Справа № 188/37/16-ц
Провадження № 2-о/188/4/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Петропавлівський районний суд, Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Хандрига Л.І.,

за участю заявниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка заяву ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровської області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 (далі заявниця) про встановлення факту смерті.

В обґрунтування заявниця зазначає, 04.11.2015 року в Київському районі м. Донецька померла її тітка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якої відкрилася спадщина, що знаходиться в с. Успенівка Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Прийняття спадщини ускладнюється тим, що свідоцтво про смерть неможливо отримати на території тимчасово окупованої території м. Донецька.

Єдиним документом, що підтверджує смерть ОСОБА_2 є лікарське свідоцтво про смерть № 83 від 04.11.2015 року, видане центральною міською клінічною лікарнею № 20 м. Донецька, однак воно видано на бланку та з печаткою установи так званої «Донецької Народної Республіки», що не є належним на території України документом.

У цьому лікарському свідоцтві про смерть відомості зазначені на російській мові, зокрема, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 04.11.2015 року, місце смерті мовою оригіналу - «государство ДНР г. Донецк Киевский район, в стационаре ул. Артема, 185, причина смерти - опухлевая интоксикация, рак восходящего отдела ободочной кишки».

Заявниця, посилаючись на викладені обставини та ст. ст. 234, 256 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що настала 04.11.2015 року в Центральній міській клінічній лікарні № 20 м Донецька.

Заявниця в судовому засіданнісвої вимоги підтримала в повному обсязі, надавши письмову заяву про розгляд справи у її відсутність.

Від заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровської області до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність її представника (а.с.17).

Вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Документом, що наданий заявницею на підтвердження смерті ОСОБА_2 є лікарське свідоцтво про смерть № 83 від 04.11.2015 року, видане центральною міською клінічною лікарнею № 20 м. Донецька, на бланку та з печаткою установи так званої «Донецької Народної Республіки» (а.с. 8).

Пунктом 5 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №1154/5 від 22.11.2007 року, з наступними змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о),

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о),

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Згідно п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За змістом п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання та відповідно до п. 13 зазначеної постанови, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. №1207-VII тимчасово непідконтрольна українській владі територія України є не відємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно з ст.9 зазначеного Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово непідконтрольній українській території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Заявницею надане до суду лікарське свідоцтво про смерть, але воно видане на не встановлених та не визнаних державою Україна бланках держави, яка не визнана, тому не можуть бути належними та допустими доказами в цивільному судочинстві.

Крім того, заявниця та свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що вони не бачили, як померла ОСОБА_2 та на її похованні присутніми не були, а про її смерть почули зі слів дітей померлої.

Згідно з ч.3 ст.10 та ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, розглядаючи заяву в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів, суд вважає вимоги викладені у заяві такими, що недоведені і необґрунтовані.

Враховуючи викладене, заява не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 59, 60, 88, 212-215, 223, 234, 256-258 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровської області, про встановлення факту смерті відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5