УХВАЛА

Іменем України

"01" лютого 2016 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Мартинишин М.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, повернення дитини та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Франківського районного суду м.Львова з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, повернення дитини та стягнення аліментів, в якому просила суд: визначити місце проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матірю ОСОБА_1; постановити рішення про негайне відібрання її дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_2 і повернути дитину її; обумовити ОСОБА_2 побачення з дочкою присутність матері протягом 6 місяців та стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 грн. щомісячно.

Вивчивши позовну заяву позивача та додані до неї документи, приходжу наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 19.12.2013 року. Яке набрало законної сили, розглянуто позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, яким позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 3000,00 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи утриманнями з 01.01.2014 року.

Крім цього, з наданих позивачем матеріалів справи, також вбачається що позивачка фактично являється особою на користь якої вже присуджені аліменти. Відповідно до ст.8 та 12 Закону України «Про виконавче провадження» має права стягувача за зазначеним вище рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Як вказує ч. 2ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно ч. 6 ст. 122 ЦПК України відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

В даному випадку позивач, просить вирішити спір між сторонами по яким вже винесено рішення, яке набрало законної сили.

Враховуючи, що спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення аліментів з тих самих підстав вже судом розглянуто, заочне рішення суду від 19.12.2013 року набрало законної сили, тож суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі в частині вимог про стягнення аліментів.

Керуючись ст. 122, 208, 209 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, повернення дитини та стягнення аліментів в частині позовних вимог про стягнення аліментів.

Копію ухвали направити позивачеві.

Розяснити позивачу, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з такою самою вимогою до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Мартинишин М.О.