Справа № 740/5454/15-ц Провадження № 22-ц/795/595/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Пантелієнко В. Г. Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіХромець Н.С.
суддів:Бечка Є.М., Шевченка В.М.
при секретарі:Мартиновій А.В.
за участю:представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача Кравцової О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу Ніжинського міського голови Лінника Анатолія Валерійовича на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до Ніжинського міського голови Лінника Анатолія Валерійовича про скасування розпорядження,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 05 лютого 2016 року позов задоволено, визнано протиправними дії Ніжинського міського голови Лінника А.В. щодо винесення 06 березня 2015 року розпорядження № 25 «Про скасування розпоряджень секретаря міської ради та міського голови», скасовано розпорядження Ніжинського міського голови Лінника А.В. «Про скасування розпоряджень секретаря міської ради та міського голови» № 25 від 06 березня 2015 року.

В апеляційній скарзі Ніжинський міський голова Лінник А.В. просить скасувати рішення суду через неповне з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду. Зазначає, що протиправних дій з його боку не було вчинено, розпорядження прийнято в межах повноважень та компетенції міського голови та на підставі п. 1.10 Регламенту виконавчого комітету Ніжинської міської ради 6 скликання, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 19 від 13.01.2011 р., ч. 8 ст. 59 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні ». Відповідач вказує, що відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова є роботодавцем, призначає на посади і звільняє керівників відділів та управлінь. НА думку відповідача, суд безпідставно не взяв до уваги рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 року у справі № 1-9/2009 яким визначено, що орган місцевого самоврядування має право скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни. Ніжинський міський голова наголошує на тому, що записи № 11, 12, 13, 14 у трудовій книжці позивача здійснено відповідно до п. 1.10 Наказу Міністерства праці України, міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.93 р. «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників».

До апеляційного суду надійшли письмові заперечення від ОСОБА_8, який просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін. Зазначає, що посилання відповідача на рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 р. № 1-9/2009 є безпідставними, оскільки даним рішення розділено рішення органу місцевого самоврядування на нормативні та ненормативні. В цьому випадку, на думку позивача, скасовано рішення ненормативного характеру, яке відповідно до вказаного вище рішення Конституційного Суду не може бути скасоване, оскільки виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Ніжинський міський голова Лінник А.В., приймаючи розпорядження від 06.03.2015 року № 25 «Про скасування розпоряджень секретаря міської ради та міського голови», діяв з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок, оскільки внесення на підставі цього розпорядження записів такого змісту до трудової книжки позивача призвело до втрати ним трудового стажу за період з 28.03.2014 року по 06.03.2015 року і тим самим грубо порушені трудові права особи, гарантовані Конституцією України.

Висновки суду відповідають встановленим обставинам справи та вимогам закону, враховуючи таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 відповідно до розпорядження секретаря міської ради від 06.02.2014 року № 7 «Про поновлення на посаді ОСОБА_8» був поновлений на посаді начальника комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства». 20.03.2014 року ОСОБА_8 відповідно до розпорядження секретаря міської ради № 28 «Про розірвання контракту та звільнення з посади» був звільнений з посади начальника комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства». Згідно розпорядження секретаря міської ради від 27.03.2014 року № 35 «Про розірвання контракту та звільнення з посади» ОСОБА_8 був звільнений з посади начальника комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» та з ним достроково розірвано контракт як з керівником зазначеного комунального підприємства. 05.03.2015 року ОСОБА_8 згідно з розпорядженням Ніжинського міського голови № 22 «Про поновлення на посаді ОСОБА_8» був поновлений на посаді начальника комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» з 28.04.2014 року.

Ніжинський міський голова своїм розпорядженням від 06.03.2015 року № 25 «Про скасування розпоряджень секретаря міської ради скасував розпорядження: від 06.02.2014 року № 7 «Про поновлення на посаді ОСОБА_8; від 20.03.2014 року № 28 «Про розірвання контракту та звільнення з посади»,; від 27.03.2014 року № 35 «Про розірвання контракту та звільнення з посади»; від 05.03.2015 року № 22 «Про поновлення на посаді ОСОБА_8». Цим же розпорядженням зобов'язано відділ кадрової політики внести до трудової книжки ОСОБА_8 записи про недійсність записів № 12, № 13 та № 14.

З матеріалів справи вбачається, що записи № 12 і № 14 до трудової книжки позивача вносились на виконання, відповідно, рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 05 лютого 2014 року та рішення Ніжинського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року, яке є чинним, розпорядження від 20.03.2014 року № 28 та розпорядження від 27.03.2014 року № 35 «Про розірвання контракту та звільнення з посади» вже визнані незаконними (а.с. 50-57). Звільнення позивача розпорядженням № 60 від 14 серпня 2013 року визнане законним рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 01 грудня 2014 року за результатом перегляду справи після скасування рішення апеляційного суду від 05 лютого 2014 року. В період між ухваленням рішень судів про поновлення на роботі про відмову у позові про поновлення на роботі позивач поновлювався на роботі і певний час працював. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Отже, висновок суду про порушенням трудових прав позивача внесенням до трудової книжки записів такого змісту, як визначено розпорядженням міського голови № 25 від 06.03.2015, є обґрунтованим.

Посилання відповідача на рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції. У названому рішенні Конституційного Суду, крім висновку про право органу місцевого самоврядування на зміну і скасування своїх рішень, вказано також на те, що це право не є абсолютним. Конституційний Суд зазначив, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами . Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ніжинського міського голови Лінника Анатолія Валерійовича відхилити. Рішення Ніжинського міськрайонного суду від 05 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: