РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Бондаренка Ю.О.,

суддів: Куцина М.М., Собослоя Г.Г.,

при секретарі: Сочка І.І.

без часті сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживачів, повернення коштів за договором банківського вкладу (депозиту) та відшкодування завданої шкоди,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживачів, повернення коштів за договором банківського вкладу (депозиту) та відшкодування завданої шкоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.11.2014 року між нею та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір № 003-06502-25114 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» на строк до 23 лютого 2015 року. Сума вкладу склала 11 000 доларів США який 17 листопада 2014 року, було переказано, згідно умов Договору. Термін дії Договору минув, але відповідач не повернув грошові кошти вкладнику, чим порушив її права.

Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму вкладу в розмірі 11 000 доларів США за Договором банківського вкладу, 295,05 доларів США відсотків за банківським вкладом, 50 000 гривень завданої їй моральної шкоди, та 20 000 грн. витрат на правову допомогу. В подальшому представник позивача подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в частині стягнення суми вкладу, на 200 000 гривень у зв'язку з поверненням частини банківського вкладу Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.108).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 за Договором від 25.11.2014 року суму банківського вкладу (депозиту) в розмірі 73026,60 грн., відсотки в розмірі 295,05 доларів США, що на день звернення до суду становить 7 323,31 грн., вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду представник ПАТ «Дельта Банк» оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права , просила скасувати його і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інтонації норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволенню.

У відповідності до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 25 листопада 2014 року уклала з ПАТ «Дельта БАНК» Договір банківського вкладу (депозиту) № 1114, предметом якого є - грошові кошти в розмірі 11 000,00 доларів США, під 5,5 % річних (а.с.5). За умовами п. 1.3 Договору вклад залучається на строк із моменту зарахування Вкладу на рахунок, вказаний в п. 1.6 цього Договору та по 23 лютого 2015 року. та виплачується, згідно п.1.10 Договору, по закінченню строку розміщення Вкладу, шляхом зарахування на поточний рахунок, відкритий на ім'я Вкладника і установі Банку.

ОСОБА_1 згідно банківської виписки 25 листопада 2014 року, розмістила вклад в сумі 11 000,00 доларів США на рахунку АТ «Дельта Банк» (а.с.6-7).

26.02.2015 р. ОСОБА_1 звернулася до Банку з письмовою заявою, в якій просила вирішити її питання щодо повернення вкладу і нарахованих процентів за умовами Договору банківського вкладу (а.с.8).

За умовами п. 1.10 договору, ОСОБА_1 відкрито у АТ «Дельта Банк» поточний рахунок НОМЕР_1 на який має бути здійснена виплата депозиту а відтак з 25.11.2014 року між позивачкою та АТ «Дельта Банк» укладено Договір банківського рахунку.

Відповідно до виписки по угоді від 25 листопада 2014 року, АТ "Дельта Банк" повернув ОСОБА_1 вклад в сумі 11 000,00 доларів США (а.с.6).

З позовної заяви слідує, що отримати грошові кошти з банку вона не може.

Зобов'язання згідно ст. 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

У відповідгності з положеннями частин першої, другої статті 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до рішення № 51 від 02.03.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», на підставі Постанови Правління НБУ № 150 від 02.03.2015 року «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», розпочала з 03 березня 2015 року процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію запровадити строком на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року. Призначено уповноваженою особою Фонду ГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» - Кадирова В.В., уповноваженій особі відповідано до рішення слід приступити до виконання своїх обов'язків 03 березня 2015 року. (а.с.65-70).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08.04.2015 року продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта банк" до 02.09.2015 року (а.с.64).

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тисяч грн.

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст.2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп.1,2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст.46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Аналогічну правову позицію висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 січня 2015 року у справі № 6-2001цс15

Враховуючи положення Закону, та беручи до уваги те, що з 3 березня 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку і на момент ухвалення рішення судом першої інстанції (01 грудня 2015 року) у банк вже було введено тимчасову адміністрацію, тому неможливо стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд першої інстанції не врахував наведеного в та ухвалив рішення з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

АТ "ДельтаБанк" документально підтвердило сплату судових витрат на суму 4019 грн. 40 коп., (а.с.138) які відповідно д ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 88,307, 309, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» - задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2015 року - скасувати у справі ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» сплачений судовий збір в розмірі 4019 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ним законної сили.

Судді: