У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

ЗакропивногоО.В., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська оселя» про визнання незаконним рішення правління об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорний Віл», за касаційною скаргою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська оселя» (попередня назва об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорний Віл») на рішення апеляційного суду Львівської області від 9 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що згідно із витягом про реєстрацію від 21 січня 2009 року вона є власником квартири АДРЕСА_1. Також зазначає, що вона є власницею паркомісця НОМЕР_1 та нежитлового приміщення у підземному паркінгу будинку АДРЕСА_1, що підтверджується відповідними витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21 січня 2009 року та 20 червня 2012 року.

25 березня 2008 року у вказаному будинку створено об'єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Чорний Віл» (далі - ОСББ «Чорний Віл»). На виконання абз. 1 ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» 16 жовтня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСББ «Чорний Віл» укладено договір відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя. Однак, незважаючи на те, що укладення будь-яких інших договорів, підписання правил між ОСББ та власником приміщень Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» не передбачено, ОСББ «Чорний Віл» неодноразово зверталось до ОСОБА_3 з вимогою підписати Правила користування підземним паркінгом будинку АДРЕСА_1 (далі - Правила). Наслідком непідписання вищевказаних Правил, як вбачається із листа від 30 травня 2012 року, є припинення доступу до належних ОСОБА_3 паркомісця та нежитлового приміщення у підземному паркінгу.

Позивач зазначає, що Правління ОСББ «Чорний Віл» не наділене повноваженнями щодо видачі рішень про затвердження Правил користування майном ОСББ, а тому прийняття рішення від 10 грудня 2012 року виходить за межі компетенції ОСББ «Чорний Віл». Просила позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 9 листопада 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 червня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення правління ОСББ «Чорний Віл», оформлене протоколом зборів правління ОСББ «Чорний Віл» від 10 грудня 2010 року № 14/12, в частині затвердження Правил користування підземним паркінгом будинку АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСББ «Львівська оселя» (попередня назва ОСББ «Чорний Віл») просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що Правила користування підземним паркінгом, який знаходиться у будинку АДРЕСА_1, прийняті 20 серпня 2010 року загальними зборами ОСББ «Чорний Віл» у межах їх компетенції.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, виходив із того, що спірні Правила були прийняті не загальними зборами членів ОСББ «Чорний Віл» 20 серпня 2010 року, а затверджені рішенням Правління ОСББ «Чорний Віл», оформлені протоколом зборів від 10 грудня 2010 року № 14/12, тобто прийняті поза межами компетенції правління, а тому підлягають скасуванню.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 та власником місця для зберігання індивідуального автотранспорту НОМЕР_1, площею 12,4 кв. м, про що свідчать витяги про право реєстрації права власності на нерухоме майно від 21 січня 2009 року.

25 березня 2008 року у будинку АДРЕСА_1 створено ОСББ «Чорний Віл» (на даний час ОСББ «Львівська оселя»).

Відповідно до п. 1 Статуту ОСББ «Чорний Віл» дане об'єднання створене власниками квартир багатоквартирних будинків АДРЕСА_1 відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення обслуговування житлового комплексу, який складається із двох секцій, іменованих Б, В, не розділених між собою, які утворюють єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах з розміщеним на ній жилим будинком разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» до компетенції правління відноситься: підготовка кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; здійснення контролю за своєчасною сплатою членами об'єднання внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством; розпорядження коштами об'єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об'єднання кошторису; укладення договорів з суб'єктами підприємництва, які виконують роботи, надають послуги, та здійснення контролю за їх виконанням; ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об'єднання; скликання та організація проведення загальних зборів членів об'єднання або зборів представників.

Згідно із протоколом від 20 серпня 2010 року № 7 загальні збори членів ОСББ «Чорний Віл» прийняли Правила користування приміщеннями житлових будинків АДРЕСА_1, які зазначені як додаток 4 до цього протоколу. Правила користування приміщеннями житлових будинків були підписані головою ОСББ «Чорний Віл» ОСОБА_4 та надіслані на запит Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради для перевірки звернення ОСОБА_3, що вбачається із наданої 11 червня 2013 року Департаментом відповіді на це звернення.

16 жовтня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСББ «Чорний Віл» в особі голови правління ОСОБА_4 було укладено договір № 67б/107 відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя, на якому позивач розписалась про те, що ознайомлена з Правилами користування приміщеннями житлових будинків.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що у разі наявності Правил користування приміщеннями житлових будинків, які складаються із двох розділів (другий - Правила користування підземним паркінгом), то 16 жовтня 2010 року ОСОБА_3 також могла бути з ними ознайомлена, про що свідчив би її особистий підпис. Крім того, ОСОБА_3 була ознайомлена з Правилами користування підземним паркінгом лише 27 вересня 2012 року, які не викладені як другий розділ Правил користування приміщеннями житлових будинків, а тому апеляційний суд вважав, що вони не були прийняті загальними зборами правління, а лише затверджені протоколом.

Проте апеляційний суд не звернув уваги на таке.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак, зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені у ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Листом від 30 травня 2012 року № 17 ОСББ «Чорний Віл» повідомило ОСОБА_3 про те, що з 2 червня 2012 року припинить доступ в автоматичному режимі у паркінг будинку АДРЕСА_1 у зв'язку з непідписанням Правил користування паркінгом, відсутністю сплати внесків на утримання паркінгу, штрафних санкцій та надання документів на автомобіль. Доступ буде виключно на письмову заяву від власника.

Апеляційному суду слід утановити, яким чином прийняті Правила користування підземним паркінгом порушують права, свободи чи інтереси ОСОБА_3 Підставою для подання позову ОСОБА_3, серед іншого, зазначила те, що листом ОСББ «Чорний Віл» від 30 травня 2012 року відповідач повідомив її про припинення у майбутньому доступу до паркінгу будинку в автоматичному режимі у зв'язку з несплатою внесків на утримання паркінгу, штрафних санкцій та ненадання документів на автомобіль. При цьому у листі зазначено, що доступ буде надаватися виключно на письмову заяву від власника. Отже, апеляційному суду слід зазначити, яким чином попередження про майбутнє припинення доступу до паркінгу порушує на час звернення до суду права власності на володіння, користування та розпорядження паркомісцем, які відповідачем не оспорюються.

Крім того, апеляційний суд не звернув уваги на доводи представника відповідача про те, що припинення доступу до паркінгу в автоматичному режимі не позбавляє власника чи орендаря паркомісця можливості доступу до нього в ручному режимі.

Таким чином, ураховуючи, що апеляційним судом не встановлені всі фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, та допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судове рішення апеляційного суду відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська оселя» (попередня назва об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорний Віл») задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 9 листопада 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

В.А. Черненко