МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р. Справа № 370/154/16-ц

Макарівський районний суд Київської області

в складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Гребінською Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,

В с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 68 років помер їх батько - ОСОБА_3, який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та після смерті якого залишилася спадщина, яка складається з домоволодіння в АДРЕСА_1

Вони, позивачі є спадкоємцями за законом першої черги як діти спадкодавця, які прийняли спадщину за законом, оскільки у визначений строк подали заяву до Макарівської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, де відповідно введена спадкова справа №156/2015, зареєстрована в реєстрі за №1-153. Інші спадкоємці відсутні.

Факт того, що власником домоволодіння в АДРЕСА_1, був ОСОБА_3 підтверджується випискою з погосподарської книги Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області №02 за 2011-2015 роки особовий запис №0123-5.

Як вбачається з технічного паспорту, вказане домоволодіння 1969 року побудови, складається з житлового будинку загальною площею 72,2 кв м, житловою 34,5 кв м під «А»; прибудови «а»; сараю «Б»; входу в підвал «В»; погріб під «Б»; убиральня «Г»; №1 криниця; №2-3 огорожа, вартістю 155840.00 гривен відповідно до незалежної оцінки.

Однак у зв'язку з відсутністю у померлого ОСОБА_3 правовстановлюючого документу на даний будинок, державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно.

Позивачі просять: - визнати за кожним з них в порядку спадкування за законом право власності по ? частині на спадкове нерухоме майно, а саме: домоволодіння в АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку загальною площею 72,2 кв м, житловою 34,5 кв м під «А»; прибудови «а»; сараю «Б»; входу в підвал «В»; погріб під «Б»; убиральня «Г»; №1 криниця; №2-3 огорожа, вартістю 155840.00 гривен.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали заяви про слухання справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області в судове засідання не з'явився, надав заву про розгляд справи у свою відсутність, позов визнав.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст.1216, 1218, ч.1 ст.1221, ч.1, 2, 5 ст.1268 ЦК України.

Також відповідно до вимог абзаців 2 та 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, відповідно до вимог Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Інструкція втратила чинність згідно із наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року №56.

Встановлено, що згідно свідоцтву про смерть серії НОМЕР_3 від 23.03.2015 року, виданого виконавчим комітетом Бишівською сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 68 років, про в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис №16 (а.с.6).

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом серії НОМЕР_4 та НОМЕР_5 від 06.02.2016 року спадкоємцями майна померлого, а саме по ? частині земельних ділянок, розташованих на території Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, площами 0,0991 га, 0,1393 га та 3,4307 га відповідно, з цільовим призначенням для ведення ОСГ є ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с.13-14).

Згідно листу-роз'ясненню державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори №1921/02-31 від 28.11.2015 року, при перевірці документів, що були надані нотаріусу для оформлення спадщини з'ясувалось, що правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок за номером АДРЕСА_1 Київської області, відсутній, як наслідок, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок (а.с.23).

Факт того, що власником домоволодіння в АДРЕСА_1, був ОСОБА_3 підтверджується випискою з погосподарської книги Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області №02 за 2011-2015 років особовий запис №0123-5 (а.с.19).

Згідно технічного паспорту (а.с.24-26) вказане домоволодіння 1969 року побудови, складається з житлового будинку загальною площею 72,2 кв м, житловою 34,5 кв м під «А»; прибудови «а»; сараю «Б»; входу в підвал «В»; погріб під «Б»; убиральні «Г»; №1 криниця; №2-3 огорожа, вартістю 155840.00 гривен відповідно до незалежної оцінки (а.с.27-28).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №156/2015 Макарівської районної державної нотаріальної контори, спадкоємцем за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є ОСОБА_1, ОСОБА_2 - діти спадкодавця, інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачі є спадкоємцями спадщини за законом, до якої увійшов житловий будинок побудований в 1969 році, на який відсутній правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця. Записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Керуючись вимогами, ст.1216, 1218, ч.1 ст.1221, ч.1, 2, 5 ст.1268 ЦК України, абзаців 2 та 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, ст.213-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, який має ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2; та ОСОБА_2, який має ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1, право власності по ? (одній другій) частині за кожним на спадкове нерухоме майно, а саме: домоволодіння в АДРЕСА_1 Макарівського району Київської області, загальною площею 72,2 кв м, житловою 34,5 кв м під «А»; прибудови «а»; сараю «Б»; входу в підвал «В»; погріб під «Б»; убиральня «Г»; №1 криниця; №2-3 огорожа, вартістю 155840.00 гривен.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя