Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/165/16-ц
провадження №2-п/624/1/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Кегичівка 15 березня 2016 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Криворотова С.В., за участі секретаря Ковалець І.В., у відсутність сторін, у залі суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И В:

09.02.2016р. заочним рішенням Кегичівського районного суду Харківської області задоволено позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізин гова компанія «Ваш авто» (далі-відповідач) про визнання недійсним договору фінансового лізингу №002898 від 16.11.2015р., стягнення коштів 49000 грн., судових витрат 490 грн., всього 49490 грн.

01.03.2016р. надійшла заява відповідача про перегляд цього рішення, яке він вважає таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування заяви відповідач, серед іншого, посилається на поважність відсутності його представника на розгляді даної справи, що обумовлена його зайнятістю в іншому судовому засіданні у Верхньодніпровському районному суді Дніпропетровської області, що відбувалось саме 09.02.2016 року. На підтвердження додано копію судової повістки.

Крім того, відповідачем наведено інші доводи в обґрунтування своїх вимог щодо порушення судом вимог матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Так, щодо правових засад здійснення відповідачем діяльності з надання послуг фінансового лізингу, він зазначає, що в звязку з відсутністю ліцензійних умов провадження господарської діяльності у цій сфері, відповідальність за здійснення такої діяльності без ліцензії не застосовується. На підтвердження цих доводів відповідачем додано копію листа члена Нацкомфінпослуг від 01.02.2016р. №693/16-8 що містить повідомлення про те, що цією комісією розроблено та схвалено відповідний проект постанови КМУ, що буде внесений на розгляд після погодження із заінтересо ваними органами державної влади та проведення правової експертизи Мінюсту України.

Крім того, в обґрунтування наявності підстав для здійснення господарської діяльності з надан ня фінансових послуг, відповідач посилається на Положення про надання послуг з фінансового лі зингу юридичними особами субєктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фіна нсовими установами, затверджене розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансо вих послуг від 22.01.2004р. №21, що визначає критерії відповідності субєкта господарювання вимо гам законодавства у сфері надання фінансових послуг, яким, як на думку відповідача, він повністю відповідає. На підтвердження надав довідку Нацкомфінпослуг від 11.06.2015р. серії ФЛ №551 про взяття на облік юридичної особи, як такої, що має право надавати послуги з фінансового лізингу.

Відповідачем також наведено ряд інших доводів, що, на його думку, є підставами для перегля ду заочного рішення, як то: недослідженість умов спірного договору на відповідність нормам законо давства, що враховані судом при розгляді питання про можливість перегляду заочного рішення.

У судове засідання сторони не зявились.

Позивач надав заперечення проти заяви відповідача, просить розглядати її без його участі та залишити без задоволення з таких підстав:

1) Вважає неповажною причину неявки відповідача під час розгляду цієї справи. У звязку з цим, звернув увагу, що той не брав участі також і в тому судовому засіданні, на яке посилається як на підтвердження зайнятості, що відбулось 09.02.2016р. у Верхньодніпровському районному суді Дніпропетровської області (справа №173/2352/15-ц), що підтверджується рішенням в ЄДРСР за №56103492.

2) Також позивач вважає оскаржуване заочне рішення таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Надає детальне обгрунтування неправомірності дій відповідача при наданні фінансової послуги, порушення у договорі принципу добросовісності, що призвело до дисбалансу договірних прав та обовязків сторін та заподіяння шкоди споживачеві.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду, не зявився, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК, не перешкоджає її розгляду.

У звязку з цим, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, визнано можливим розгляд заяви без технічного фіксування.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява відповідача про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з таких підстав.

Право оскарження судових рішень, відповідно до ст. 129 Конституції України, є однією з основних гарантій права сторони на судовий захист.

У ст.228 ЦПК України передбачено, що заочне рішення переглядається судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії відповідного заочного рішення. Такий порядок перегляду заочного рішення має забезпечити захист інтересів та прав відповідача, який не був належним чином повідомлений або не зміг зявитися у судове засідання з поважних причин.

Так, заява про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню при наявності підстав, визначених ст. 232 ЦПК України, якими є поважність причин неявки в судове засідання; поважність причин, за яких особа не могла повідомити причини своєї неявки в судове засідання, і наявність доказів, на які посилається заявник, і які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об'єктивно перешкоджали явці в судове засідання. Дані обставини повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Згідно з матеріалами справи, відповідач неодноразово був повідомлений про дату, час і місце розгляду, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.33, а.с.42, а.с.46), отже, мав змогу реалізувати свої процесуальні права, але тричі поспіль не скористався ними.

При цьому, відповідач жодного разу не повідомляв суд ні про свою неявку, ні про її причини.

За таких обставин, суд вважає, що послідуюче (після винесення рішення) повідомлення про зайнятість одного із працівників юридичної особи, не є свідченням поважності причини повторної неявки сторони у судове засідання. Тим більше, що участь представника цієї особи у повідомленому судовому засіданні в іншому суді не відповідає дійсності (ЄДРСР, рішення №56103492).

Крім того, відповідач повинен також вказати докази, що можуть вплинути на зміст прийнятого заочного рішення. До них варто віднести такі докази, які мають значення для справи і можуть приве сти до ухвалення іншого рішення, протилежного винесеному цілком або частково,чи зміни рішення.

Так, до заяви про перегляд заочного рішення відповідачем додано, як на його думку, докази наявності підстав для здійснення господарської діяльності з надання послуг фінансового лізингу за відсутності відповідної ліцензії та неможливості застосування до нього відповідальності за провадження такої діяльності.

Розглядаючи ці докази, суд вважає, що вони не впливають на вирішення справи,зокрема:

Посилання у заочному рішенні на відсутність у відповідача відповідної ліцензії на здійснення фінансової діяльності є лише однією з підстав для визнання оспореного договору недійсним. Доводи про протилежне не спростовують висновків суду про порушення у договорі принципу добросовісності, що призвело до дисбалансу договірних прав та обовязків сторін та заподіяння шкоди споживачеві.

Відсутність у відповідача ліцензії прямо підтверджено наданим на адресу суду офіційним листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №23/11-9 від 04.01.2016р. (а.с.39).

Натомість, надана відповідачем після винесення заочного рішення незасвідчена належним чином копія довідки Нацкомфінпослуг про надання послуг з фінансового лізингу від 11.06.2015р. свідчить про взяття ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» на облік, і не містить підтвердження про наявність відповідної ліцензії.

Надана відповідачем незасвідчена належним чином копія листа члена Нацкомфінпослуг «Про ліцензування послуг фінансового ринку» від 01.02.2016р., як зазначено у ньому, адресована виключно відповідачу і «не є офіційним розясненням».

Розглядаючи посилання відповідача на відсутність ліцензійних умов, та, як наслідок, неможливість застосування до нього відповідальності за господарську діяльність без відповідної ліцензії, суд звертає увагу, що предметом позову було повернення відповідачем безпідставно отриманих коштів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, розгляд справи відбувався лише в межах позовних вимог та наведених позивачем підстав та доказів для їх задоволення.

Суд також не бере до уваги довід відповідача про можливість надання ним окремих фінансових послуг, як юридичною особою, яка за своїм правовим статусом не є фінансовою установою, з тих підстав, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження такого статусу відповідно до вимог пункту 2.1 Положення про надання послуг з фінансового лізингу юридичними особами субєктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 22.01.2004 року № 21 (із змінами), як то: копій установчих документів та внутрішніх правил з надання послуги з фінансового лізингу, затверджених уповноваженим органом, згідно з установчими документами; відомостей щодо наявності кваліфікованих працівників, які безпосередньо здійснюють діяльність з фінансового лізингу (укладання, супроводження та виконання відповідних договорів), які мають вищу освіту за фінансовим, економічним або юридичним напрямами, та не мають непогашеної або не знятої судимості за корисливі злочини та керівників (засновників), які не мають непогашеної або не знятої судимості за корисливі злочини; документа, що підтверджує право власності або користування приміщенням за місцезнаходженням юридичної особи. Із зазначених причин, суд не може прийняти як належний та достатній доказ надану відповідачем довідку Нацкомфінпослуг від 11.06.2015 року серії ФЛ № 551, оскільки її існування є лише однією із вимог для підтвердження статусу відповідача.

Доводи відповідача щодо права вибору продавця предмету лізингу і зазначення його в умовах договору, обсягу та вартості предмета лізингу, а також щодо хибності та необґрунтованості заочного рішення суду в частині дослідження питання про справедливість умов договору лізингу, уже були досліджені і отримали оцінку в оскаржуваному рішенні; доказів протилежного відповідачем не додано.

Тому, ці доводи також не можуть бути розглянуті як підстава для перегляду рішення.

Залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без задоволення, суд також бере до уваги те, що наявність підстав до перегляду рішення необхідна в їх сукупності. При відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення не підлягає перегляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.210, 228-232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Розглянути заяву відсутність сторін, без технічного фіксування.

Залишити без задоволення заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про перегляд заочного рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 09.02.2016 року.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, ця ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, таке рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області, через Кегичівський районний суд, у строк, встановлений цим Кодексом.

Суддя С.В. Криворотов