Номер провадження 2-о/754/408/16
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Демчук Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Лівобережне об»єднане Управління пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, мотивуючи свої вимоги тим, що вона розпочала свою трудову діяльність у 1977 році, у зв»язку з чим, на її дівоче прізвище «ОСОБА_1» було оформлено трудову книжку серії НОМЕР_1 від 10 липня 1977 року. 31.01.1981 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 і змінила дівоче прізвище на «ОСОБА_1», про що були внесені відповідні зміни до трудової книжки. Після смерті чоловіка вона уклала другий шлюб та змінила прізвище на «ОСОБА_1». Проте, відповідний запис про зміну її прізвища не вносився до трудової книжки, у зв»язку з чим її прізвище не збігається з тим прізвищем, що зазначено у її паспорті. На даний час вона досягла пенсійного віку, проте в зв»язку з розбіжностями в трудовій книжці і інших її документах можуть виникнути перешкоди, тому вона була вимушена звернутися до суду з даною заявою.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги заяви в повному обсязі та просили суд про їх задоволення.

Представник зацікавленої особи Лівобережного об»єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви судом.

Вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено наступне.

Заявник ОСОБА_1 розпочала свою трудову діяльність у 1977 році, у зв»язку з чим, на її дівоче прізвище «ОСОБА_1» було оформлено трудову книжку серії НОМЕР_1 від 10 липня 1977 року.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу 31.01.1981 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 і змінила своє дівоче прізвище на «ОСОБА_1», про що були внесені відповідні зміни до трудової книжки.

Після смерті чоловіка заявник уклала другий шлюб та змінила прізвище на «ОСОБА_1». Проте, відповідний запис про зміну її прізвища не вносився до трудової книжки, у зв»язку з чим її прізвище не збігається з тим прізвищем, що зазначено у її паспорті. На даний час вона досягла пенсійного віку і має право звернутися до пенсійних органів з заявою щодо призначення та виплати їй пенсії.

В зв»язку з розбіжностями в її прізвищі в трудовій книжці та в інших документах, їй необхідно встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу - трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10 липня 1977 року.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно з ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявник довела ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 256-259 ЦПК України, ст. 549 ЦК України -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10 липня 1977 року виданої на ім.»я ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: