Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"21" березня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ "ВТБ Банк" звернулося до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому його представник просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № R8B від 28 листопада 2013 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 листопада 2013 року між ПАТ "ВТБ Банк" і ОСОБА_1 було укладено зазначений кредитний договір, відповідно до якого остнній отримав кредит в сумі 99 000,00 грн. на строк до 28 листопада 2017 року зі сплатою 12 % річних. Станом на 25 листопада 2015 року відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує,у зв'язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 85 794,89 грн., яку представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ "ВТБ Банк".

У судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, судові повістки, направлені на адресу його реєстрації були повернені відділенням поштового зв'язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи викладене та відповідно до ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2013 року між ПАТ "ВТБ Банк" і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R8B, відповідно до умов якого остнній отримав кредит в сумі 99 000,00 грн. на строк до 28 листопада 2017 року зі сплатою 12 % річних (а. с. 10-11).

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такого самого та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст.525 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог. Одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Отже, ПАТ "ВТБ Банк" повністю виконав свої зобовязання перед позичальником за вказаним кредитним договором. Кредитні кошти були надані на умовах забезпеченості, строковості, повернення та плати за користування, що підтверджується копією Меморіального ордеру № 30874 від 28 листопада 2013 року (а. с. 17).

Відповідач зобовязався здійснювати погашення кредиту щомісячним платежем, відповідно до графіку повернення кредиту та сплати інших платежів (а. с. 12-13).

Однак, належним чином ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобовязання по кредитному договору, не погашає кредит та відсотки по ньому. У звязку чим станом на 25.11.2015, відповідно до розрахунку наданому позивачем, має заборгованість у загальному розмірі 85 794,87 грн., що складається із:

-боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення кредиту - 69 353,21 грн.;

-боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням 3 % річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо сплати процентів - 140,43 грн.;

-боргу по сплаті комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5 % пені, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань - 2 599,64 грн.;

-пені у розмірі 0,5 %, нарахованої у зв»язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту за кожен день прострочення платежу - 13 701,59 грн.

2 квітня 2015 року позивачем було направлено відповідачеві лист-вимогу за № 3105/1-2.30 про сплату заборгованості за кредитним договором № R8B (а. с. 19).

Згідно вимог ст.629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи викладене, суд, відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, задовольняє позов у межах заявлених вимог, а також, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 1 286,92 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 224, 225, 226, 232, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" заборгованість за Кредитним договором № R8B від 28 листопада 2013 року у загальному розмірі 85 794 (вісімдесят п'ять тисяч сімсот дев'яносто чотири) грн. 87 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1 286 (одна тисяча двісті вісімдесят шість) грн. 96 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. П. Сингаївський