Єдиний унікальний номер 725/6036/15-ц
Номер провадження 2/725/1329/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2016 м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді - Нестеренко Є. В.

при секретарі - Пірог Д. Ю.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представників відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Першотравневого районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту фактичного припинення шлюбних відносин та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

04.11.2015 року позивачка звернулась з позовом до суду до ОСОБА_3 про встановлення факту фактичного припинення шлюбних відносин та поділ спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що в період з 08 жовтня 1999 року по 18 серпня 2015 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3. Спільних дітей сторони не мають. За час шлюбу сторонами, на підставі кредитної угоди №70 від 09.12.2002 року придбано двохкімнатну квартиру площею 65,5 кв.м., що розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 275 Г/18, право власності на яку оформлена на позивачку на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради за № 392/10 від 27.05.2008 року «Про оформлення права власності на квартири, нежилі приміщення». Позивачка зареєструвала право власності на нерухоме майно в Бюро технічної інвентаризації. 29.05.2008 року позивачка отримала Свідоцтво про право власності на нерухоме майно. 27.06.2008 року позивачка уклала договір іпотеки квартири для виконання кредитного договору терміном до 09 грудня 2032 року. На початку травня 2012 року шлюбні відносини з відповідачем припинено, однак сторони змушені були проживати в одній квартирі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 серпня 2015 року було встановлено, що сторони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, не підтримують подружні відносини. Позивачка взяті на себе зобов'язання по іпотечному договору виконує повністю самостійно. Так, як з 2011 року відповідач відмовився брати участь в погашенні кредиту, позивачка з травня 2012 року сплачує кредит самостійно. Станом на 11.04.2012 року, за час спільного проживання, погашено кредит на суму 25254 гривень 95 копійок, відсотків сплачено на суму 10603 гривень 94 копійки. Починаючи з 31.07.2012 року по 20.08.2015 року позивачкою погашено кредит на суму 9457 гривень 11 копійок, погашено відсотків на суму 4649 гривень 89 копійок. Заборгованості по кредиту немає.

Позивачка вважає, що її частка в спільному майні є в розмірі 83/100, частка відповідача - 17/100. Крім того, за період з 09.12.2002 року по 20.08.2015 року позивачкою сплачено відсотки за користування кредитом в розмірі 15253 гривні 83 копійки. Позивач просить суд встановити факт фактичного припинення шлюбних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, починаючи з 07 травня 2012 року по 18 серпня 2015 року. Встановити, що квартира №18, площею 65,5 м.кв., що складається з двох кімнат та знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 275-Г, є спільною частковою власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 83/100 частини квартири № 18 площею 65,5 м. кв., що складається з двох кімнат та знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 275-Г. Визнати за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на 17/100 частини квартири № 18, площею 65,5 кв.м., що складається з двох кімнат та розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 275-Г.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Водночас зазначила, що шлюбні відносини, ведення спільного господарства припинено з 7 травня 2012 року. До розірвання шлюбу сторони жили як сусіди 3 роки. Останнім часом за комунальні послуги та кредит сплачувала позивачка. Сама погасила всі комунальні борги за 3 роки, кредит, відсотки і всі внески. Перший внесок у сумі 8000 гривень допоміг сплатити батько відповідача, але вона подарувала 1/5 частину своєї квартири сестрі відповідача.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Зазначив, що вказана квартира є спільною сумісною власністю сторін. Перший внесок на її придбання в розмірі 8000 гривень внесений не позивачкою. Кредит сплачувала довірителька. Після розлучення відповідач відмовився сплачувати кошти, а тому надалі кредитну заборгованість погашала позивачка. В даний час квартира з іпотеки знята, кошти сплачено.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, додатково пояснив, що до серпня 2015 року проживали разом. Платежі здійснювались щоквартально. Сторони домовились, що платежі сплачує позивачка за власні кошти, а за решту коштів вони вели спільне господарство до серпня 2015 року.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив визнати право спільної сумісної власності за сторонами та визнати за сторонами право власності по 1/ 2 частки квартири за кожним.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що спочатку сторони проживали разом, а пізніше стали проживати окремо, їх відносини погіршились через фінансове становище та відсутність дітей. З травня 2012 року усіма фінансовими питаннями займалась позивачка. Позивачка сама повністю погасила кредитні зобов'язання. Грошові кошти у сумі 8000 гривень надав батько відповідача, після чого позивачка відписала 1/5 частини квартири на користь сестри батька.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вони з позивачем є колегами. Зазначила, що їй відомо про квартиру, яку сторони взяли у кредит. Позивачка сплачувала кредит щоквартально. Сторони домовились, що відповідач сплачує за комунальні послуги, а позивачка погашає кредит. Відповідач приходив додому в стані алкогольного сп'яніння, сімейні відносини погіршились. Всі платежі оплачувала позивачка.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що відкрив рахунок в банку та сплатив перший внесок по іпотечному договорі в розмірі 6000 гривень. Пізніше за його кошти були придбані меблі, техніка, опалення.

Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд фактично встановив.

Сторони перебували у шлюбі з 08 жовтня 1999 року. Рішенням Шевченківського районного суду № 727/5478/15-ц від 18 серпня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу встановлено, що позивачка звернулась до суду з позовом у якому зазначила, що вона та ОСОБА_3 припинили подружні стосунки в травні 2102 року. Сторони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть спільного бюджету не мають. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Шлюб між сторонами розірвано.

Згідно кредитної угоди № 70 від 09.12.2002 року (далі Угода) вбачається, що її укладено між Чернівецьким регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву, в особі директора ОСОБА_8, та сім'єю, в особі ОСОБА_1

П. 1.2 Угоди встановлено, що кредит надається на будівництво (реконструкцію) житла загальною площею 65,5 кв. м., згідно з проектом за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 275 Г, кв. 18.

З п. 7 Розрахунку розміру кредиту, сум внесків позичальника та суми коштів на страхування в період будівництва (реконструкції) житла від 09.12.2002 року (далі Розрахунок) вбачається, що фактична вартість квартири 73491 гривня.

З довідки об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мій дім вул. Головна, 275» вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Г/18.

З акту про виконання зобов'язання за кредитною угодою від 04 листопада 2015 року вбачається, що кредитна угода за №70 від 09.12.2002 року припиняє свою дію. Чернівецьке регіональне управління Фонду претензій стосовно виконання зобов'язань за кредитною угодою до позичальниці ОСОБА_1 немає. Зобов'язання за кредитною угодою вважаються виконаними, заборони на відчуження квартири немає.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що власником квартири №18, що знаходиться в м. Чернівці по вул. Головній, 275 Г, є ОСОБА_1

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Відповідно до Правової позиції Верховного суду України у справі №6-2641цс15, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями:

час набуття майна;

кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норма ст. 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

Розглядаючи вимоги позивача в частині встановлення факту фактичного припинення шлюбних відносин, суд вважає їх обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд розглядає справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи.

Встановлення факту фактичного припинення шлюбних відносин необхідно позивачу для визначення обсягу набутого майна під час шлюбу та джерела коштів для придбання у власність спільного майна.

Факт припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем з 07 травня 2012 року по 18 серпня 2015 року підтверджується письмовими доказами по справі, а саме рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.08.2015 року та показаннями свідка ОСОБА_5 які узгоджуються між собою.

Ствердження відповідача про припинення шлюбних відносин з часу ухвалення рішення суду тобто з 18.08.2015 року не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Розглядаючи позовні вимоги в частині поділу спільного майна подружжя суд враховує, що під час перебування у шлюбних відносинах з грудня 2002 року по травень 2012 року позивач та відповідач спільно сплатили 25254,95 грн. за кредитною угодою, що становить 34 % від фактичної вартості квартири у сумі 73491 грн.

Після фактичного припинення шлюбних відносин позивачка самостійно сплатила 66 % вартості квартири, що підтверджується банківськими квитанціями за період з травня 2012 року по листопад 2015 року.

Відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу щодо виконання обовязків за кредитною угодою № 70 від 9.12.202 року.

Таким чином судом фактично встановлено, що обсяг спільного майна набутого під час шлюбу сторін складає 34/100 частини квартири № 18 площею 65,5 м. кв., що складається з двох кімнат та знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 275-Г.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна , що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що частка позивача у праві власності на квартиру № 18, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 275-Г складає 83/100 з яких 17/100 це 1/ 2 частина від частки у праві спільної сумісної власності та 66/100 частина набута позивачем за власні кошти.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивача, а саме: судовий збір в сумі 978 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 68-71 СК України, ст. ст. 3, 10, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 292 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту фактичного припинення шлюбних відносин та поділ спільного майна подружжя - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт припинення шлюбних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 07 травня 2012 року по 18 серпня 2015 року.

Визнати право спільної часткової власності на квартиру № 18 в житловому будинку № 275-Г по вул. Головна м. Чернівці між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Поділити спільне майно подружжя:

- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право спільної часткової власності на 83/100 частини квартири № 18 загальною площею 67,50 кв.м. , житловою площею 34,60 кв.м , яка складається з 2-х житлових кімнат та знаходиться за адресою: м. Чернівці вул. Головна, б. 275-Г.

- визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право спільної часткової власності на 17/100 частини квартири № 18 загальною площею 67,50 кв.м. , житловою площею 34,60 кв.м , яка складається з 2-х житлових кімнат та знаходиться за адресою: м. Чернівці вул. Головна, б. 275-Г.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 978 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з часу його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко