Справа № 212/428/16-ц
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

02 лютого 2016 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2016 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_2 з позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОРАНТА», ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів з страхової компанії та фізичної особи, що заподіяла шкоду внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Позивач ОСОБА_2 зазначив, що позов подано щодо захисту прав споживачів послуг.

Суддя Дехта Р.В. отримав вказану позовну заяву 01 лютого 2016 року

Стаття 109 ЦПК України встановлює, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до частин 5, 7 статті 110 ЦПК України, передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням.

В позовній заяві позивач ОСОБА_2 зазначив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, відповідачами по справі є: ПАТ «НАСК «Оранта», що розташована за адресою: м.Київ, вул.Здолбунівська, 7-д та ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

Частиною 2 статті 214 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Верховним Судом України по цивільній справі №6-126 цс 14, в постанові від 11 березня 2015 року зазначено наступну правову позицію, що згідно зі статті 16 Закону України «Про страхування», стаття 979 ЦК України договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобовязання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

А відповідно до пункту 22 статті 1 цього ж Закону споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника.

Таким чином, на підставі аналізу вищевказаних правових приписів та урахуванням пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», можна зробити висновок, що до відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні договору страхування.

В позовній заяві ОСОБА_4 зазначив, що цивільно правова відповідальність ОСОБА_3 на момент дорожньо транспортної пригоди була застрахована в страховій компанії «Оранта» за Полісом обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/3436528.

Суддя приходить до висновку, що між позивачем ОСОБА_2 та відповідачами ПАТ «НАСК «Оранта», ОСОБА_5 не виникли відносини, що регулюються законодавством про захист прав споживачів, а виникли відносини щодо відшкодування шкоди, так як ОСОБА_2 ніяких договорів з відповідачем ПАТ «НАСК «Оранта» не укладав, та є особою, що можливо має право на відшкодування шкоди за правовідносинами, що виникли.

Отже, з огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОРАНТА», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає поверненню Позивачеві на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, у разі якщо справа не підсудна даному суду, заява повертається позивачеві.

Виходячи з наведеного, керуючись п.4 ч.3 ст 121 ЦПК України, ст.ст.109, 110, 115 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди - повернути позивачеві для подання заяви до належного суду згідно правил підсудності.

Розяснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до належного суду (пункт 4 частини третьої, частина п'ята статті 121 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі в пятиденний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Р. В. Дехта