Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 23 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Матюшенка І.В., Миніч Т.І.,

секретаря судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення зайво сплаченої орендної плати, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 27 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ПАТ «Європейський газовий банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» ОСОБА_2 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення зайво сплаченої орендної плати. Зазначало, що 01.08.2013 року ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_3 уклали договір оренди, згідно якого відповідач передав в оренду позивачу нежиле приміщення строком до 30.06.2016 року. На виконання умов договору орендар 29.08.2013 року перерахував на рахунок орендодавця орендну плату за перший та останній місяць оренди. У жовтні 2014 року орендодавець надіслав на адресу уповноваженої особи Тимчасової адміністрації АТ «ЄВРОГАЗБАНК» ОСОБА_5 лист, в якому повідомив про дострокове розірвання договору оренди та вимагав повернути орендоване приміщення у спосіб та строки передбачені договором. Таким чином, договір оренди був достроково розірваний на вимогу орендодавця з 10.10.2014 року. Вказує, що оскільки договір оренди був розірваний достроково, то сплачена орендарем орендна плата за останній місяць оренди приміщення, а саме червень 2016 року, підлягає поверненню. Вважає, що з відповідача також підлягає стягненню 3% річних за неналежне виконання зобов'язань, оскільки договір оренди був розірваний 10.10.2014 року, при цьому платіж за останній місяць оренди не був повернутий орендарю. Враховуючи вищевикладене, просило стягнути з відповідача зайво сплачену орендну плату за договором оренди від 01.08.2013 року у розмірі 23 450 грн. та 3% річних у розмірі 612 грн. 90 коп. за неналежне виконання зобов'язань, а всього 24 062 грн. 90 коп.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 27 листопада 2015 року частково задоволено позов ПАТ «Європейський газовий банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Європейський газовий банк» 23 450 грн. коштів сплачених авансовим платежем за договором оренди від 01.08.2013 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 234 грн. 50 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та закрити провадження у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.08.2013 року між ОСОБА_3, від імені якого за довіреністю діяв ОСОБА_4, як орендодавцем, та ПАТ «Єврогазбанк», як орендарем, було укладено договір оренди нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.М.Бердичівська,16. Згідно цього договору відповідач передав орендарю в оренду приміщення площею 115,3 кв.м., а позивач зобов'язувався своєчасно оплачувати орендну плату та повернути орендоване майно в належному стані. Строк дії договору до 30 червня 2016 року.

В п. 3.1 договору сторонами встановлено орендну плату за користування об'єктом в розмірі 23 450 грн. щомісячно.

Відповідно до п. 3.3. даного договору орендар зобов'язаний протягом 25 робочих днів з дня підписання сторонами акту прийому-передачі майна, що є предметом даного договору перерахувати авансовим платежем орендодавцю орендну плату за перший та останній місяць оренди.

На виконання умов договору оренди банк 29.08.2013 року перерахував на рахунок орендодавця орендну плату за перший та останній місяць оренди, що підтверджується випискою по особовому рахунку.

01.09.2014 року між сторонами укладено додатковий договір, відповідно до умов якого зменшено розмір орендної плати до 16 000 грн. за місяць в період з 01 липня 2014 року по 01 лютого 2015 року.

Діючи відповідно до п.6.3.4 договору оренди ОСОБА_3 10.10.2014 року повідомив банк про відмову від договору оренди.

Згідно з п.2.6 договору від 01.08.2013 року в разі дострокового припинення дії договору, приміщення повинно бути повернуто орендарем протягом 30 робочих днів.

Акт приймання-передачі орендного приміщення був підписаний 08 чернвя 2015 року, тобто, договір оренди від 01.08.2013 року був розірваний достроково на вимогу орендодавця відповідно до п.4.5 договору.

Згідно ч.4 ст.653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3.6 договору передбачено, що суми орендної плати, зайво перераховані орендодавцю, зараховуються в рахунок наступних платежів або підлягають поверненню орендареві в 5 (п'яти) денний термін від дня одержання його письмової заяви.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З врахуванням наведених обставин справи та вимог закону, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача авансового платежу за оренду майна за червень 2016 року в сумі 23 450 грн.

Доводи відповідача про те, що авансовий платіж за червень 2016 року повинен бути зарахований в рахунок заборгованості за договором оренди є безпідставними.

Відповідно до ст.601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Докази прийняття позивачем зарахування вказаних сум в матеріалах справи відсутні.

Крім того, відповідно до п.4 ст.602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом.

Так, постановою Правління Національного банку України від 17.11.2014 №725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк»» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «Єврогазбанк» та призначено уповноважену особу фонду на ліквідацію банку. Відомості про початок ліквідації банку були опубліковані 22.11.2014 року.

З огляду на наведене, суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, дійшов вказаного висновку при повному, всебічному та об'єктивному з'ясуванні обставин справи, прав і обов'язків сторін у даних правовідносинах, перевірив належним чином доводи сторін, з'ясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норм права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам.

Тому, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду та не впливають на правильність прийнятого рішення, оскільки суду не було надано інших доказів, на які апелянт посилається на підтвердження обставин, крім тих, на які суд послався в своєму рішенні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 27 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді