АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1481/16 Справа № 206/8976/13 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
28 січня 2016 року
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2016 рік січень 28 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого - Бараннік О.П.,
суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,
при секретарі - Самокиша О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку та за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання кредитного договору недійсним, -
В С Т А Н О В И Л А :
У грудні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку громадян, посилаючись на те, що 23 червня 2006 року ОСОБА_3, надалі третя особа, уклав з ОСОБА_4 акціонерним товариством «Сведбанк» кредитний договір № 030/0606/88-443, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 14 000 доларів США, а позичальник зобовязався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 0301/0606/88-443 від 23.06.2006 року між ОСОБА_4 акціонерним товариство «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір № 0301/0606/88-443-Z-1 від 23.06.2006 року, відповідно до умов якого в іпотеку банку була передана двокімнатна квартира № 46, житловою площею 28,2 кв.м. та загальною площею 49,2 кв.м., яка розташована у м. Дніпропетровську по вулиці Бехтерева, 3 і належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 22.12.2003 року за реєстром № 5803 та зареєстрованого КП «Дніпропетровське МБТІ» на підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2720323 від 02.02.2004 року, реєстраційний номер 4004657.
28.11.2012 року банк відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Плюс» відповідно до договору факторингу № 15 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до відповідача за зобовязаннями по кредитному договору № 0301/0606/88-443 від 23.06.2006 року та іпотечному договору № 0301/0606/88-443- Z-1 від 23.06.2006 року.
Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що в порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України позичальник ОСОБА_3 свої зобовязання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 28.11.2012 року за кредитним договором № 0301/0606/88-443 від 23.06.2006 року у нього виникла заборгованість у розмірі 44 615, 2 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 356 609, 5 грн., де заборгованість по основній сумі кредиту - 20 592,2 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 164 595,4 грн., заборгованість за процентами 11 906,8 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 95 170,7 грн., та пеня 96 843,4 грн., Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» вимушено було звернутись з даним позовом до суду, в якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Крім цього товариство також просило при вирішенні звернення стягнення на предмет іпотеки, прийняти рішення про виселення зі зняттям реєстраційного обліку громадян, що проживають та зареєстровані в квартирі № 46, що розташована в будинку № 3 по вул. Бехтерева в м. Дніпропетровську.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2014 року до участі у даній справі в якості третьої особи залучено Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради.
У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Сведбанк», яке на підставі рішення річних загальних зборів акціонерів від 29.04.2013 року змінило назву на ОСОБА_4 акціонерне товариство «Омега Банк», про визнання кредитного договору недійсним, посилаючись на те, що банк при укладанні кредитного договору № 0301/0606/88-443 від 23.06.2006 року та під час його виконання в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» на надав йому детальний розпис загальної вартості кредиту, що в свою чергу позбавило його можливості свідомо підписати договір іпотеки та реально оцінити свої можливості по забезпеченню належного виконання позичальником кредитного договору.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2014 року ОСОБА_4 акціонерне товариство «Сведбанк» замінено на належного відповідача ОСОБА_4 акціонерне товариство «Омега Банк».
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2014 року ОСОБА_4 акціонерне товариство «Омега Банк» замінено на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор «Плюс».
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2014 року цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, та цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання кредитного договору недійсним, обєднані в одне провадження.
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2014 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 та Орган опіки і піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку відмовлено. Цим же рішенням у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено також.
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», посилаючись на незаконність, необєктивність та упередженість рішення суду першої інстанції, допущені порушення норм матеріального та процесуального права в частині відмови у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку просить його скасувати і у цій частині ухвалити нове рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 0301/0606/88-443- Z-1 від 23.06.2006 року, а саме : на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 0301/0606/88-443 від 23.06.2006 року.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» підлягає відхиленню, а рішення суду в оскаржуваній частині залишенню без змін, виходячи з наступного.
Суд вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з матеріальним та процесуальним законом постановив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс».
Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про те, що у матеріалах даної цивільної справи є завірені виписки по особовому рахунку позичальника за кредитним договором № 0301/0606/88-443 від 23.06.2006 року з детальним відображенням дати та суми оплати кредиту, періодом нарахування відсотків за весь час користування кредитними коштами, а також щоденне нарахування пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті кредиту та відсотків за користуванням кредитом, що передбачено умовами кредитного договору, не можуть бути підставою для скасування рішення суду в оскаржуваній частині, оскільки із зазначеної виписки по особовому рахунку позичальника за кредитним договором розрахунок суми заборгованості позичальника ОСОБА_3 ніяким чином не підтверджується.
Більш того, як видно з тієї ж виписки по особовому рахунку позичальника за період з 12.03.2007 року по 28.11.2012 року, тобто на момент відступлення банком Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Плюс» права вимоги, основна сума заборгованості за кредитним договором, у звязку з її продажем за договором № 15 від 28.11.2012 року становить 22,391.54, а за розрахунком товариства, указаному ним в позові, зазначена сума становить 20 592,4 доларів США.
За випискою по особовому рахунку за період з 23.06.2006 року по 28.11.2012 року зазначена сума дорівнює 24,000.000, а за випискою по особовому рахунку за період з 12.03.2007 року по 28.11.2012 року 23,969.00, тоді як у відповідності до розяснень пункту 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобовязання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав, і на що суд першої інстанції також вірно посилався на обґрунтування відмови у задоволенні позову товариства у цій частині.
Крім того, оскільки за змістом статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК України особам, які виселяються із житлового будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, не можуть бути підставою для скасування рішення суду і посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Плюс» на положення статті 33 Закону України «Про іпотеку» за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що як виняток допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення ( частина 2 статті 109 ЖК України), судова колегія вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке в оскаржуваній частині відповідає вимогам закону.
Суд не допустив по рушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відхилити.
Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2014 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Головуючий :
Судді :