Справа № 565/392/16-ц
Провадження № 2/565/254/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2016 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

- представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

- третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду у м.Вараш (раніше - м.Кузнецовськ) Рівненської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про виселення із житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з такими вимогами: виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1 . Згідно з доводами позивача 17 грудня 2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення. Разом з тим 17 грудня 2012 року між ПАТ «АК Промінвест банк» і ТзОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про відступлення права вимоги. Відповідно до п.2.2. вказаного договору внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфеля за цим договором новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення включно з правом на звернення стягнення за зобов`язаннями позичальників на заставне майно та іншими правами вимоги за кредитними договорами забезпечення. Позивач стверджує, що внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусунового кредитора/стягувача за договром №43 від 04 березня 2008 року позичальником згідно якого є ОСОБА_1 . Згідно з доводами ТзОВ «Кредитні ініціативи» 04 березня 2008 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит №43, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальникові кредит у сумі 95000 (дев`яносто п`ять тисяч) грн., а ОСОБА_1 в свою чергу зобов`язався повернути наданий йому кредит і сплатити проценти за користуваня в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Окрім того 04 березня 2008 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договормо між кедитором і ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_6 укладено іпотечний договір, що був нотаріально посвідчений. Згідно умов даного договору іпотекодавці передали в іпотеку кредитору нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . При цьому, заставна вартість предмету іпотеки становить 135000 (сто тридцять п`ять тисяч) гривень. ТзОВ «Кредитні ініціативи» стверджує, що відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином свої зобов`язання, тому позивачем було прийнято рішення звернути стягнення на заставне майно. В обґрунтування своїх позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 позивач вказав, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2014 року звернуто стягнення на 2/3 частки у праві спільної часткової властності на квартиру АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках по 1/3 частки кожному. На підставі вказаного рішення суду 08 грудня 2015 року було видано виконавчий лист. ТзОВ «Кредитні ініціативи» також зазначило, що враховуючи ту обставину, що ОСОБА_6 , яка була одним із майнових поручителів за заобов`язаннями позичальника та співвласником предмету іпотеки померла у 2011 році, ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2013 року провадження у цивільній справі №565/1778/13-ц роз`єднано шляхом виділення в самостійне провадження позовних вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на майно, а саме квартиру, що належить померлій ОСОБА_6 . Так, рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2014 року відмовлено у задоволені позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 19 листопада 2014 року скасоване вищевказане рішення суду від 19 серпня 2014 року та звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 . 06 березня 2015 року відділом ДВС Кузнецовського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Як стверджує позивач, лише після цього стало відомо, що в квартирі яка є предметом іпотеки зареєстровані мешканці, в тому числі малолітня дитина ОСОБА_5 , 2004 року народження, яка була зареєстрована у зазаначеному житловому приміщенні після укладення договору іпотеки, тобто передача квартири в іпотеку банку відбулась раніше за реєстрацію місця проживання малолтіньої дитини у цій квартирі. Згідно з доводами позивача вказана обставина унеможливлює реалізацію квартири, що є предметом іпотеки, внаслідок чого порушуються права іпотекодержателя. Як стверджує позивач, керуючись ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України, ТзОВ «Кредитні ініціативи» надіслало відповідачам письмову вимогу іпотекодержателя про добровільне виселення з житлового приміщення від 03 грудня 2015 року за №8431-34, проте станом на день подачі позову до суду, відповідачі вимогу не виконали. Таким чином, як стверджує ТзОВ «Кредитні ініціативи» у нього є законне право вимагати в судовому порядку примусового вмселення відповідачів з квартири, що є предметом іпотеки, з врахуванням того, що заборгованість за кредитним договоромдосі залишається не виплаченою, письмова вимога іпотекодержателя про добровільне виселення із займаної житлової площі залишилась поза увагою мешканців, і право користування спірною квартиою у малолтіньої дитини виникло після укладення договору іпотеки.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений судом про час, дату і місце розгляду справи. 11 липня 2016 року в суд надійшло письмове клопотання представника ТзОВ «Кредитні ініціативи» - Захожого Т.В. вих.№К-3/16 про розгляд справи за відсутності представника позивача. Зміст вказаного клопотання свідчить, що позивач повністю підтримує свої позовні вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про виселення із житлового приміщення. Окрім цього, у вказаному клопотанні представник позивача вказав про те, що наявність заборгованості за договором про іпотечний кредит №43 укладеним 04 березня 2008 року між ЗАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_1 встановлена судовим рішенням у цивільних справах: №565/1778/13-ц за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 21 червня 2016 року залишено без змін та рішенням суду у справі №565/2000/13-ц за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6 (правонаступники ОСОБА_4 і ОСОБА_1 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке набрало законної сили 19 листопада 2014 року. Так, розмір заборгованості за договром про іпотечний кредит №43, укладеним 04 березня 2008 року між ЗАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_1 , станом на 01 грудня 2005 року складала 179188 (сто сімдесят дев`ять тисяч сто вісімдесят вісім) гривень 45 копійок та включала в себе: заборгованість за кредитом 60622 (шістдесят тисяч шістсот двадуять дві) гривні 45 копійок; заборгованість за процентами 46893 (сорок шість тисяч вісімсот дев`яносто три) гривні 04 копійки; пеня 71672 (сімдесят одна тисяча шістсот сімдесят дві) гривні 90 копійок. При цьому, як вказав представник позивача розмір пені за останній календарний рік станом на 01 грудня 2015 року скдалав 48976 (сорок вісім тисяч дев`ятсот сімдесят шість) грн. 68 коп. Представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» Захожий Т.В. у даному письмовому клопотанні стверджує, що підтвердженням залишення відповідачами поза увагою письмових вимог іпотекодержателя ТзОВ «Кредитні ініціативи» про добровільне виселення з житлового приміщення є їх проживання у предметі іпотеки квартирі АДРЕСА_2 . Окрім того, як вказав представник позивача, право користування предметом іпотеки квартирою АДРЕСА_2 у малолтіньої ОСОБА_5 відповідачки у даній справі, виникло після укладення 04 березня 2008 року іпотечного договору між ЗАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , оскільки станом на дату укладення іпотечного договору, посвідченого 04 березня 2008 року приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Приймасом В.О., ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована не була.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час, дату і місце розгляду справи.

11 травня 2016 року відповідач ОСОБА_4 подав у суд письмову заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку із похилим віком. У вказаній письмовій заяві ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав повністю, зазначив про їх необґрунтованість та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_7 у письмовій заяві від 11 травня 2016 року просив суд здійснити розгляд справи без його участі та без участі малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є його рідною дочкою. Зміст письмової заяви ОСОБА_1 від 11 травня 2016 року свідчить, що відповідачі не визнають позовні вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» про виселення із житлового приміщення, оскільки вважають їх безпідставними.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю не визнав позовні вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про виселення із житлового приміщення. Згідно з доводами ОСОБА_2 квартира АДРЕСА_2 , що є предметом іпотеки була придбана не за кредитні кошти, а набута ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 шляхом реалізації права на приватизацію, і на момент укладення іпотечного договору вказана квартира належала їм на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Рівненською АЕС 06 грудня 1994 року та зареєстрованого в Кузнецовського міському бюро технічної інвентаризації за №15к-596-4943. Вказане свідчить, що в даному випадку виселення було б можливе виключно за умови надання іншого житлового приміщення, яке б мало бути вказане у рішенні суду. Представник ОСОБА_1 визнав, що на даний час зобов`язання останнього перед позивачемвиконане не в повному обсязі. Так, ОСОБА_1 04 березня 2008 року уклав договір про іпотечний кредит між ЗАТ «АК Промінвестбанк», право вимоги за яким було в подальшому передано позивачу ТзОВ «Кретидні ініціативи». Як зазначив ОСОБА_2 в провадженні суду перебуває цивільна справа №565/20/16-ц за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит №43 від 04 березня 2008 року у розмірі 107515 (сто сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 55 коп. Зазначений розмір заборгованості згідно тверджень представника відповідача ОСОБА_1 є сумнівним, тому у даній справі призначено економічну експертизі. Враховуюси вищенаведене, а також недотримання позивачем встновленого ч.2 ст.109 ЖК Української РСР порядку виселення з жилих приміщень, представник віддповідача ОСОБА_2 вважає вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, органу опіки та піклування - виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області Ільїна А.В. в судовому засіданні не підтримала вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про виселення із житлового приміщення, зазначивши, що малолітня відповідачка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 на законних підставах, за згодою батьків. ОСОБА_3 вказала, що позивач не звертався до органу опіки та піклування за дозволом про виселення малолітньлї дитини із вищевказаної квартири, та вказала, що навіть у разі такого звернення позивач отримав би відмову, адже в такому разі буде допущено порушення прав малолітньої дитини.

З`ясуваши доводи сторін і заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, органу опіки та піклування - виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області Ільїної А.В., суд дослідив і оцінив в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про виселення із житлового приміщення, слід відмовити за їх безпідставністю.

Такий висновок суду ґрунтується на наступних встановлених по справі обставинах.

Відповідно до ч.ч.1, 3 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частинами 1, 2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» визначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Нормами ст.109 ЖК Української РСР визначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті.

В свою чергу ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

04 березня 2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит №43 за умовами якого банк надав позичальнику ОСОБА_1 одноразово кредит у сумі 95000 (дев`яносто п`ять тисяч) гривень.

Згідно з п.п.2.1., 2.2. вказаного договоруза користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 15 (п`ятнадцять) відсотків річних. Кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним не пізніше 04 березня 2013 року.

Пунктом 4.1. договору про іпотечний кредит №43 від 04 березня 2008 року визначено, що виконання зобов`язаньпозичальника за цим договром забезпечується договором іпотеки.

Так, в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит №43 від 04 березня 2008 року, між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_6 04 березня 2008 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області Приймасом В.О. та зареєстрований в реєстрі за №432.

Пунктами 1.2., 1.3., 1.4., 1.5. вищезазначеного іпотечного договору від 04 березня 2008 року визначено, що предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_2 , яка складається з 3 (тьрох) жилих кімнат, загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцям на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Рівненською АЕС 06 грудня 1994 року згідно з розпорядженням органу приватизації №2362 від 06 грудня 1994 року за зареєстрованого в Кузнецовському міському бюро тезнічної інвентаризації за №15к-596-4943 (реєстраційний №2022427 в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно). Співвласників предмета іпотеки, окрім іпотекодавців немає. Сторони цього договору оцінюють предмет іпотеки у 135000 (сто тридцять п`ять тисяч) гривень. У відповідності з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Кузнецовським МБТІ 04 березня 2008 року за №17971848, інвертаризаційна оцінка предмета іпотеки 27261 (двадцять сім тисяч двісті шістдесят одна) грн.

Довідка ЖЕД №2 Кузнецовського міського комунального підприємства №312 від 29 лютого 2008 року свідчить, що у квартирі АДРЕСА_2 прописані і проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_6

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги за яким позивачу ТзОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги за кредитним договором №43, укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 04 березня 2008 року.

Згідно договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17 грудня 2012 року укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» до позивача Тзов «Кредитні ініціативи» також перейшло право вимоги за іпотечним договором від 04 березня 2008 року, укладеного між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_6 04 березня 2008 року.

У рішенні Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2014 року у цивільній справі №565/1778/13-ц за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки встановлено, що відповідач ОСОБА_6 померла у 2011 році, у державній нотаріальній конторі за місцем відкритття спадщини спадкова справа не заведена, відомостей про спадкоємців немає. У зв`язку з цим ухвалою суду від 18 грудня 2013 року провадження у справі №565/1778/13-ц розз`єднано шляхом виділення в самостійне провадження позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на майно (цивільна справа №565/2000/13-ц), а саме звернення стягнення на 1/3 частки у праві спільної часткової власності на спірну квартиру, що належить померлій ОСОБА_6 .

Так, вказанаим рішенням суду від 20 лютого 2014 року у справі №565/1778/13-ц, яке набрало законної сили 14 березня 2014 року, позовні вимоги задоволено повністю. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в розмірі 78232 гривні 79 копійок за кредитним договором №43 від 04 березня 2008 року, що підлягає сплаті ТзОВ Кредитні ініціативи з вартості предмета іпотеки 2/3 частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , звернуто стягнення на 2/3 частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 (квартира складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 56,6 кв.м., житлова площа 35,7 кв.м.), що належать ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в рівних частках по 1/3 частки кожному. Звернення стягнення на 2/3 частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в рівних частках по 1/3 частки кожному присуджено здійснити шляхом проведення прилюдних торгів, згідно із ст.62 Закону України Про виконавче провадження. Початкова ціна 2/3 частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 становить 90000 (девяносто тисяч) гривень. Зобов`язано ОСОБА_1 і ОСОБА_4 зберігати квартиру АДРЕСА_2 у належному стані до реалізації на прилюдних торгах та/або виселення ОСОБА_1 і ОСОБА_4 із вказаної квартири.

