СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 4-с/759/205/16
ун. № 759/4366/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Семаніва Ю.В. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Гречух О.Я.,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Гречух О.Я. та просить визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві Гречуха О.Я. щодо відмови в задоволенні клопотання від 14.09.2016 року протиправними; зупинити продаж арештованого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1.

Скаргу обґрунтовує тим, що в провадженні головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві Гречуха О.Я. перебуває на примусовому виконанні виконавчий лист №759/4366/14-ц, виданий 02.03.2015 року Святошинським районним судом м. Києва, виконавче провадження ВП № 47056955, щодо стягнення солідарно з скаржника та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №37.3/ІЖ-008.08ю01 від 11.04.2008 року та договору поруки від 11.04.2008 року у розмірі 2 672 833, 93 грн.- по тілу кредиту та відсотках, та 2 913 608, 67 грн. - пені та 3% річних.

03.04.2015 року було винесено постанову про арешт та заборону відчуження квартири скаржника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а 15.06.2016 року її було описано та арештовано. Згідно Звіту про оцінку вартості квартири, яку скаржнику надали для ознайомлення, вартість даної квартири складає 1 016 000, 00 грн. Проте, скаржник не погоджується з даною вартістю квартири у зв'язку з наступними обставинами. Так, скаржник є власником вищевказаної квартири за адресою: АДРЕСА_1, розміром 68,2 кв. метри, яку використовує у своїй підприємницькій діяльності, а саме як перукарню та салон краси. Для здійснення даної підприємницької діяльності, скаржник зробив капітальне самовільне перепланування даної квартири. Дану квартиру не було переоформлено з житлового на нежитлове приміщення, та не було узаконено проведене перепланування. Згідно Звіту про оцінку майна, вартість квартири скаржник вважає заниженою, так як її було оцінено як житлове приміщення. Проте, фактично дана квартира є капітально переобладнана з житлової в нежитлову, а тому дані зміни підлягають узаконенню. Крім того, з відміткою про самочинне перепланування, нотаріус не має права вчиняти нотаріальні дії щодо посвідчення правочинів по відчуженню нерухомого майна тобто квартири. Після переведення даної квартири з житлового в нежитлове приміщення, її ринкова вартість повинна зрости у півтори рази, що повинно сприяти та задовольнити інтереси як стягувана так і боржника. Для цього скаржнику потрібно призупинити реалізацію даної квартири, надати певний час та зняти з квартири арешт, а в подальшому після перереєстрації житлового статусу, провести повторну оцінку її вартості. Проте, звернувшись 14.09.2016 року до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві Гречуха О.Я. з даним клопотанням скаржник отримав відмову в його задоволенні з роз'ясненням, що відповідно до вимог ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» зупинити реалізацію арештованого майна може лише суд.

Згідно ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судовий контроль за виконанням судових рішень визначений Розділом VII ЦПК України, де в ст. 383 ЦПК України, вказано про те, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Тобто, предметом судового розгляду згідно Розділу VІІ ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" є рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

У відповідності до ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як вбачається зі скарги, скаржник звернувся до суду 04.10.2016 року з пропуском 10-денного строку, передбаченого ст. 385 ЦПК України.

Скаржником в скарзі не ставиться питання про поновлення строку та не наведено доказів, що підтверджують поважність пропуску встановленого строку для звернення.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України визначає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що строк звернення зі скаргою пропущено та підстави для його поновлення відсутні, враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про необхідність залишення скарги без розгляду.

При постановленні даної ухвали вважаю, за необхідне роз'яснити скаржнику, що залишення скарги без розгляду не позбавляє його права на повторне звернення до суду з такою самою скаргою разом з клопотанням особи, що її подала, про поновлення пропущеного строку.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 209, 210, 223, 293, 383-386 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Гречух О.Я. - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Семаніва