АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/909/16 Головуючий 1 інстанції Хайкін В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: ОСОБА_1

Суддів - Коваленко І.П., Бездітко В.М.,

При секретарі: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі його представника ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації, Харківської обласної державної адміністрації, третя особа: Русько-Тишківська сільська рада Харківського району Харківської області, про зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до Департаменту капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації, Харківської обласної державної адміністрації, третя особа: Русько-Тишківська сільська рада Харківського району Харківської області, про зобовязання вчинити дії. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що у період з 1989 року по 1996 рік він перебував на квартирному обліку у Національному космічному агентстві Державному науково-виробничому підприємстві «Обєднання Комунар». У звязку із зміною місця реєстрації рішенням виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 05.10.2010 року №99 позивача поставлено на квартирний облік як учасника бойових дій в республіці Афганістан як інваліда війни І групи. Пізніше, за висновком МСЕК №204323 від 25.12.2013 року позивач набув статусу інваліда II групи безстроково. Проте в порушення п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» його не було забезпечено житловою площею у встановлені законом строки. У 2014 році позивач звертався до суду в порядку адміністративного судочинства до Русько- Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області з позовом про визнання бездіяльності протиправною з підстав невиконання вказаним субєктом вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протягом 2011-2012 рр. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014 року по справі № 820/8335/13-а визнано бездіяльність Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області протиправною. Також у 2014 році позивач звертався до суду в порядку адміністративного судочинства до Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації з позовом про визнання бездіяльності протиправною протягом 2013 року. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2014 року визнано протиправною бездіяльність Харківської обласної державної адміністрації та Департаменту капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації щодо невиконання вимог п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме щодо незабезпечення позивача житловою площею у 2013 році. Однак протягом 2013 року дана норма Закону виконана не була та позивача не було забезпечено житлом. Просить суд позов задовольнити, зобовязати Департамент капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації та Харківську обласну державну адміністрацію виконати вимоги Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо забезпечення ОСОБА_3 житловою площею, яка відповідає санітарним та технічним вимогам в розмірі, не менше від встановленої чинним законодавством України норми жилої площі шляхом передачі в комунальну власність Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області нерухомого майна, яке знаходиться у державній власності для наступної передачі вказаного нерухомого майна ОСОБА_3.

Представник відповідачів - Харківської обласної державної адміністрації та Департаменту капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації, заперечували проти позову, зазначили, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. В обґрунтування цього вказано, що відповідачі у спірних правовідносинах діяли у відповідності до вимог статті 19 Конституції України, а саме на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, наголошено, що програма щодо забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів є державною програмою та фінансується виключно з державного бюджету, а при відсутності такого фінансування можливості забезпечити житлом осіб, які перебувають на обліку, не має. Також, зазначено, що задоволення позовних вимог про забезпечення ОСОБА_3 житловою площею призведе до порушення прав інших осіб, які перебувають на квартирному обліку.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 в особі його представника ОСОБА_4 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та задовольнити вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом при ухваленні рішення було порушено вимоги матеріального та процесуального права, вважає, що відповідачі мали усі права та можливості на забезпечення житлом позивача у 2013 році шляхом передачі у комунальну власність Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області нерухомого майна, яке знаходиться у державній власності для послідуючої передачі цього майна позивачу. Відповідачем було придбано у державну власність необхідну кількість квартир для забезпечення житлом воїнів інтернаціоналістів і ці квартири безпідставно не були розподілені між зазначеними особами.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, представників сторін, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 у період з 1989 року по 1996 рік перебував на квартирному обліку у Національному космічному агентстві Державному науково-виробничому підприємстві «Обєднання Комунар», але житлом за цей час забезпеченим не був.

Рішенням виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 0510.2010 року №99 ОСОБА_3 поставлено на квартирний облік як учасника бойових дій в республіці Афганістан інваліда першої групи.

З матеріалів справи вбачається, що на час постановки на квартирний облік та до 25.12.2013 року позивач мав статус інваліда війни І групи. Згідно висновку МСЕК № 204325 від 25.12.2013 року ОСОБА_3 набув статус інваліда ІІ групи безстроково, що підтверджено посвідченням №080370.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представником відповідачів, з моменту постановлення позивача на квартирний облік його не було забезпечено житловою площею.

З матеріалів справи вбачається, що у 2014 році позивач звертався до суду в порядку адміністративного судочинства до Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області з позовом про визнання бездіяльності протиправною з підстав невиконання вказаним субєктом вимог пункту 18 частини 1статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протягом 2011-2012 рр. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014 року по справі № 820/8335/13-а визнано бездіяльність Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області протиправною.

Також у 2014 році позивач звертався до суду в порядку адміністративного судочинства до Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації з позовом про визнання бездіяльності протиправною протягом 2013 року. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2014 року у справі №820/7377/14 визнано протиправною бездіяльність Харківської обласної державної адміністрації та Департаменту капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації щодо невиконання вимог пункту 18 частини 1статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме щодо незабезпечення позивача житловою площею у 2013 році.

Особливості отримання позачергового житла ветеранами та інвалідами війни визначені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Житловим кодексом УРСР. Відповідно до ст.9 ЖК України , забезпечення постійним житлом громадян, що, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 43 ЖК України передбачено, що громадянам, перебувають на обліку, потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання житлових приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Згідно ч.1 ст.46 ЖК України поза чергою житлове приміщення надається зокрема, інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання житлового приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам надається, зокрема, така пільга: позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

Положеннями статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, окрім інших, належить: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності.

Отже, виконавчі комітети сільських, селищних та інших рад здійснюють облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, та мають право розподіляти та надавати житло, яке належить територіальній громаді і є комунальною власністю.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Судом першої інстанції зазначено, що механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів» визначається Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 9 березня 2011 року №223.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що головним розпорядником бюджетних коштів є Міністерство соціальної політики, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня - Державна служба з питань інвалідів та ветеранів (відповідальний виконавець бюджетної програми), міські, сільські та селищні ради, їх виконавчі комітети, а також Київська та Севастопольська міські держадміністрації. Державна служба з питань інвалідів та ветеранів на підставі пропозицій Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій формує списки осіб, яким надаватиметься житло, та розподіляє бюджетні кошти за погодженням з головним розпорядником бюджетних коштів з урахуванням кількості осіб, які перебувають на квартирному обліку. За рахунок бюджетних коштів у порядку, визначеному законодавством, здійснюється придбання житла для учасників бойових дій на території інших держав, у тому числі тих, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов'язаних з перебуванням у цих державах (далі - воїни-інтернаціоналісти), які станом на 1 січня року, в якому здійснюється використання зазначених коштів, перебувають на квартирному обліку за місцем реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2014 року у справі №820/7377/14, Законом України «Про Державний бюджет на 2013 рік»Державній службі з питань інвалідів та ветеранів України на виконання бюджетної програми «Забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів» були передбачені видатки в сумі 95,6 млн. грн. Придбання житла за вказаною Програмою здійснювалось відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2011 року №223.

Встановлено,що у 2013 році розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня за вищевказаною програмою в Харківській області був Департамент капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації, якому згідно з розподілом було передбачено 5526,2 тис. грн. для придбання житла воїнам-інтернаціоналістам у Харківській області у 2013 році. Станом на 27.12.2013 року фінансування вказаної бюджетної програми «Забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів» було здійснено у повному обсязі.

Судом першої інстанції також встановлено, що на виконання зазначеної бюджетної програми «Забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів» Державною службою з питань інвалідів та ветеранів України було рекомендовано Харківській обласній державній адміністрації відповідно до положень законодавства України організувати роботу з реалізації вказаної програми в регіоні, зокрема: створити на місцях комісії (якщо такі ще не створені) з питань визначення кандидатів, яким надаватиметься житло у 2013 році, надати службі інформацію, необхідну для включення розпорядника коштів нижчого рівня до мережі установ та організацій, які отримуватимуть кошти Державного бюджету України від Мінсоцполітики, також надати службі з питань інвалідів та ветеранів України списки осіб із числа учасників бойових дій на території інших держав, за якими згідно з чинним законодавством зберігається право подальшого перебування на квартирному обліку, які перебували на квартирному обліку за місцем реєстрації станом на 1 січня 2013 року і мали право на отримання житла за програмою та перебувають на такому обліку до цього часу.

З матеріалів справи вбачається, що Державною службою з питань інвалідів та ветеранів України на адресу Харківської обласної державної адміністрації для подальшого опрацювання було надіслано паспорт бюджетної програми на 2013 рік, лімітну довідку про бюджетні асигнування та кредитування за бюджетною програмою КПКВК 2505050 «Забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів», а також надіслано кошторис та план асигнувань на 2013 рік, відповідно до вказаних документів з Державного бюджету України для реалізації бюджетної програми «Забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів» в Харківській області виділено 5526200 грн.

Судом також встановлено, що на адресу Державної служби з питань інвалідів та ветеранів України було надіслано попередню інформацію про осіб, яким планується придбання житла у 2013 році за бюджетною програмою «Забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів». Список воїнів-інтернаціоналістів складався з 17 осіб, з яких за №2 значився позивач ОСОБА_3.

Встановлено, що Розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації від 01.10.2013 року №394 була створена робоча група з підготовки списку воїнів-інтернаціоналістів, які мають право на отримання житла та затверджено її склад.

Пунктом 3 вказаного розпорядження на Департамент капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації покладено координацію діяльності робочої групи та узагальнення інформації для підготовки списків воїнів-інтернаціоналістів, які мають право на отримання житла.

Зазначеною вище робочою групою, враховуючи доведене фінансування даної програми, та після детального розгляду списків черговиків наданих районними державними адміністраціями та міст обласного значення, був сформований список з перших дев'ятнадцяти воїнів-інтернаціоналістів, з числа позачерговиків по м. Харкову та Харківській області, який схвалено протоколом №3 від 30.12.2013 року засідання робочої групи з підготовки узагальненого списку воїнів-інтернаціоналістів, які мають право на отримання житла. Як вбачається з вказаного списку,позивача було включено до нього за №2.

Зазначеним рішенням суду також було встановлено, що на виконання Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів, між ПрАТ «Будівельний торговий будинок» (продавець) та Департаментом капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації (покупець) були укладені: - договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартир) за державні кошти від 08.11.2013 року, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти індивідуально визначене нерухоме майно - квартири з опоряджувальними роботами у житловому будинку, введеному в експлуатацію, за адресою: м. Харків, вул. Зубарєва, 34, та сплатити визначену в пункті 3.2 цього договору вартість нерухомого майна, яка складає 3645970,00 грн.; - договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартир) за державні кошти від 09.12.2013 року, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти індивідуально визначене нерухоме майно - квартири з опоряджувальними роботами у житловому будинку, введеному в експлуатацію, за адресою: м. Харків, вул. Зубарєва, 34, та сплатити визначену в п. 3.2 цього договору вартість нерухомого майна, яка складає 1812310,00 грн. Вказані договори нотаріально посвідчені за зареєстровані в реєстрі відповідно за №2624 та№2850.

На виконання зазначених договорів купівлі-продажу нерухомого майна (квартир) за державні кошти ПрАТ «Будівельний торговий будинок» та Департаментом капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації були підписані акти приймання-передачі квартир №1 від 14.11.2013 року та №2 від 10.12.2013 року.

Квартири у кількості 19 штук придбані Департаментом капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації на підставі зазначених вище договорів та згідно з актами приймання-передач належать Департаменту капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації на праві державної власності (17 квартир - з 17.12.2013 року та 2 квартири - з 18.12.2013 року).

Забезпечення позивача житлом відповідно до вимог житлового законодавства можливо лише згідно з існуючою черговістю, з урахуванням часу взяття на облік та в порядку, передбаченому законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що з 25.12.2013 року ОСОБА_3 набув статусу інваліда II групи безстроково, у зв'язку з чим на підставі норм чинного законодавства, рішення виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 03.02.2014 року №02-17-07 «Про перереєстрацію громадян, які перебувають на черзі на отримання житлових приміщень» робочою групою з підготовки узагальненого списку воїнів-інтернаціоналістів 12 березня 2014 року було схвалено новий список воїнів-інтернаціоналістів, з числа позачерговиків по м. Харкову та Харківській області, які мають право на отримання житла, згідно з яким позивач до числа 19 воїнів-інтернаціоналістів не увійшов.

Департаментом капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації затверджено список учасників бойових дій на території інших держав та членів сімей померлих осіб з їх числа, які перебували на квартирному обліку станом на 01.01.2014 року на придбання житла за бюджетною програмою КПКВК 2505050 «Забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів», відповідно до якого позивач перебуває в черзі під №63.

Судом першої інстанції зазначено, що ні у позовній заяві, ні у поясненнях позивача та його представника, не наведено жодних обґрунтувань наявності у позивача переважного права на отримання відповідного житла, відмінного від інших осіб, які за часом взяття на облік в цьому ж списку передують позивачу.

Враховуючи зазначене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що надання позивачу при таких обставинах забезпечення позивача житлом беззаперечно призведе до порушення черговості надання жилих приміщень, а також до порушення прав осіб, які постановлені на квартирний облік раніше за нього.

Таким чином, позивач має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги для отримання житла. З огляду на перебування у списку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, попереду позивача значної кількості осіб, надання позивачеві житла з порушенням черговості є порушенням норм чинного законодавства та прав інших військовослужбовців, яких також включено до відповідної черги.

Орган судової влади не може підміняти собою суб'єкта владних повноважень та вирішувати замість нього ті питання, які законом віднесені до виключної компетенції такого суб'єкта владних повноважень, а вчинення відповідних дій з забезпечення житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, є дискреційними повноваженнями органу виконавчої влади, втручання у які є недопустимим.

Встановлено, що у 2014 році запроваджено нову бюджетну програму 2501100 «Забезпечення житлом інвалідів війни, воїнів-інтернаціоналістів, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідів по зору та слуху, військовослужбовців, звільнених у запис або відставку, для відселення їх із закритих та віддалених населених пунктів військових гарнізонів».

Крім того Законом України від 16 січня 2014 року №719-VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік» по бюджетній програмі 2501100 «Забезпечення житлом інвалідів, воїнів-інтернаціоналістів, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідів зору та слуху, військовослужбовців, звільнених у запас або у відставку, для відселення їх із закритих та віддалених від населених пунктів військових гарнізонів» передбачено 300,0 млн. гривень. Проте пунктом 6 статті 13 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 17.03.2014 року №1128-VII призупинено всі програми, які зв'язані з питаннями будівництва житла для пільгових категорій громадян.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення враховано, також договір про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна (квартир) за державні кошти, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Харківського місткого нотаріального округу Харківської області, 09.12.2013 року за реєстровим №2850 від 11.12.2014 року, зареєстровано в реєстрі за №2247. Відповідно до зазначеного договору Приватне акціонерне товариство «Будівельний торговий будинок» (продавець) з однієї сторони та Департамент капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації (покупець) керуючись положеннями частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України, із взаємної згоди, розірвали договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартир) за державні кошти, а саме: квартири з опоряджувальними роботами №45, №96, №97, №146, №149, №201, №202, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Зубарєва, 34, посвідчений ОСОБА_5, приватним нотаріусом Харківського місткого нотаріального округу Харківської області, 09.12.2013 року за реєстровим №2850. З моменту укладання даного договору припиняються взаємні зобов*язання сторін, покупець втрачає всі права за договором купівлі-продажу нерухомого майна (квартир) за державні кошти. Право власності покупця на вищевказані квартири припиняється та переходить до продавця з моменту нотаріального посвідчення договору про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна (квартир) за державні кошти та державної реєстрації цього права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно до п. 5 вказаного договору, покупець зобов*язаний повернути продавцю технічні паспорти та інші документи, що стосуються квартири №45, №96, №97, №146, №149, №201, №202, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Зубарєва, 34, в день укладання цього договору. Передача нерухомого майна покупцем і його прийняття продавцем посвідчується актом приймання-передачі квартир, в якому вказуються такі дані про квартиру, що передається: номер квартири, кількість кімнат, її житлова та загальна площа, акт підписується та скріплюється печатками.

Згідно акту №1 приймання передачі квартир згідно з договором про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна (квартир) за державні кошти, посвідченого, приватним нотаріусом Харківського місткого нотаріального округу Харківської області, 09.12.2013 року за реєстровим №2850, від 11.12.2014 року, Приватне акціонерне товариство «Будівельний торговий будинок» з однієї сторони та Департамент капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації з іншої сторони, на виконання пункту 5 договору, склали дійсний акт приймання-передачі квартир відповідно до договору про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна (квартир) за державні кошти. Департамент капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації передав, а Приватне акціонерне товариство «Будівельний торговий будинок» прийняв наступні квартири в житловому будинку: квартира №45 (житлова площа 16, 3 м2, загальна площа 42, 7 м2, вартість 260470, 00 грн.), №96 (житлова площа 15, 8 м2, загальна площа 42, 4 м2, вартість 258640, 00 грн.), №97 (житлова площа 16, 1 м2, загальна площа 42, 8 м2, вартість 261080, 00 грн.), №146 (житлова площа 18, 8 м2, загальна площа 41, 1 м2, вартість 250710, 00 грн.), №149 (житлова площа 16, 3 м2, загальна площа 42, 7 м2, вартість 260470, 00 грн.), №201 (житлова площа 16, 3 м2, загальна площа 42, 7 м2, вартість 260470, 00 грн.), №202 (житлова площа 16, 3 м2, загальна площа 42, 7 м2, вартість 260470, 00 грн.), що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Зубарєва, 34.

При таких обставинах відсутні обєкти житла, яки можливо було надати позивачу і неможливо зобовязати відповідача вчинити певні дії щодо забезпечення ОСОБА_3 житловою площею в порядку Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту».

Суд першої інстанції на підставі встановленого і доводів сторін дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі його представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -