УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Рада» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача 682,50 грн заборгованості за житлово-комунальні послуги, 41,20 грн інфляційної складової боргу, 5,35 грн 3% - річних.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада» є житлово-експлуатаційною організацією, яка надає житлово-комунальні послуги мешканцям даного будинку. Відповідач, отримуючи житлово-комунальні послуги, не сплачує позивачу їх вартості, у зв'язку з чим з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2015 року виникла заборгованість, яка у добровільному порядку сплачена не була.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання наказу господарського суду м. Києва від 20 грудня 2006 року №3-370 житловий будинок АДРЕСА_1, згідно акту приймання-передачі від 27 вересня 2014 року прийнято на баланс ОСББ «13-й квартал». Листом від 10 жовтня 2014 року №56-00/7 ОСББ інформувало Київську міську державну адміністрацію, що балансоутримувачем вказаного будинку є ОСББ «13-й квартал».

Протоколом №2/2014 загальних зборів об'єднання співвласників ОСББ «13-й квартал» від 16 жовтня 2014 року було ухвалено: всі договори, угоди, договірні зобов'язання власників квартир в будинку №13 та ТОВ «Рада» вважати такими, що втратили чинність, кожен власник розриває договірні відносини з ТОВ «Рада», прийняти будинок №13 на баланс ОСББ «13-й квартал». Згідно актів виконаних робіт, підписаних ОСББ «13-й квартал» та ОСОБА_4, останній підтвердив факт надання йому ОСББ житлово-комунальних послуг за період з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2015 року, за користування якими він здійснив оплату на рахунок ОСББ, що підтверджується копіями квитанцій.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що з листопада 2014 року договірні відносини між сторонами припинено, томудійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення заборгованості.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.М. Колодійчук І.М. Фаловська