РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/3861/16-ц

Провадження № 2/638/2615/16

03.10.2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Подус Г.С.,

за участю секретаря Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Перша Харківська нотаріальна контора Головного управління юстиції у Харківській області про визнання заяви про відмову від спадщини нікчемною,-

ВСТАНОВИВ:

11.03.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Перша Харківська нотаріальна контора Головного управління юстиції у Харківській області про визнання заяви про відмову від спадщини нікчемною.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 31.01.2015 року помер ОСОБА_3, після смерті якого відрилася спадщина. ОСОБА_1, яка являється матірю померлого, ОСОБА_2 дружина померлого, є спадкоємцями першої черги за законом всього його майна. Заповіту у встановленому чинним законодавством порядку ОСОБА_3 за життя не складав.

Після смерті ОСОБА_3, позивач у передбачений законом строк звернулася до Першої Харківської нотаріальної контори Головного управління юстиції у Харківській області із заявою про прийняття спадщини як спадкоємця першої черги. Після чого почалися погрози ОСОБА_1, у звязку з чим була вимушена звернутися до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_3

Враховуючи вищевикладене, та той факт, що заяву було подано під тиском погроз, позивач просить визнати заяву про відмову від спадщини нікчемною.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Третя особа надала суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, та не заперечується обома сторонами, що 31.01.2015 року помер ОСОБА_3, після смерті якого відрилася спадщина. Заповіту ОСОБА_3 за життя не складав. ОСОБА_1 матір померлого і ОСОБА_2 дружина померлого, є спадкоємцями першої черги за законом.

24.04.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Першої Харківської нотаріальної контори Головного управління юстиції у Харківській області із заявою про прийняття спадщини як спадкоємця першої черги.

17.06.2015 року звернулася з заявою про відмову від спадщини.

Будучі допитаною у якості свідка, позивач ОСОБА_1 пояснила, що 31.01.2015 року помер її син, після чого одержала стрес, її рятували лікарі швидкої, не могла прийти до тями близько місяця. Знайомі та друзі порадили звернутися та прийняти спадщину. Свою відмову від спадщини аргументувала тим, що їй та її невістці погрожували, вона побоювалась за своє життя.

ОСОБА_4, будучи допитаний в якості свідка, пояснив, що він є старшим братом померлого, смерть якого викликала сильний стрес. Також підтвердив показання ОСОБА_1 в частині того, що вона побоювалася за своє життя, отримала великий стрес, внаслідок погроз з боку сторонніх осіб.

Надаючи оцінку вказаним обставинам справи суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положенням статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Позивачем заявлено вимогу про визнання відмови від прийняття спадщини нікчемною.

Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.3 цієї статті якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених ст. 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 231 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Згідно із п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Аналіз наведених норм законодавства приводить до висновку, що законом прямо не встановлено нікчемність заяви щодо відмови від спадщини, зокрема з встановлених ст. 231 ЦК України підстав (застосування фізичного чи психічного тиску).

Позовна заява ОСОБА_1 та пояснення її представника в судовому засідання посилання на норму закону, якою прямо встановлено нікчемність такої заяви, не містять.

Як вказують ст.ст. 215, 1274 ЦК України, п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року, така заява про відмову від спадщини за своїм характером є оспорюваним правочином і може бути визнана недійсною судом, зокрема на підставі ст. 231 ЦК України, за наявності відповідного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Перша Харківська нотаріальна контора Головного управління юстиції у Харківській області про визнання заяви про відмову від спадщини нікчемною не підлягає задоволенню, оскільки законодавством прямо не передбачено нікчемність правочину, щодо якого предявлено відповідний позов.

При цьому позивач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною в порядку встановленому цивільним процесуальним законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Перша Харківська нотаріальна контора Головного управління юстиції у Харківській області про визнання заяви про відмову від спадщини нікчемною відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя