АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа Національний банк України про стягнення суми депозитного вкладу,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2015 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неврахування його доводів та доказів.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення незаконним, таким, що повинне бути скасоване, з ухваленням нового про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_2 і відповідачем-Банком 04 грудня 2013 року укладено договір депозитного вкладу, згідно якого в цей день в регіональному відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» в м. Сімферополь філії Кримського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» було відкрито рахунок, до якого позивач передав ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 50000 доларів США на термін 366 днів (12 місяців) із зобовязанням Банку нараховувати відсотки на суму вкладу за ставкою обумовлених річних (8.5%). Вказаний договір сторонами виконувався.

Після закінчення строку його дії на неодноразові звернення позивача до Банку із заявою про повернення вкладу відповідач вимогу не задовольнив.

Відмовляючи позивачеві у стягненні суми депозитного вкладу, райсуд вважав позовні вимоги недоведеними, а надані ним докази такими, що не свідчать про укладення договору депозитного вкладу, відкриття депозитного рахунку, внесення коштів та знаходження залишку грошової суми на депозитному рахунку, а також те, що відокремлений підрозділ ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АРК та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, після окупації АРК та міста Севастополя.

Такі висновки не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 626-639, 1058, 1059, 1068 ЦК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174, Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516.

Факт внесення позивачем на банківський рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк» вкладу у сумі 50 000долл. США підтверджений письмовими доказами : договором банківського вкладу «Стандарт», оформлений банкіром ОСОБА_3 та підписаний уповноваженою особою з печаткою Банку; банківською квитанцією № 16474927 від 4.12.2013 про внесення грошової суми 50 000долл.; випискою по вказаному договору станом на 5.03.2014. про суми виплачених процентів та залишок на рахунку 50 000долл.(а.с.4-7)

Зазначені письмові документи відповідачем не були спростовані, зокрема, не надано конкретних пояснень та письмових підтверджень щодо працівника банку ОСОБА_3, що оформлював (ла) спірний договір, не спростована належність печатки, що міститься під умовами договору (апеляційним судом була оглянута надана позивачем у засіданні чітка копія договору, що видавалась йому). Позиція, яку зайняв Банк по даній справі: не підтверджувати, і не спростовувати наявність чи відсутність доказів, - свідчить не на його користь з огляду на правила ст.ст.10,57, 60 ЦПКУ. А тому його заперечення проти них як доказової бази не могли бути для суду обставиною, що давала підстави для відмови у позові.

Філія «Кримське РУ ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» є підрозділом ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», договори укладені від імені ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», відповідальність за виконання передбачених ними зобовязань лежить на ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК».

Організація діяльності ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», у тому числі, і підрозділів, входить до його компетенції. Заперечення Банку про недоведеність позивачем наявності грошових коштів на його рахунках, а також незавірення ним наданих копій документів печаткою Банку, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки утримувачем вказаних доказів є саме Банк, а не його вкладник. Враховуючи, що Банк таких доказів не надає, суд на підставі ч.1 ст.11 ЦПК України виходить з тих доказів, які надані позивачем. Претензії Банку до оформлення укладених договорів та виданих ОСОБА_2 банківських квитанцій не можуть ставитись йому у вину, оскільки їх оформлення здійснено саме ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК»

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Усе наведене райсуд залишив без уваги та зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Районний суд, крім іншого, прийшов до висновку, що Банк є неналежним відповідачем по справі, посилаючись при цьому на Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», згідно якого відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації держави Україна громадянам України, покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію, а згідно російського законодавства - на автономну некомерційну організацію- Фонд захисту вкладників, який взяв на себе зобов'язання здійснювати компенсаційні виплати, у тому числі, клієнтам Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», а поскільки до АНО «ФЗВ» позивач не звертався, і ця організація не відмовляла йому у видачі вкладу, то і спору немає.

Такі висновки є невірними з огляду на те, що відповідно до положень ч.2,3 ст.9 вказаного Закону - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий вказаними органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Зважаючи на це, посилання суду на російське законодавство є незаконним, і на позивачеві не може лежати обов*язок звертатись до російського Фонду захисту вкладників з вимогою про повернення вкладу.

В той же час, посилаючись на положення наведеного Закону, згідно яких -територія Автономної Республіки Крим визначена як тимчасово окупована територія України, райсуд, не сприяв справедливому вирішенню спору та захисту інтересів громадян України, що протирічить ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на дійсно встановлені та викладені вище обставини справи, рішення як незаконне підлягає скасуванню з ухваленням у відповідності до ст.ст. 213, 214, 309 ЦПКУ нового рішення про задоволення позовних вимог. На підставі ст.88 ЦПКУ з Банку необхідно стягнути судовий збір в розмірі 6 070, 72 грн..

Керуючись ст. 307, 309ч.1 пп.3, 4 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу та позов ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2015 року скасувати.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором банківського вкладу (депозиту) № SAMDNWFD 900 «Вклад «Стандарт»» від 04 грудня 2013 року в сумі 50 000,00 доларів США, що є еквівалентом 648 314,75 грн., станом на 08 жовтня 2014 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 6 070, 72 грн..

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_4