Справа № 752/4370/16-ц
Провадження по справі № 2-з/752/44/16
У Х В А Л А

23.03.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Лебедєва В.В.

перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за його ж позовом до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

встановив:

у провадження Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

18.03.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суд з заявою про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Звертаючись з зазначеною вище заявою, позивач обґрунтовував свої вимоги з тих підстав, що Державним реєстратором Департамента державної реєстрації міністерства юстиції України м. Києва Ніловою А.О. без дотримання порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 21726293 на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 21.07.2015 року в його квартиру АДРЕСА_1, зламавши замки, заселилися невідомі йому особи, а його майно винесли на вулицю. З метою унеможливлення продажу квартири ОСОБА_2 третім особам, що призведе до неможливості захистити свої права, просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Заявник та заінтересовані особи у судове засідання не викликалися.

За правилами ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Питання щодо забезпечення позову може вирішуватися судом на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування виду забезпечення позову, який належить застосувати. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими вимогами.

Пленумом Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як видно зі змісту позовної заяви позивачем заявлено про спір щодо витребування майна із чужого незаконного володіння у ОСОБА_2

Звертаючись з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 просить його забезпечити накладенням арешту на квартиру АДРЕСА_1 шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії щодо її відчуження.

Однак, в обґрунтування заявлених вимог, позивачем не надано суду доказів щодо наявності правовідносин з відповідачем та переходу до останнього права власності на квартиру з приводу якої заявлено спір..

Відтак, заявлені ОСОБА_1 вимоги про забезпечення заявленого ним до ОСОБА_2 позову про витребування майна із чужого незаконного володіння, у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії щодо її відчуження, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за його ж позовом до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п»яти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк