Справа №585/2817/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/83/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Дубровної В. В. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Роменського міськрайонного суду Суиської області від 23 листопада 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 культури Роменської районної державної адміністрації, Комунального закладу «Роменський районний організаційно-методичний центр культури і мистецтва « Роменської районної ради Сумської області

про поновлення на роботі, виплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

11 вересня 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до місцевого суду, який уточнив в ході судового розгляду справи, і остаточно просив ухвалити рішення, яким поновити його на посаді заступника директора з господарської частини - начальника технічного відділу Комунального закладу «Роменський районний організаційно-методичних центр культури і мистецтв» Роменської районної ради Сумської області; зобов'язати ОСОБА_5 культури Роменської районної державної адміністрації виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 10506 грн., а також стягнути відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 5000 грн. і допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено за їх безпідставністю.

На зазначене рішення суду представник позивача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що суд безпідставно відмовив йому у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що відбулась не ліквідація Роменського РОМЦ НТ і КОР, а його виділення з ОСОБА_5 культури Роменської РДА в окрему новостворену юридичну особу: Роменський РОМЦ КіМ, яка є в цій частині правонаступником ліквідованого Роменського РОМЦ НТ і КОР, а тому дія його трудового договору повинна бути продовжена, а він повинен бути поновлений у новостворений центр на аналогічну посаду. Крім того, вважає, що відповідачем в порушення вимог КЗпП України не були повідомлені професійні спілки та державні служби зайнятості про ліквідацію центра та масове звільнення його працівників, йому не запропоновано іншу роботу та він був звільнений під час перебування у відпустці.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи позивача та його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача місцевий суд виходив з того, що судом не встановлено таких порушень закону відповідачем ОСОБА_5 культури Роменської РДА під час звільнення позивача, які б стали підставою для задоволення його позовних вимог про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

З такими висновками місцевого суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 наказом № 23-к від 21.08.2008 року був призначений на посаду завідуючого технічним відділом районного організаційно-методичного центру народної творчості і культурно-освітньої роботи при ОСОБА_5 культури і туризму Роменської райдержадміністрації. Розпорядженням голови Роменської районної державної адміністрації від 18.12.2012 року № 905-ОД ОСОБА_5 культури і туризму Роменської районної державної адміністрації з 1 січня 2013 року перейменовано у відділ культури Роменської районної державної адміністрації (а.с.80-84).

02.06.2015 року розпорядженням Голови районної державної адміністрації № 148-ОД ліквідовано Роменський районний організаційно - методичний центр народної творчості і культурно освітньої роботи (далі - РОМЦ НТ і КОР) при відділі культури Роменської районної державної адміністрації Сумської області та зобовязано начальника відділу культури забезпечити вивільнення працівників центру відповідно до положень КЗпП України (а.с.31).

08 червня 2015 року начальником ОСОБА_5 культури Роменської райдержадміністрації було видано наказ про вивільнення працівників РОМЦ НТ і КОР при відділі культури Роменської районної державної адміністрації, про що працівники центру в цей же день були попереджені, що підтверджується їх підписами на письмовому попередженні. Позивач ОСОБА_3 від підпису відмовився про що складено акт № 2 від 08.06.2015 року (а.с. 39-42).

Згідно з наказом № 39-Від від 27.07.2015 року на підставі заяви ОСОБА_3 від 27.07.2015 року йому була надана частина основної щорічної відпустки тривалістю 13 календарних днів з 27 липня по 8 серпня 2015 року включно з наступним звільненням в зв'язку з ліквідацією РОМЦ НТ і КОР з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу (а.с.85).

07 серпня 2015 року начальником ОСОБА_5 культури Роменської РДА видано наказ № 15-к про звільнення ОСОБА_3 із займаної посади завідувача технічним відділом РОМЦ НТ і КОР з 08.08.2015 року в зв'язку з ліквідацією центру (п. 1 ст. 40 КЗпП України) з виплатою йому вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку (а.с. 44).

Від ознайомлення з даний наказом ОСОБА_3 відмовився, про що складено акт № 4 від 10.08.2015 року (а.с.43).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що між ОСОБА_5 культури Роменської РДА і ОСОБА_3 склалися трудові правовідносини, які регулюються ст.ст. 40, 49-2 КЗпП України.

Пунктом 1 ч.1 ст.40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року № 9 (зі змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо фактичної не ліквідації Роменського РОМЦ НТ і КОР, а його виділення в окрему юридичну особу Роменський РОМЦ КіМ, яка є правонаступником ліквідованого Роменського РОМЦ НТ і КОР.

При цьому колегія суддів виходить з наступного:

Так, судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що комунальний заклад «Роменський районний організаційно-методичний центр культури і мистецтва» було створено рішенням Роменської районної ради Сумської області від 27 травня 2015 року і державну реєстрацію цього закладу як юридичної особи, було проведено 05.06.2015 року (а.с.48). В той же час, розпорядження Голови районної державної адміністрації № 148-ОД про ліквідацію Роменського районного організаційно - методичного центру народної творчості і культурно освітньої роботи при відділі культури Роменської районної державної адміністрації Сумської області було прийняте вже після прийняття рішення про створення нового комунального закладу (02.06.2015 року) і у ньому відсутні відомості про правонаступника ліквідованого Центру.

