приводу заяви, дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 154 Цивільного процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2006 року, судом вживалися заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, з метою забезпечення виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2007 року, яке набрало законної сили, договір № 1 від 13 жовтня 1995 року щодо купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, укладений між Акціонерним товариством «Завод Укркабель» та Акціонерним товариством закритого типу «Агрокомплекс «Омега», в частині щодо продажу квартири АДРЕСА_1, зокрема, в частині щодо купівлі-продажу трьох жилих кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 83,2 кв.м., жилою площею - 64,1 кв.м., які знаходяться у користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, було визнано недійсним з моменту його укладення, оскільки вказаний правочин був укладений в порушення вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», зокрема, позбавив Позивачів наданого законом права на приватизацію житла, що було встановлено також судовим рішенням Київського апеляційного господарського суду від 29 червня 2006 року. Цим же судовим рішенням встановлено, що будинок № 4, у якому знаходиться спірне житлове приміщення, яким користується Позивач, не підлягав відчуженню шляхом договору купівлі-продажу юридичним особам, а лише шляхом приватизації.

Як повідомив під час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову Позивач, він і на даний час продовжує проживати у квартирі АДРЕСА_1 Іншого житла він не має. При цьому варто зауважити, що судовим рішенням встановлено, що у вказаній квартирі Позивач проживає ще із 1960 року.

Суд не приймає до уваги застереження представника Третьої особи про те, що, на його думку, Позивач втратив право користування спірним приміщенням з 1994 року, коли будинок АДРЕСА_1, було визнаним непридатним для мешкання, оскільки суд виходить із фактичних обставин, встановлених в ході розгляду справи по суті та під час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову, зокрема, що у спірному приміщенні Позивач проживає тривалий час та іншого житла не має.

При цьому за змістом частини 2 статті 111 Житлового кодексу Української РСР, якщо будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, у зв'язку з непридатністю для проживання підлягає знесенню або будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий, інше благоустроєне жиле приміщення надається виселюваним державною, кооперативною або іншою громадською організацією, якій належить будинок, що підлягає знесенню, або якій призначається підлягаючий переобладнанню будинок (жиле приміщення), а в разі відсутності цієї організації чи неможливості надання нею жилого приміщення - виконавчим комітетом місцевої ради.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із необхідності захисту порушеного права Позивача на житло, яке на даний час також гарантоване Конституцією України.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Оскільки на момент розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову встановлено, що квартира АДРЕСА_1, продовжує перебувати у спорі, тим самим, судове рішення залишається невиконаним, суд вважає, що підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись статтями 151, 154 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Шато» про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Завод «Укркабель», Дочірнього підприємства Стандарт» Виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Город», третя особа, яка не заваляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Шато», про визнання договору купівлі-продажу жилого будинку частково недійсним - в і д м о в и т и.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо вона не буде скасована.

СУДДЯ :