Ухвала

іменем україни

20 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ФаловськоїІ.М., Іваненко Ю.Г. ТкачукаО.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Завод «Будматеріали» до ОСОБА_4 про визнання недійсним контракту та зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Завод «Будматеріали» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 22 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2007 року відкрите акціонерне товариство «Завод «Будматеріали» (далі - ВАТ «Завод «Будматеріали»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Завод «Будматеріали» (далі - ПАТ «Завод «Будматеріали»), звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило визнати недійсним контракт від 20 серпня 1998 року, укладений між сторонами, посилаючись на те, що збори 20 серпня 1998 року не проводилися, а ОСОБА_4 у трудових відносинах з підприємством не перебував. Контракт підприємством не схвалений.

У лютому 2010 року ОСОБА_4 подав зустрічний позов, в якому просив встановити факт його перебування у трудових відносинах з ВАТ «Завод «Будматеріали» на посаді голови правління в період з 20 серпня 1998 року по теперішній час. Свої вимоги обґрунтовував тим, що з моменту проведення зборів та укладення контракту він був допущений до роботи, виконував функції голови правління, які не припинилися і на даний час, а відсутність відповідних наказів не свідчить про відсутність трудових відносин.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 22 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Завод «Будматеріали». Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Встановлено факт перебування у трудових відносинах ОСОБА_4 з ВАТ «Завод «Будматеріали», правонаступником якого є ПАТ «Завод «Будматеріали» у період з 20 серпня 1998 року по теперішній час.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 22 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення зустрічного позову та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних вимог відмовлено. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та залишити в силі рішення суду першої інстанції у вказаній частині.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 01 серпня 1996 року Фондом державного майна України укладено контракт з ОСОБА_5 про призначення на посаду голови правління ВАТ «Завод «Будматеріали».

Згідно протоколу зборів акціонерів ВАТ «Завод «Будматеріали» від 20 серпня 1998 року головою спостережної ради обрано ОСОБА_6, а головою правління - ОСОБА_4

20 серпня 1998 року ВАТ «Завод «Будматеріали» в особі голови спостережної ради ОСОБА_6, який діяв на підставі статуту та рішення загальних зборів ВАТ «Завод «Будматеріали» (вищий орган товариства), і голова правління ОСОБА_4 уклали контракт щодо здійснення керівником управління товариством терміном дії з 20 серпня 1998 року по 20 серпня 2003 року.

Вказаний контракт затверджено спостережною радою товариства (протокол № 1 від 20 серпня 1998 року).

Однак, з 20 серпня 1998 року по 05 лютого 2002 року обов'язки голови правління виконував ОСОБА_5, а з 11 лютого 2002 року - ОСОБА_7

У 2002 році рішеннями господарських судів припинено повноваження ОСОБА_7 та призначено керуючого санацією.

Рішеннями Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня 2007 року, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 18 вересня 2007 року, визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Завод «Будматеріали» від 20 серпня 1998 року. Суд встановив, що збори проведено без наявності кворуму та за участю осіб, які не є акціонерами товариства.

За змістом ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу.

При наявності спору про право, останній розглядається у позовному провадженні (ч. 4 ст. 256 ЦПК України).

Таким чином, факт перебування у трудових відносинах встановлюється при виникненні відповідного спору: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі, підтвердження трудового стажу для призначення пенсій та інше. Від мети встановлення такого факту залежить суб'єктний склад сторін, а також вирішення питання чи підлягає даний спір розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, у позовній заяві ОСОБА_4 про встановлення факту перебування у трудових відносинах на посаді голови правління ВАТ «Завод «Будматеріали» у певний період не зазначено для чого потрібно встановлення даного факту, а є посилання на відсутність наказу про його призначення та запису у трудовій книжці.

Так, ОСОБА_4 не зазначає про наявність спору про заробітну плату та необхідність підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, однак просить встановити факт його перебування у трудових відносинах на посаді голови правління по даний час при наявності в матеріалах справи доказів про діяльність на вказаній посаді інших осіб, обраних зборами та призначених судовими рішеннями господарських судів. Вважає, що дія його контракту є продовженою.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2012 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2013 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ВАТ «Завод «Будматеріали» про поновлення його на посаді голови правління зазначеного товариства, зобов'язанні допустити до виконання трудових обов'язків керівника та передачі атрибутів підприємства.

При розгляді вказаної справи судами встановлено, що рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Завод «Будматеріали» від 20 серпня 1998 року визнано недійсними з моменту їх прийняття.

Рішенням позачергових зборів ВАТ «Завод «Будматеріали» від 28 листопада 2002 року та від 07 лютого 2003 року на посаду голови правління обрано ОСОБА_8 В зазначених протоколах зборів ОСОБА_4 вказано як акціонера товариства.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 грудня 2005 року, яке набрало законної сили, зазначені рішення зборів товариства визнано недійсними.

Судом також встановлено, що в книзі реєстрації наказів дані про прийняття ОСОБА_4 на роботу у ВАТ «Завод «Будматеріали» відсутні, як і записи у трудовій книжці, заробітна плата останньому ніколи не нараховувалася, його робота не обліковувалася, податки не сплачувалися, а обов'язки голови правління з 20 серпня 1998 року виконували інші особи.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 19 листопада 2002 року, з урахуванням ухвали цього суду про вправлення описки від 10 липня 2007 року, встановлено, що ОСОБА_4 не обіймав посаду голови правління ВАТ «Завод «Будматеріали» та не перебував із товариством у трудових відносинах.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 30 квітня 2003 року встановлено, що ОСОБА_4 керівником ВАТ «Завод «Будматеріали» не був, а його вимоги про стягнення заробітної плати є безпідставними.

Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Завод «Будматеріали» від 11 червня 2005 року головою правління обрано ОСОБА_9, який приступив до виконання обов'язків на підставі наказу від 19 серпня 2005 року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог, апеляційний суд, відповідно до норм статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що судовими рішеннями, які набрали законної сили та які мають преюдиційне значення для вирішення даної справи, встановлено, що ОСОБА_4 фактично не перебував у трудових стосунках з ВАТ «Завод «Будматеріали». Разом з тим, ОСОБА_4 у зустрічній позовній заяві не вказав, яким чином від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення його особистих чи майнових прав.

Встановлено, що апеляційний суд, всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову, а тому обґрунтовано скасував рішення місцевого суду в цій частині.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, оскільки рішення апеляційного в частині вирішення первісних позовних вимог не оскаржується, а тому судом касаційної інстанції не переглядається.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 22 березня 2016 року в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Завод «Будматеріали» про встановлення факту перебування у трудових відносинах залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

Ю.Г. Іваненко

О.С.Ткачук