Справа № 727/338/16-ц
Провадження № 2/727/496/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді Літвінової О.Г.

при секретарі Чорней І.А.

з участю сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт, треті особи: Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, Чернівецька міська рада про відшкодування майнової та немайнової шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт, третіх осіб на стороні відповідача: Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Посилався на те, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки «Тойота РАФ», 2008 року випуску.

Чоловік позивача ОСОБА_2 має право керувати зазначеним транспортним засобом.

01 грудня 2015 року ОСОБА_2 приблизно о 08-30 годині у дозволеному правилами дорожнього руху місці по вул. Корбуди, 9 м. Чернівці припаркував автомобіль марки «Тойота РАФ», 2008 року випуску д.н. НОМЕР_1.

В той же день, приблизно о 13-30 годині ОСОБА_2 почув, як у автомобіля спрацювала сигналізація та прийшовши до автомобіля, він виявив, що на автомобіль із поряд розташованого дерева впала гілка, внаслідок чого транспортний засіб було пошкоджено.

Позивач вказує, що сума завданих їй збитків, внаслідок пошкодження майна становить 38859 грн. 55 коп., що підтверджує висновком експертного авто товарознавчого дослідження з оцінки транспортних засобів від 11.12.2015 року.

Також зазначила, що дана подія відбулась унаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків по догляду за зеленими насадженнями.

Крім того, вказувала на те, що такими діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у стражданнях, яких вона зазнала, внаслідок пошкодження її майна, оскільки вона та члени її сім?ї позбавлені можливості користуватися транспортним засобом, був порушений її нормальний життєвий спосіб життя. Завдану моральну шкоду оцінює в розмірі 10000 гривень.

Просила стягнути з відповідача на її користь 38859 грн. 55 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди. Також просив стягнути понесені судові витрати, а саме: витрати, пов'язані з проведенням експертного авто-товарознавчого дослідження у розмірі 516,60грн. та судовий збір

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків було пошкоджене майно позивача, у результаті чого їй було завдано майнової та моральної шкоди. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у поданих до суду запереченнях. Пояснив, що Чернівецький міський комунальний виробничий трест зеленого господарства та протизсувних робіт є неналежним відповідачем по справі, оскільки дерево, яке впало на автомобіль позивача не перебуває на його балансі та не є об'єктом благоустрою. Просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Чернівецької міської ради та Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради в судовому засіданні пояснив, що дійсно відповідно до Тимчасових правил благоустрою м.Чернвіців, затверджених рішенням Чернівецької міської ради від 03.02.2015 року №1489 відповідальність за збереження земельних насаджень покладається на відповідача. Тому вирішення позовних вимог залишає на розсуд суду. В подальшому справу просить розглядати у його відсутність.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої сторони, , дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Підстави та умови відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду встановлені ст.ст.22,23 та Главою 82 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомбільл марки «Тойота РАФ» 2008 року випуску, д.р.н. СЕ 1166 АР, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № САА 113221. Згідно даного свідоцтва ОСОБА_2 має право керувати даним транспортним засобом.

01 грудня 2015 року ОСОБА_2 припаркував автомобіль марки «Тойота Раф» д.н. НОМЕР_1 на узбіччі дороги по вул. Корбуди, 9 м.Чернівці. Зазначена обставина підтверджується копією висновку Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області від 01.12.2015 року ЖЕО № 1176 про результати розгляду звернення позивача, яка наявна в матеріалах справи.

Тоді ж на зазначений автомобіль впала суха гілка дерева, що спричинило ушкодження транспортного засобу. Зазначена обставина підтверджується протоколом огляду місця події від 01.12.2015 року .

За змістом п.2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Відповідно до частин 1,2 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту.

З метою реалізації даних повноважень міські ради визначають на конкурсних засадах підприємства, установи та організації (балансоутримувачів), відповідальні за утримання об'єктів благоустрою (п.4 ч.1 ст.10 Закону).

Частиною 1 статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до елементів благоустрою віднесено зелені насадження уздовж вулиць і доріг в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно - захисних зонах, на прибудинкових територіях.

До об'єктів благоустрою території житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, на яких розміщені об'єкти житлової забудови, громадські будівлі та споруди, інші об'єкти загального користування (ст.23 Закону).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об'єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об'єктів. (ч.1 ст.15 Закону).

Таким чином, враховуючи те, що земельна ділянка, на якій росло дерево, відповідно до положень Земельного кодексу України, перебуває у віданні Чернівецької міської ради, що було підтверджено представником Чернівецької міської ради в судовому засіданні, а тому саме даний орган був уповноважений визначити балансоутримувача даного об'єкту благоустрою.

Так, рішенням Чернівецької міської ради №1489 від 03.02.2015 року було затверджено Тимчасові правила благоустрою м.Чернівців.

Розділом 7 Тимчасових правил благоустрою м.Чернівці визначено, що утримання зелених насаджень регламентується Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006р. №105.

Відповідальність за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними покладається: щодо насаджень, які відносяться до комунальної власності, - на Чернівецький міський комунальний виробничий трест зеленого господарства та протизсувних робіт, до інших форм власності - на землевласників і землекористувачів; на вулицях перед будівлями до проїжджої частини (окрім дерев алейної висадки, повздовж проїжджої частини вулиці), всередині квартальних насаджень та садів мікрорайонів - на власників (орендарів) житлових, громадських і промислових будівель та споруд, а також на власників, будівель побуту, торгівлі, освіти, охорони здоров'я, які розташовані у житлових районах.

З урахуванням наведеного, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що Чернівецький міський комунальний виробничий трест зеленого господарства та протизсувних робіт є неналежним відповідачем по справі та відхиляє їх.

Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України від 10.04.2006 року №105, врегульовано питання утримання зелених насаджень у населених пунктах України. До елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до п. 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях установи, організації, підприємства, на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках їх власники або користувачі.

Відповідно до п.2.3.2 Тимчасових правил благоустрою міста Чернівці, затверджених рішенням Чернівецької міської ради VI скликання 03.02.2015 року №1489, зелені насадження вздовж вулиць і доріг є елементами благоустрою.

Згідно п.7.4 Тимчасових правил благоустрою міста Чернівці відповідальність за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними покладається: щодо насаджень, які відносяться до комунальної власності, - на Чернівецький міський комунальний виробничий трест зеленого господарства та протизсувних робіт.

Судом встановлено, що дерево, яке впало на автомобіль позивача, було розташовано вздовж вулиці та дороги по вул. Кордуби м.Чернівці, що відноситься до комунальної власності.

Відповідно до п.7.5.4 Тимчасових правил благоустрою міста Чернівці спеціалізоване підприємство забезпечує видалення сухостійних дерев та чагарників, вирізування сухих поламаних гілок.

Положеннями п.9.1.13 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 10.04.2006 року №105, визначено, що на вулицях і площах населених пунктів у процесі обстеження зелених насаджень необхідно виявляти аварійні дерева і потенційно аварійні гілки.

Відповідно до розділу 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об'єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об'єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Згідно п. 9.1.11 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі). Аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди, або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

З дослідженої у судовому засіданні довідки Чернівецького обласного центру з гідрометеорології №41/04-12/57 від 15.03.2015 року, судом встановлено, що вдень 01.12.2015 року відмічався сильний та дуже сильний північно-західний вітер, максимальні пориви вітру сягали не 17-24 метрів за секунду.

Згідно інформації Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області від 07.12.2015 року № 9/12/7229, 01.12.2015 року в м.Чернівцях надзвичайного стану не вводилось та Управління ДСНС України в Чернівецькій області надзвичайних ситуацій, повязаних і сильними поривами вітру, не зареєстровано.

Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження своїх доводів, представником відповідача було долучено до письмових заперечень копію договору №18 від 26.01.2015 року та копію кошторису на послуги щодо благоустрою територій.

Доводи представника відповідача про те, що дерево, яке впало по по вул. Кардуби м.Чернівці не перебуває на балансі підприємства, не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки об'єкти благоустрою визначені нормами Закону України «Про благоустрій населених пунктів», положення якого є обов'язковими до виконання.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. ч. 3, 4 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і немайнової шкоди.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст.1192 ЦК України).

Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експерта.

Так, в матеріалах справи наявний висновок експертного автотоварознавчого дослідження №4484/15-26 від 11.12.2015 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Тойота РАФ» д.н. НОМЕР_1 становить 38859 грн. 55 коп.

Відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним факт завдання позивачу шкоди у розмірі 38859 грн. 55 коп.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. ч. 3 - 5 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як було встановлено судом, позивачу ОСОБА_1 була заподіяна моральна шкода, яка полягала у моральних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв'язків, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна, неможливості користування власним автомобілем тривалий час.

Разом з тим, при вирішенні питання про розмір завданої моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача, суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 10000 гривень, заявлений позивачем є завищеним та не відповідає засадам розумності та справедливості, а також є не доведеним у такому розмірі та приходить до висновку, що розмір моральної шкоди необхідно зменшити до 1000 гривень, як такий що відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань позивача.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За змістом ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Перелік витрат, пов'язаних з розглядом справи наведено у ч.3 зазначеної статті, серед яких зокрема вказуються витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Таким чином, Законом не віднесено до судових витрат - витрати, пов'язані з проведенням експертного дослідження до відкриття провадження у справі судом.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог в частині стягнення судових витрат, що складаються з судового збору.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 38859 ( тридцять вісім тисяч вісімсот пятдесят девять) гривень 55 коп. Стягнути з Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000 ( одну тисячу гривень).

Стягнути з Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551 ( сто двадцять) гривень 20 коп.

На підставі наведеного, керуючись Законом України «Про благоустрій населених пунктів», ст.ст. 23, 386, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст.8, 10,11, 57, 60, 88, 209,212,215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 38859 ( тридцять вісім тисяч вісімсот пятдесят девять) гривень 55 коп.

Стягнути з Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000 ( одну тисячу гривень).

Стягнути з Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551 ( сто двадцять) гривень 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга про оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

СУДДЯ О.Г.Літвінова