Як вбачається зі Статуту новоствореного комунального закладу та Додатку № 1 до Статуту даний Центр є обєктом права спільної власності територіальних громад, сіл, селищ Роменського району і засновником вказаного центру є територіальні громади сіл, селищ Роменського району в особі Роменської районної ради (п.1.1.). Центр є комунальним закладом та фінансується з районного бюджету та місцевих бюджетів (субвенції сільських рад) (п.1.6), а відділ культури Роменської районної державної адміністрації є органом управління даного Центру та здійснює контроль за його діяльністю (п.п. 5.1, 8.1) (а.с.49-64). Також у Статуті відсутні відомості про те, що новостворений комунальний заклад є правонаступником ліквідованого Роменського районного організаційно - методичного центру народної творчості і культурно освітньої роботи при відділі культури Роменської районної державної адміністрації Сумської області.

В той же час, як вбачається з Положення про Роменський районний організаційно-методичний центр народної творчості і культурно-освітньої роботи при ОСОБА_5 культури і туризму Роменської районної державної адміністрації Сумської області даний центр не був юридичною особою, а був створений при відділі культури і туризму райдержадміністрації і знаходився у безпосередньому підпорядкуванні відділу (а.с.33-37). З Положення про ОСОБА_5 культури Роменської районної державної адміністрації Сумської області (п.п.12, 15) вбачається, що ОСОБА_5 є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби, печатку і при відділі можуть створюватися централізована бухгалтерія та районний організаційно-методичний центр народної творчості та культурно-освітньої роботи ( а.с.17-25).

Аналізуючи Статут новоствореного Комунального закладу «Роменський районний організаційно-методичний центр культури і мистецтва» та Положення ліквідованого Роменського районного організаційно-методичний центру народної творчості і культурно-освітньої роботи при ОСОБА_5 культури і туризму Роменської районної державної адміністрації Сумської області колегія суддів вважає, що новий комунальний заклад є самостійною юридичною особою, має ширші повноваження та коло його завдань є більшими від ліквідованого Центру, а тому не є правонаступником даного Центру.

Здійснення відділом культури Роменської районної державної адміністрації функцій управління та контролю за новоствореним комунальним закладом ще не свідчить про правонаступництво даного Центру.

Також не свідчить про правонаступництво і винесення головою районної державної адміністрації розпорядження від 01.09.2015 року № 209-ОД, яким унесено зміни до розпорядження від 02.06.2015 року № 148-ОД про доповнення п.1 підпунктом 4 наступного змісту «Надати згоду визначити правонаступником відділу культури Роменської районної державної адміністрації за раніше укладеними договорами комунальний заклад «Роменський районний організаційно-методичний центр культури і мистецтва «Роменської районної ради Сумської області», оскільки як повідомив представник відповідача дане розпорядження було винесене з метою залагодження договірних відносин з надавачами послуг, які існували на той час, але незважаючи на дане розпорядження, новостворений комунальний заклад вимушений був самостійно укладати господарські договори з обслуговуючими організаціями.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, що ліквідація Роменського РОМЦ НТ і КОР при відділі культури Роменської районної державної адміністрації Сумської області, який не мав юридичного статусу, відбулася. В той же час не підтверджено доказами той факт, що звільнення позивача ОСОБА_3 не пов'язане з ліквідацією РОМЦ НТ і КОР при відділі культури Роменської РДА, а фактично відбувся виділ нового комунального закладу з відділу культури Роменської РДА.

Також з вимог позивача вбачається, що він просив поновити його у новоствореному комунальному закладі на посаду заступника директора з господарської частини начальника технічного відділу Комунального закладу «Роменський районний організаційно-методичний центр культури і мистецтво» Роменської районної ради Сумської області, вважаючи її аналогічною раніше займаній ним посаді.

Зі штатного розпису КЗ «Роменський районний організаційно-методичний центр культури і мистецтва «Роменської районної ради Сумської області, який почав діяти з 10.08.2015 року вбачається, що у ньому дійсно зазначена посада заступника директора з господарської частини начальник технічного відділу (а.с.65-66). В той же час, з посадової інструкції завідувача технічним відділом РОМЦ НТ і КОР, з якої був звільнений ОСОБА_3 і з Посадової інструкції заступника директора з господарської частини начальника технічного відділу комунального закладу «Роменський районний організаційно-методичний центр культури і мистецтва «Роменської районної ради Сумської області вбачається, що права та обовязки заступника директора з господарської частини начальника технічного відділу є значно ширшими за обовязки завідувача технічним відділом РОМЦ НТ і КОР і особа, яка має можливість зайняти цю посаду, поряд з іншими вимогами, повинна мати стаж роботи на керівних посадах не менше 3 років, а тому не можна вважати ці посади аналогічними.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо невиконання відповідачем вимог вимог ч.ч. 2 і 3 ст. 49-4 КЗпП України, оскільки за повідомленням Роменської районної державної адміністрації Сумської області ОСОБА_3 не був членом профспілкової організації працівників культури Роменського району, а усі інші працівники ліквідованого центру погодились на звільнення не у звязку із ліквідацією, а за згодою сторін (а.с.32).

Позивач за два місяці був попереджений про звільнення у зв'язку з ліквідацією Центру, а його звільнення в останній день відпустки, на що позивач посилається як на одну з підстав незаконного звільнення, узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 40 КЗпП України, згідно з якою не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Оскільки судом було встановлено, що відбулась ліквідація Роменського РОМЦ НТ і КОР при відділі культури Роменської районної державної адміністрації Сумської області без правонаступництва, тому до виниклих між сторонами правовідносин не застосовується заборона на звільнення працівника у період перебування його у відпустці.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308; 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 листопада 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -