Провадження № 6/161/50/16
У Х В А Л А

09 лютого 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Козак О.А.,

з участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку заяву ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим листом, який визнано таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з заявою стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим листом від 01.07.2015 року, який визнано таким, що не підлягає виконанню.

Свою заяву обґрунтовує тим, що 01.07.2015 року Луцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист у справі №161/11298/14-ц за позовом ОСОБА_3 до нього про поділ майна подружжя.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 15.09.2015 року відмовлено у задоволенні його заяви про визнання виконавчого листа у справі №161/11298/14-ц за позовом ОСОБА_3 до нього про поділ майна подружжя таким, що не підлягає виконанню.

Однак, ухвалою апеляційного суду Волинської області від 24.11.2015 року визнано виконавчий лист у справі №161/11298/14-ц за позовом ОСОБА_3 до нього про поділ майна подружжя таким, що не підлягає виконанню.

Вказує, що йому стало відомо, що Другим відділом ДВС Луцького міськрайонного суду перераховано на користь ОСОБА_3 стягнуті з нього кошти на підставі вказаного виконавчого листа в розмірі 18675,42 грн.

У звязку з чим, просить в порядку повороту виконання рішення стягнути з ОСОБА_3 на його користь 18675,42 грн., які були отримані нею на підставі виконавчого листа, який визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав з підстав, викладених у ній та просив задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не зявилась по невідомій суду причині, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена судом належним чином, а тому суд вважає за можливе справу слухати за наявними доказами.

Заслухавши думку представника заявника, дослідивши представлені по справі докази, суд приходить до висновку, що заява до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 30.10.2015 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя в звязку із визнанням мирової угоди (а.с. 95-96).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 15.09.2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа у справі №161/11298/14-ц за позовом ОСОБА_3 до нього про поділ майна подружжя таким, що не підлягає виконанню (а.с. 130).

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 24.11.2015 року визнано виконавчий лист у справі №161/11298/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя таким, що не підлягає виконанню (а.с. 193-194).

Відповідно до ст. 380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно ст. 381 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягнення з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003, «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах»(абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

Таким чином, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Отже, за змістом наведеного поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання, а поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасоване судове рішення

За таких обставин суд вважає, що в даному випадку чинним законодавством не передбачено поворот рішення суду за наслідками укладення мирової угоди, що не позбавляє заявника права на звернення до суду в іншому порядку, якщо він вважає, що порушено його права чи інтереси.

А тому, керуючись ст. ст. 369, 380, 381 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів з ОСОБА_3 за виконавчим листом, який визнано таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М.Кихтюк