Рішенням суду від 19 серпня 2014 року у цивільній справі №565/2000/13-ц відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи» про звернення стягнення на 1/3 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_6 .

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 19 листопада 2014 року у справі №565/2000/13-ц, скасовано рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2014 року та частково задоволено позов ТзОВ «Кредитні ініціативи», зокрема звернуто стягнення на предмет договру іпотеки, а саме: 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , що належить спадкоємцю ОСОБА_6 ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право на спадщину на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №43 від 04 березня 2008 року, яка станом на 01 жовтня 2013 року складає 78232 (сімдесят вісім тисяч двісті тридцять дві) грн. 79 коп., а саме: за кредитом 60622 (шістдесят тисяч шістсот двадцять дві) грн. 51 коп.; по відсотках 12735 (дванадцять тисяч сімсот тридцять п`ять) грн. 17 коп.; пеня 4875 (чотири тисячі вісімсот сімдесят п`ять) грн. 11 коп., шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні не нижчому за завичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

У позовній заяві та у письмовому клопотанні від 11 липня 2016 року представники позивача стверджують про ігнорування відповідачами письмових вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» про добровільне виселення. Проте додані до позовної заяви копії письмових вимог, адресованих відповідачам вих.№8431-34 від 03 грудня 2015 року та копія реєстру поштових відправлень не доводять факту отримання ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 письмових вимог про добровільне виселення. В матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання відповідачами вказаних письмових вимог.

Представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 не оспорюється факт наявності у ОСОБА_1 заборгованості перед ТзОВ «Кредитні ініціативи» за договором про іпотечний кредит №43, що був укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 04 березня 2008 року. Проте, заявлена ТзОВ «Кредитні ініціативи» сума боргу в розмірі 107515 (сто сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 55 коп. не визнається відповідачем ОСОБА_1 .

Згідно з ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 січня 2016 року в провадженні суду перебуває цивільна справа №565/20/16-ц за позовм ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У довідці ЖЕД №2 Кузнецовського міського комунального підприємтва №2584 від 25 листопада 2015 року зазначено, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час вирішення даного спору є малолітньою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 16 червня 2004 року (відповідний запис за №256 від 16 червня 2004 року).

Відповідно до ч.2 ст.109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином ч.2 ст.109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при взерненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Отже, заз змістом зазначених норм особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки і придбаний не за рахунок кредиту, забезпеченого потекою цього житла, при зверненні стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку одночасно надається інше постійне житло. При цьому за положеннями ч.2 ст.109 ЖК Української РСР постійне житло вказується в рішенні суду.

При виселенні в сдовому порядку з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

З огляду на те, що в даному випадку предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_2 , що придбана не за кредитні кошти, а набута ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 шляхом реалізації права на приватизацію, і на момент укладення іпотечного договору вказана квартира належала їм на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Рівненською АЕС 06 грудня 1994 року та зареєстрованого в Кузнецовського міському бюро технічної інвентаризації за №15к-596-4943, то підстави для виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_6 із квартири АДРЕСА_2 , без надання їм іншого жилого приміщення, відсутні.

Виходячи із зазначеного, враховуючи, неподання позивачем належних і допустимих доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, , суд вбачає підстави для відмови у задоволенні вказаного позову, за його безпідставністю.

Враховуючи викладене, на підставіч.ч.1, 3 ст.47 Конституції України, ч.ч.1, 2 ст.40 Закону України «Про іпотеку», ст.109 ЖК Української РСР, ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.4, ч.ч.1, 2 ст.11, ст.60, ч.ч.1, 3 ст.61, ч.1 ст.88, п.2 ч.1 і ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.2 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про виселення із житлового приміщення за безпідставністю заявлених вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області особами, які брали участь у справі, та були присутні у судовому засіданні під час його проголошення протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд