АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1559/16 Справа № 183/5784/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
28 січня 2016 року
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2016 рік січень 28 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 21 травня 2012 року між ним та ОСОБА_4 укладено договір позики, за яким він на умовах визначених зазначеним договором надав позичальнику у борг грошові кошти у розмірі 2 275 446 гривень, а позичальник зобовязався повернути вказані грошові кошти у визначений цим договором строк.

В подальшому, додатковою угодою № 01 про внесення змін до пункту 4.1 укладеного між сторонами договору внесено зміни, а саме те, що позика надається строком з 21.05.2012 року по 31.12.2013 року.

Факт одержання грошових коштів підтверджується розпискою, яка була підписана ОСОБА_4 в момент передачі зазначених грошових коштів.

Крім того, укладений між сторонами договір був забезпечений і порукою ОСОБА_3, яка зі свого боку поручилася за повне виконання позичальником ОСОБА_4 умов договору позики перед позивачем.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що відповідачі не виконали взяті на себе зобовязання щодо повернення отриманих від нього за договором позики грошових коштів, і на його письмові вимоги від 10.01.2014 року та від 24.04.2014 року щодо погашення боргу ніяким чином не реагують, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у солідарному порядку стягнуто заборгованість за договором позики від 21 травня 2012 року у розмірі 2 275 446 гривень та судові витрати у сумі 3 654 гривень, а всього 2 279 100 гривень.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго», посилаючись на те, що зазначене рішення суду беззаперечно впливає на його права та обовязки, оскільки ОСОБА_4 є його учасником і у випадку стягнення з відповідача ОСОБА_4 будь-якої заборгованості, у стягувача виникає право звернути таке стягнення і на частину майна товариства, пропорційну частці учасника відповідно до поточного балансу, просило рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго» підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом постановив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго» про те, що рішення суду першої інстанції беззаперечно впливає на його права та обовязки, оскільки ОСОБА_4 є його учасником і у випадку стягнення з відповідача ОСОБА_4 будь-якої заборгованості, у стягувача виникає право звернути таке стягнення і на частину майна товариства, пропорційну частці учасника відповідно до поточного балансу, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки як видно з матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго» стороною за укладеним між позивачем та відповідачами договором позики від 21 травня 2012 року не являється, а відповідно до пункту 7.5 зазначеного договору у випадку порушення своїх зобовязань відповідачі (позичальник та поручитель) розуміють та визнають, що у разі порушення зобовязання, а також ухилення від повернення позики, позикодавець має право у визначеному діючим законодавством порядку звернути стягнення, на будь-яке майно боржників (позичальника та поручителя), на яке згідно з законодавством України зможе бути звернене стягнення і до якого Товариство з обмеженою «Хімпроменерго» відповідальністю ніякого відношення не має в силу того, що не є його власником.

Таким чином, з огляду на викладене, судова колегія вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньому повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго» відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :