РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Сидорука Є.І.,

при секретарі Патій Н.А.,

з участю представникап позивача Оверчук О.М.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -

в с т а н о в и в :

Представник Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором а сумі 132 338,94 грн., з яких : сума заборгованості за кредитом - 103 201,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 29 137,94 грн. та судові витрати по справі покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПк України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, судом встановлено, що 02 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №1701/0408/71-058 (надалі кредитний договір).

Згідно з умовами кредитного договору, банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 211600,00 грн. з розрахунку 14,9 % річних за користування кредитом на строк з 02 квітня 2008 року по 01 квітня 2038 року.

В частині надання кредитних коштів, банк свої зобовязання виконав в повному обсязі.

25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного і реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1306, 1307 від 25 травня 2012 року приватним нотаріусом Шевченко Д.Г.).

Таким чином, керуючись Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно до всіх процесуальних прав та обов»язків нового кредитора.

Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов»язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу вказаних норм 25 травня 2015 року ПАТ «Сведбанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №1701/0408/71-058, Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», що підтверджується договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 25 травня 2012 року.

Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору.

Відповідно до п.3.1. позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок НОМЕР_1 щомісяця, через касу банку згідно додатку №1, що є невід'ємною частиною цього договору, якщо інше не передбачено цим договором.

Згідно п.3.1. договору, проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення.

Згідно п.3.3. проценти за користування кредитом підлягають сплаті через касу банку щомісяця в період з «01» по «10» число включно, за попередній календарний місяць, проценти, нараховані за останній календарний місяць фактичного користування кредитом, сплачуються одночасно з погашенням кредиту.

Відповідно до п.5.1.1. кредитного договору позичальник зобов'язався забезпечити своєчасне повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, сплату комісій, у порядку та строки, встановлені цим договором, а також сплату неустойок та відшкодування банку збитків у випадках неналежного виконання своїх зобов'язань, передбачених цим договором.

Відповідно до п.п.6.1.4. п.6.1. кредитного договору банк має право при настанні подій, зазначених у п.3.8., 3.9., 6.1.2. цього договору, вимагати погашення заборгованості у повному обсязі (суми кредиту, нарахованих процентів, комісій, штрафних санкцій).

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що повідомлявся, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов»язань, згідно умов кредитного договору. Однак зобов»язання не виконані, у звязку з чим, станом на 31 липня 2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 132 338,94 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 103 201,00 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 29 137,94 грн.

Станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем перед позивачем не погашена.

Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем. Відповідачами вказаний розрахунок не спростований, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.

Укладений з банком договір відповідач в судовому порядку не оспорив, у зв»язку з чим, він відповідно до правил ст. 204 ЦПК України є правомірним.

Відповідно до п.9 Постанови пленуму ВССУ №5 від 30 березня 2012 року, … суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотеко держатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, та в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають до повного задоволення.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 58, 60, 212-215, 218, 294, 296, 297 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ПАТ " Дельта Банк" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ " Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором № 1701/0408/71-058 від 02.04.2008 року у сумі 132338,94 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України судові витрати у виді судового збору у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Є.І. Сидорук

Повний текст рішення виготовлено 09 лютого 2016 року.

Суддя: Є.І. Сидорук