Справа № 578/123/16-ц
провадження № 2/578/67/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2016 року Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Литвин А.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_1

до Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- встановити факт належності ОСОБА_6 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року;

- визнати на ним право власності на житловий будинок літер А-1 за планом 1954 року побудови з прибудовою літер а1 1954 року побудови, веранду літер а за планом 1954 року побудови, загальною площею 73,4 кв. м., житловою площею 42,6 кв. м., погріб літер п/г за планом 1954 року побудови, навіс літер Б за планом 2000 року побудови, навіс літер В за планом 1977 року побудови, сарай літер Г за планом 1977 року побудови, убиральню літер Д за планом 2000 року побудови, ганок літер а2 за планом 1980 року побудови, ганок літер а3 за планом 1980 року побудови, ворота літер № 1 за планом 1976 року побудови, огорожу літер № 2 за планом 1976 року побудови, огорожу літер № 3 за планом 1976 року побудови, загальною вартістю станом на 10.12.2015 153381 грн., розташованих за адресою: АДРЕСА_1, по праву спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька ОСОБА_6.

Вимоги обґрунтовані тим, що він, будучи спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем на день його смерті та фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, але позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, і постановою нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Факт належності померлому ОСОБА_6 нерухомості за означеною адресою підтверджується довідкою сільської ради, фотокопіями особових рахунків погосподарської книги. За висновками компетентних органів забудови відповідають правилам ДБН 360-92, санітарним правилам; самочинні будівлі відсутні. Позивач зазначає, що без встановлення факту належності спадкодавцю на прав власності зазначеної нерухомості на час відкриття спадщини, він не може реалізувати своє право на спадщину, яка відкрилася після смерті батька, що є підставою для звернення до суду. Встановлення факту, що має юридичне значення - факту належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, необхідно для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину. Встановити цей факт в інший спосіб, ніж за рішенням суду, є неможливим. Спір про право на спадщину на цей час відсутній, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, що відкрилась після смерті ОСОБА_6, немає. Треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доводяться позивачу рідними братами та сестрою, але на спадщину не претендують. Третя особа: ОСОБА_5 є суміжним користувачем, але його інтереси при забудові не порушено.

Позивач на судове засідання з'явився, на якому підтримав позовні вимоги з наведених у позові підстав.

Відповідач та треті особи в судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином. На адресу суду направили заяви, кожен окремо, про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позову у повному обсязі /ас. 51-55/.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 був користувачем житлового будинку та господарських споруд по провулку Зелений будинок номер два у селі Миропілля Краснопільського району Сумської області, проте за життя належним чином не оформив /ас.20/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6, місце державної реєстрації смерті виконком Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 8 від 19 січня 2002 року / копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 19 січня 2002 р.,ас.8/.

За життя ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений 15жовтня 2001 року секретарем виконавчого комітету Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області, що зареєстровано в реєстрі за № 948, за яким усе своє майно заповідав ОСОБА_1 /копія ас.11/.

На день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року спадкодавець ОСОБА_6 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, разом з сином ОСОБА_1 та його сім'єю /довідка з місця відкриття спадщини від 17.11.20І5 за № 1320/02-29, ас. 10 , свідоцтво про народження копія ас. 9/.

За повідомленням в. о. завідувача Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області № 110/01-16 від 24.02.2016 та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №№ 43056743,43056750 від 24.02.2016, спадкова справа після померлого 18.01.2002 ОСОБА_6 не заводилася та не видавалася /ас. 41-43/.

20 січня 2016 року позивачу державним нотаріусом Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа /ас. 18/.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно.

До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК УРСР від 18.07.1963 року, так як спадщина після померлого ОСОБА_6 відкрилась до 01.01.2004 року.

Позивач згідно з правилами статей 534, 549 ЦК Української РСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, є сином померлого та спадкоємцем на все майно за заповітом, фактично вступив в управління спадковим майном, тобто прийняв спадщину, водночас, оформити спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, не може через відсутність у нього правовстановлюючого документа.

Проте, у матеріалах справи є докази того, що зазначений вище житловий будинок належав на праві власності ОСОБА_6.

Так, за рішенням виконавчого комітету Миропільської сільської ради № 76 від 22.12.1993 ОСОБА_6 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,35 га, у т. ч. 0,03 га для будівництва та обслуговування житлового будинку у с. Миропілля по провулку Зелений будинок номер два Краснопільського району Сумської області, але за життя нею державний акт не отримувався /довідка сільської ради ас. 20/.

Згідно із даними погосподарських книг /копії ас. 22-30/ ОСОБА_6 значиться членом господарства, записаного першим, особовий рахунок № 1200, 1030.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Не зробив цього і спадкодавець ОСОБА_6, про що свідчить Довідка-характеристика комунального підприємства «Сумське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради від 10.12.2015 № 0419664, за змістом якої право власності на об'єкт нерухомого майна, розташованого у с. Миропілля по провулку Зелений номер два Краснопільського району Сумської області, не зареєстровано; рік будівництва будинку - 1954, загальна площа - 73,4 кв. м., відсоток зносу - 47%; загальна інвентаризаційна вартість будівель та споруд станом на 10.12.2015 становить 153381 грн.; самочинна реконструкція відсутня / ас. 17/.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP. затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Отже, сукупність зазначених вище доказів, досліджених у судовому засіданні, указує на належність ОСОБА_6 на праві власності житлового будинку по провулку Зелений будинок номер два у селі Миропілля Краснопільського району Сумської області.

Із 1979 року в Україні (УРСР) погосподарський облік у сільських Радах народних депутатів здійснюється за особливою формою статистичного обліку.

Так, згідно п. 1 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 13.04.1979 № 112/5, документами погосподарського обліку для сільських Рад народних депутатів, зокрема, є форма № 1 - «Погосподарська книга».

Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затверджених ЦСУ СССР 12.05.1985 № 5-24/26, ці книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності.

Пунктами 18, 40 Вказівок 1979 року та пунктами 18, 39 Вказівок 1985 року передбачено, що погосподарська книга складається, зокрема, із розділу: «Споруди, які є особистою власністю господарства», у якому записуються дані про житловий будинок, назву інших споруд і рік їх будівництва.

Із Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української УРСР 31.01.1966, погодженої заступником Голови Верховного Суду УРСР від 15.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягали.

Отже, у 1954 році, тобто в період забудови домоволодіння, що розташоване у с. Миропілля по провулку Зелений номер два Краснопільського району Сумської області та належить ОСОБА_6, у сільській місцевості державна реєстрація об'єктів нерухомості взагалі не передбачалася.

Тому, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, зокрема, у сільській місцевості не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013 за змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались актами органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на спадкування за заповітом і законом не визначено іншого порядку його встановлення.

Встановлені обставини справи не спростовані і не оспорені відповідачем та третіми особами, тому суд вважає юридичний факт належності на праві власності означеного домоволодіння померлому ОСОБА_6 доведеним, що передбачено ч. 2 ст.256 ЦПК України.

Відповідно до роз"яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, власник майна, згідно ст. 392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У теперішній час право позивача на спадщину за заповітом ніким не оспорене і спадщина не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Миропільська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має; інтереси суміжного землекористувача при забудові не порушено.

За інформації компетентних органів будівлі та споруди побудовані в межах «червоних» ліній в межах земельної ділянки без порушень ДБН 360-92*; відповідають вимогам санітарних та протипожежних норм /ас. 31-32,56/.

Згідно технічного паспорту виготовленого 10.12.2015 року Комунальним підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок, розташований за адресою: село Миропілля провулок Зелений будинок номер два Краснопільського району Сумської області складається з житлового будинку літер А-1 за планом 1954 року побудови з прибудовою літер а1 1954 року побудови, веранду літер а за планом 1954 року побудови, загальною площею 73,4 кв. м., житловою площею 42,6 кв. м., погріб літер п/г за планом 1954 року побудови, навіс літер Б за планом 2000 року побудови, навіс літер В за планом 1977 року побудови, сарай літер Г за планом 1977 року побудови, убиральню літер Д за планом 2000 року побудови, ганок літер а2 за планом 1980 року побудови, ганок літер а3 за планом 1980 року побудови, ворота літер № 1 за планом 1976 року побудови, огорожу літер № 2 за планом 1976 року побудови, огорожу літер № 3 за планом 1976 року побудови/ копія ас. 13-16/.

Отже, враховуючи сукупність доказів, досліджених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на день смерті ОСОБА_6 його право власності на житловий будинок, розташований у с. Миропілля по провулку Зелений будинок номер два Краснопільського району Сумської області було посвідчено у порядку, передбаченому діючим на той час законодавством, а тому цей будинок увійшов до складу спадщини.

Право, яке належало ОСОБА_6 на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право в порядку спадкування перейшло після його смерті до позивача ОСОБА_8, який прийняв спадщину у належний спосіб, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому його право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо.

З огляду на викладене, враховуючи правила ч. 1 ст. 61 ЦПК України, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 10- 11, 58-61, 79, 88, 174, 197,209, 212, 214 - 215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_6 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: село Миропілля провулок Зелений будинок номер два Краснопільського району Сумської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок літер А-1 за планом 1954 року побудови з прибудовою літер а1 1954 року побудови, веранду літер а за планом 1954 року побудови, загальною площею 73,4 кв. м., житловою площею 42,6 кв. м., погріб літер п/г за планом 1954 року побудови, навіс літер Б за планом 2000 року побудови, навіс літер В за планом 1977 року побудови, сарай літер Г за планом 1977 року побудови, убиральню літер Д за планом 2000 року побудови, ганок літер а2 за планом 1980 року побудови, ганок літер а3 за планом 1980 року побудови, ворота літер № 1 за планом 1976 року побудови, огорожу літер № 2 за планом 1976 року побудови, огорожу літер № 3 за планом 1976 року побудови, загальною вартістю станом на 10.12.2015 153381 грн., розташованих за адресою: село Миропілля провулок Зелений будинок номер два Краснопільського району Сумської області, по праву спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька ОСОБА_6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І . Косар