УХВАЛА іменем україни
27 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

МартинюкаВ.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 червня 2015 року,

вс т а н о в и л а:

У травні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» (далі - ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 25 лютого 2013 року між ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн» як позикодавцем та ОСОБА_3 як позичальником був укладений договір позики, за яким ОСОБА_3 отримав від ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн» грошові кошти в сумі 100 тис. грн, про що написав розписку, яка знаходиться у ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн».

Згідно з умовами п. п. 3.1, 3.2 договору ОСОБА_3 зобов'язався повернути позикодавцю отриману суму позики не пізніше 25 березня 2013 року в готівковій формі за місцем знаходження ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн», проте в установлений строк суму позики не повернув.

Ураховуючи викладене, ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн» просило стягнути з ОСОБА_3 100 тис. грн, а також понесені судові витрати.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 липня 2013 року позовні вимоги ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн» заборгованість за договором позики від 25 лютого 2013 року в розмірі 100 тис. грн та 1 тис. грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 03 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 березня 2015 року ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 листопада 2014 року скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 04 червня 2015 року заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 липня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначені судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 березня 2015 року ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 листопада 2014 року скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.

При цьому в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначено, що відповідач, заперечуючи проти позову, просив витребувати докази, які б підтвердили, що він договір і розписку не підписував, грошових коштів не отримував. Однак апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про витребування касової книги за 25 лютого 2013 року щодо видачі грошових коштів з каси ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн» на підтвердження отримання від позивача грошових коштів, чим порушив право відповідача на доведення своїх вимог. Крім того, апеляційний суд не розглянув належним чином клопотання відповідача, ухвалу щодо призначення експертизи не постановив та дійшов передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 04 червня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи, оскільки представником відповідача не наведено достатнього обґрунтування необхідності залучення спеціальних знань для правильного вирішення справи.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 04 червня 2015 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_3 та залишено заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 липня 2013 року без змін.

При новому апеляційному розгляді апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, мотивуючи тим, що суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, які склалися між сторонами, встановивши, що відповідач ОСОБА_3 25 лютого 2013 року отримав від позивача ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн» в борг грошову суму в розмірі 100 тис. грн, яку зобов'язався повернути не пізніше 25 березня 2013 року. Дані обставини підтверджуються договором позики та розпискою про отримання грошових коштів від 25 лютого 2013 року, оригінали яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

Крім того, положеннями процесуального права, закріпленими у ст. ст. 57-60, 131, 132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215, 303, 316 ЦПК України, визначено вимоги щодо обов'язкового установлення судом під час вирішення спору в межах позовних вимог обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позовних вимог, без виконання яких ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Разом із тим апеляційний суд не врахував наведені вимоги в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 березня 2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду при новому розгляді справи.

Із матеріалів справи встановлено, що в суді апеляційної інстанції відповідач, заперечуючи проти позову, просив витребувати докази, які б підтвердили, що він договір і розписку не підписував, грошових коштів не отримував.

Апеляційний суд відмовив в задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про призначення експертизи та про витребування касової книги за 25 лютого 2013 року щодо видачі грошових коштів з каси ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн» щодо підтвердження отримання від позивача грошових коштів, чим порушив право відповідача на доведення своїх вимог, гарантованих ст. 129 Конституції України, ч. 4 ст. 10, ст. 303 ЦПК України.

Суд першої інстанції такі докази не досліджував, що в силу ч. 2 ст. 303 ЦПК України давало можливість апеляційному суду їх дослідити.

Отже, судові процедури не були справедливими до обох учасників процесу, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вирішуючи спір, апеляційний суд на зазначені вище положення закону, обставини справи та доводи відповідача уваги не звернув, у порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог та дійшов передчасного висновку про залишення в силі рішення суду першої інстанції, що свідчить про його необґрунтованість та незаконність.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 червня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня В.І. Мартинюк О.М. Ситнік