Провадження №2-з-258/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 подану в її інтересах представником адвокатом Хомич Іваном Олександровичем про забезпечення позову до ОСОБА_3, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Одночасно з позовною заявою, позивачем в особі представника за довіреністю адвокатом Хомич О.І. подано суду заяву про забезпечення позову, в якій остання просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_3 по АДРЕСА_1

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову у такий спосіб позивач зазначає, що невжиття вказаних заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі через відчуження вказаного майна відповідачем.

Згідно ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у проваджені якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В зв'язку з цим сторони та інші особи, які беруть участь у справі, судом не викликалися та не повідомлялися про розгляд заяви про забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України, п. 1 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Солом'янського районного суду м. Києві від 08.11.2016 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 .

Встановлено, що позивачем ОСОБА_1 заявлено вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 11.09.1993 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори, Балужною В.Л., за реєстровим № 7с-1543, та зареєстрованого в БТІ 09.11.1993 р. за №1554; скасування запису №16088382 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Рогачем В.В., 22.08.2016 р. 17:13:16.

Таким чином, позивачкою пред'явлено вимоги про визнання недійсним правовстановлюючого документу, на підставі якого зареєстроване право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за відповідачем ОСОБА_3

Як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи, адреса АДРЕСА_1 об'єкту нерухомості у визначеному законодавством порядку не присвоювалась, фактично об'єктом оспорюваного договору купівлі-продажу є майно, належне позивачеві, а саме, житловий будинок АДРЕСА_1

У позивачає є побоювання, що ОСОБА_9 може вчинити спробу відчуження земельної ділянки для обслуговування даного житлового будинку, і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що відповідач має намір відчужити земельну ділянку для обслуговування даного житлового будинку.

Отже, вимога про накладення арешту на належне відповідачу майно є відповідним способом забезпечення у даній справі, а враховуючи, що спір між сторонами стосується правомірності набуття права власності на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.1993 на житловий будинок АДРЕСА_1, суддя вважає, що спосіб забезпечення, який просить застосувати позивач є співмірним до заявлених вимог.

Також, суддя знаходить обґрунтованими доводи позивача про наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може зробити неможливим чи ускладнити виконання рішення суду.

З огляду на обставини наведені вище, суддя приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, а тому заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову належить задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером АДРЕСА_1, право власності на який зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 11.10.1993 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Балужкою В.Л. за реєстровим номером 7с-1543, та зареєстрованого в БТІ 09.11.1993 р. за №1554.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Стягувач - ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2

Боржник - ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_3

Ухвала може бути пред'явлена до виконання протягом року з дня її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :