У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року м. Бахмут Донецької області

Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді: Будулуци М.С.

суддів: Курило В.П., Космачевської Т.В.

при секретарі Марченко Я.О.,

розглянувши в відритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 23 грудня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» (далі - ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ», підприємство), обґрунтовуючи тим, що згідно наказу № 405-к від 04 листопада 2015 року, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, вона звільнена з роботи за згодою сторін, але при звільнені відповідач не виплатив їй існуючу заборгованість по заробітній платі. 24 листопада 2015 року бухгалтерія підприємства видала їй довідку про те, що заборгованість по заробітній платі складає 6 328 грн. 41 коп. Просила в судовому порядку стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 5 407 грн. 97 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 4 965 грн. 10 коп.

Стягнуто з ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» Краматорське управління по газопостачанню та газифікації в дохід держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Не погодившись із рішенням суду, ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно зясував фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, обєктивному та неупередженому розгляду справи, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим. Заявник просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1

В обґрунтування доводів скарги відповідач зазначив, що підприємство знаходиться у скрутному фінансовому стані, оскільки деякі його майнові комплекси знаходяться на непідконтрольній території Україні (7 із 19 відокремлених підрозділів). Відповідно до наданих суду сертифікатів Торгово - промислової палати України для ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» засвідчено настання обставин непереборної сили з 01 липня 2014 року.

Також апелянт звернув увагу на те, що на день винесення судового рішення заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 погашена повністю.

Представник відповідача та позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не зявилися, але про час та місце розгляду справи повідомлені судовими повістками та телефонограмами (а.с. 92, 93, 94, 95). Позивач надіслала письмові заперечення по справі та просила розглянути справу без її участі (а.с. 98-101, 103).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах оскарження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно з вимогами ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як передбачено ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган, зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

За приписами ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум, у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, в день звільнення, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатить не оспорювану ним суму.

Судом встановлено, що 04 листопада 2015 року, відповідно до наказу № 405-к, позивач звільнена з роботи за згодою сторін.

Як вбачається з довідки начальника та головного бухгалтера Краматорського управління ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ», наданій суду, заборгованість підприємства по заробітній платі станом на 22 грудня 2015 року складала 5 407 грн. 97 коп. (а.с. 35).

Згідно зі ст.117 КЗпП України, з дня звільнення позивача з роботи по день винесення рішення по справі, з урахуванням середньоденної заробітної плати в розмірі 141 грн. 86 коп.(а.с. 35), заборгованість за час затримки розрахунку при звільненні за 35 робочих днів дорівнює 4 965 грн. 10 коп.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходив з того, що на час ухвалення рішення невиплачена заборгованість по заробітній платі підприємства складає 5 407 грн. 97 коп., а з урахуванням вини відповідача в затримці розрахунку при звільненні, середній заробіток за весь час затримки розрахунку (по день ухвалення рішення) становить 4 965 грн. 10 коп.

При вирішенні справи суд дійшов висновку, що доводи відповідача про застосування наслідків дії форс мажорних обставин (непереборної сили) при вирішенні питання про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, є безпідставні, оскільки згідно з сертифікатом № 4806, виданого 27 липня 2015 року Донецькою Торгово - промисловою палатою, період дії форс - мажорних обставин для відповідача встановлено з 01 липня 2014 року по 08 червня 2015 року (а.с. 23).

Суд зазначив, що оскільки позивач звільнена з роботи в листопаді 2015 року, а заборгованість з заробітної плати виникла після закінчення дії форс - мажорних обставин, то підстав для звільнення підприємства від виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не має.

При вирішення справи суд посилався на вимоги ст. 47, ч.1 ст.115, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, які регулюють спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами, дав належну їм оцінку і обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_1

Суд апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи спір, місцевий суд повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги відповідача про повне погашення заборгованості із заробітної плати ОСОБА_1 станом на час прийняття рішення, апеляційний суд відхиляє, як безпідставні, виходячи з наступного.

Так, станом на 22 грудня 2015 року загальний розмір заборгованості із заробітної плати ОСОБА_1 складав 5 407 грн. 97 коп., що підтверджується довідкою підприємства (а.с. 35).

Розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі представника ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ», оскільки останній надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Із довідки відповідача, надісланої на підтвердження доводів апеляційної скарги, вбачається, що станом на 23 грудня 2015 року заборгованість із заробітній платі позивача складала 4 424 грн. 29 коп., оскільки підприємство перерахувало в той день на картковий рахунок № 4747 ОСОБА_1 частину боргу в сумі 983 грн.48 коп., а повний розрахунок заборгованості позивачу було проведено 13 січня 2016 року (а.с. 77, 80).

Втім, як убачається з платіжного доручення № 117 від 23 грудня 2015 року Краматорського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ», грошові кошти в розмірі 983 грн. 48 коп., що складають часткове погашення боргу по зарплати за жовтень 2015 року, проведені банком лише 24 грудня 2015 року (а.с. 91), а тому зазначену суму заборгованості із заробітної плати позивач на момент прийняття рішення не отримала.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» щодо повного погашення заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 на день прийняття рішення судом, апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідач доказів такого погашення не надав ні суду першої, ні апеляційної інстанції.

Твердження заявника щодо обставин дії непереборної сили на момент виниклих спірних правовідносин, спростовуються сертифікатами Донецької Торгово - промислової палати № 4806 та № 4807 від 27 липня 2015 року, в яких Публічному акціонерному товариству «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» період дії форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили) засвідчено з 01 липня 2014 року до 08 червня 2015 року (а.с. 23). Інші документи, на які посилається апелянт, як докази дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної дії) без визначення періоду закінчення таких обставин, не є сертифікатами Торгово-промислової палати України, або видані ще раніше, в 2014 році.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість з виплати заробітної плати ОСОБА_1 виникла за період вже після закінчення дії форс мажорних обставин (обставин непереборної сили), позивач звільнилася з роботи 04 листопада 2015 року, а тому відповідач повинен був виконати свої зобовязання щодо розрахунку працівника при звільненні.

Суд дійшов правильного висновку, що відповідач не довів того, що порушення ним зобовязання щодо своєчасно розрахунку при звільненні працівника сталося внаслідок дії форс мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення суд першої інстанції зробив правильно за період з 05 листопада по 23 грудня 2015 року за 35 робочих днів, з урахуванням середньоденної заробітної плати - 141 грн.86 коп., яка обчислена відповідно до вимог п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, виходячи з виплат за останні два місяці роботи, без урахування обовязкових утримань із заробітної плати, шляхом діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів за цей період.

Посилання відповідача на правові висновки Верховного Суду України, що визначені в постанові по справі № 6-2159цс15 від 11 листопада 2015 року, не є підставою для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, оскільки стосуються інших обставин, що виникли на іншому підприємстві зони проведення АТО.

Всупереч тверджень апелянта, суд правильно стягнув з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» (ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ»), який, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є юридичною особою (а.с. 47 - 49).

Таким чином, суд правильно встановив фактичні обставини справи, надавши сторонам можливість подати суду відповідні докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, які повно і всебічно їх дослідив, та ухвалив рішення, яке належним чином мотивував.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують та не приводять до висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування або зміни рішення суду.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування не має, а тому рішення суду першої інстанції апеляційний суд залишає без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» - відхиляє.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: