АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4622/16 Справа № 175/3848/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся (Колодяжна) Н.Є.
Категорія 43
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ПАТ «Платинум Банк», до ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють в інтересах ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Дніпропетровської районної державної адміністрації - про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ПАТ «Платинум Банк» просить скас увати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бети залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що в зв*язку з порушенням ОСОБА_3 кредитних зобов*язань за Договором від 14.09.2007.,- позивач, як новий кредитор за договором про відступлення права вимоги, згідно умов Іпотечного договору, укладеного із ОСОБА_2, набув право звернути стягнення на предмет іпотеки- будинок та земельну ділянку, належні останній, яким він скористався шляхом вчинення нотаріусом 03.11.2011. виконавчого напису, після чого в результаті процедури виконання даного напису Банк став власником вказаної нерухомості за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район м.Підгородне, вул..Геологів,115.

Відмовляючи у вимогах про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення відповідачів та їх неповнолітньої дитини, райсуд обгрунтовано враховував наступні встановлені ним та попереднім судовим рішенням обставини та вимоги закону.

Відповідно до правил ст.ст. 317, 391 ЦКУ, на які посилається позивач, власник майна, якому належать права володіння, користування та розпорядження ним, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні цих прав.

У даний час ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно частин першої, третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона постійно проживає, особи у віці від десяти до чотирнадцяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Згідно вимог ст.ст. 47, 64 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст.3 п. 1 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються. вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей»- держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна та визнає неприпустимим зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень.

Таким чином, враховуючи наведені норми законів щодо неповнолітніх дітей, суд вірно вважав, що в результаті виселення сім*ї, де є неповнолітня дитина, будуть суттєво порушені права дитини.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач вже звертався до суду з позовною заявою до відповідачів про їх виселення і Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.04.2015 року, залишеним без змін Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.04.2015 року, позовні вимоги ПАТ «Платинум Банк» про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітньої залишено без задоволення.. Із висновків суду у цих рішеннях видно, що судом були встановлені та враховані підстави та обставини, в тому числі, і ті, що позивач є власником спірної нерухомості. Однак, суд прийшов до висновку, що у даному спорі сім*я не може бути виселена без надання іншого житлового приміщення. Між тим, інше житло позивачем не пропонується.

Такі обставини були враховані райсудом при ухвалені оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст. 61 ЦПКУ.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до вірного висновку про відсутність належних доказів, що підтверджують наявність у позивача правових підстав для виселення відповідачів із приміщення, набутого в установленому законом порядку.

Доводи апелянта про безпідставність тверджень суду першої інстанції спростовуються вимогами матеріального закону, зокрема, Основного закону України- Конституції-, а також матеріалами цивільної справи. Суд враховував те, що Банк звернувся до суду з позовом як власник нерухомого майна на підставі положень, закріплених ст.ст. 317, 319 ЦК України, однак при цьому взяв до уваги більш вагомі закони та наявне судове рішення, які направлені на захист житлових прав особи, набутих у встановленому законом порядку, і, зокрема, прав неповнолітньої дитини.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не можуть вважатись такими, що дають підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ПАТ «Платинум Банк» відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_5