ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 р. Справа № 174/93/16-ц

п/с № 2/174/126/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю: позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 05.02.2016 р., та змінам до позову від 17.03.2016 р., позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 21.05.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції, актовий запис № 48, та розірвали на підставі рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.02.2014 року, що підтверджується копією зазначеного судового рішення.

Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

В даний час вона перебуває у неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною, отримує лише державну соціальну допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн. на місяць, інших доходів не має, що буде підтверджуватись довідкою про розмір такої допомоги, яку вона надасть до початку розгляду справи за цим позовом по суті.

Розмір отримуваної нею державної соціальної допомоги не дозволяє їй самостійно забезпечити належний рівень утримання їхньої дитини.

Їхній з відповідачем син навчається в ЗОШ № 4 м. Вільногірська, в 3-му класі. На його навчання, харчування, одяг вона витрачає значні кошти, в сумі приблизно 1400 грн. на місяць, однак їх повною мірою не вистачає для забезпечення навчального процесу та нормального рівня життєдіяльності сина.

Відповідач працевлаштований, працює на підприємстві філія «ВГМК» ДП «ОГХК», в ГТП, електромонтером, отримує щомісячно заробітну плату в розмірі приблизно 4000 грн., тобто має можливість надавати їй допомогу в утриманні сина.

Відповідач частково сплачує в добровільному порядку кошти для утримання дитини, однак тієї суми, що він сплачує не вистачає для забезпечення належного рівня утримання їхньої дитини. Факти роботи відповідача, отримання заробітної плати, будуть підтверджуватися довідкою про його середньомісячну заробітну плату, клопотання про витребування якої вона заявить до початку розгляду справи за цим позовом по суті.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей. З метою стабільного отримання фіксованої суми від відповідача в частці від його заробітку на утримання їхньої дитини, вона бажає стягувати аліменти з відповідача на підставі судового рішення.

Аліменти відповідач нікому не платить, медичних захворювань, які б перешкоджали відповідачеві виконувати свій обов'язок, щодо утримання дітей, у нього немає, непрацездатних батьків, інших дітей на утриманні у відповідача також немає, стягнень за виконавчими документами немає.

Дані факти будуть підтверджуватись її поясненнями, поясненнями відповідача, які вони нададуть під час розгляду справи за цим позовом по суті.

На підставі викладеного й у відповідності із ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 182, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 191 СК України, керуючись ст.ст. 118-120, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, п.3 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивачка прохає:

1. Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

2. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги та їх обгрунтування підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що вона має задовільний стан здоров'я, дитина перебуває на обліку у лікарів із-за захворювання серця, має на утримані ще одну малолітню дитину, батьком якої є інший чоловік.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, додатково пояснив, що на даний час він працевлаштований в філії Вільногірський ГМК ДП ОГХК, стан його здоров'я задовільний, на утриманні інших непрацездатних осіб у нього немає. Він добровільно сплачує аліменти позивачці у розмірі 1/4 частини та надає іншу матеріальну допомогу на утримання дитини по мірі можливості. Факт перебування дитини на обліку у лікаря він визнає.

Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини , визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, позивача та відповідача.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного із батьків, з якого будуть стягуватися аліменти.

Згідно ст. 7 СК України: 7. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. 8. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. 9. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 141 СК України: 1. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст. 155 СК України: 1. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. 2. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 3. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. 4. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 174 ЦПК України: 1. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

2. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

3. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

4. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

5. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд доходить висновку, що будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку, щодо сплати аліментів на утримання дитини, на цей час відсутні. Дитина потребує матеріальної допомоги, перешкод для сплати аліментів на утримання дитини у розмірі, зазначеному в позовній заяві, з врахуванням положень ч.2 ст. 182 СК України, немає, відповідач позов визнав в повному обсязі, тому позовна вимога про стягнення аліментів на дитину підлягає задоволенню в повному обсязі, визначений в позові розмір аліментів, 1/4 частина щомісячного доходу відповідача, відповідає вимогам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, визнані відповідачем в повному обсязі, що не порушує прав та законних інтересів інших осіб, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі та про покладення на відповідача судових витрат в виді судового збору - 551.20 грн.

На підставі ст.ст. 180-184,191 СК України, керуючись ст.ст. 88, 174, 212-215, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, ІПН № НОМЕР_1, працюючого електрослюсарем в філії Вільногірський ГМК ДП ОГХК, зареєстрованого за місцем проживання по АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., уродженки м. Вільногірська, Дніпропетровської області, ІПН № НОМЕР_2, зареєстрованої за місцем проживання по АДРЕСА_1, аліменти на утримання дитини, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, тобто з 22 лютого 2016 р., і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави України судовий збір - 551.20 грн., за задоволену позовну вимогу про стягнення аліментів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Шаповал Г.І