У х в а л а

27 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 в частині перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року з підстави неоднакового застосування норм матеріального права у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії та бездіяльність Першого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, державного виконавця Першого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Вепрука В.М., начальника Першого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Касянюка Р.М.,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 червня 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 5 серпня 2015 року ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 червня 2015 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_4 задоволено частково: визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Першого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції щодо порушення строків відкриття виконавчих проваджень № 23378887 та № 23378805, а також щодо несвоєчасного направлення на адресу боржника ОСОБА_4 копій постанов від 21 жовтня 2010 року про відкриття указаних виконавчих проваджень.

У задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування двох постанов від 21 жовтня 2010 року про відкриття зазначених виконавчих проваджень, а також про визнання цих виконавчих проваджень незаконними та неправомірними відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року у відкритті касаційного провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 відмовлено на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України.

12 січня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд зазначеної ухвали суду касаційної інстанції з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України щодо забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; частин другої, п'ятої статті 25, частини другої статті 30, статті 31 Закону України «Про виконавче провадження».

На обґрунтування підстави перегляду вказаного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня, 9 вересня і 9 грудня 2015 року, в яких, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 25 вересня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, касаційний суд, відмовивши у відкритті касаційного провадження, погодився з висновком апеляційного суду про те, що внаслідок бездіяльності державного виконавця були порушені строки відкриття виконавчих проваджень, а також мало місце несвоєчасне направлення боржниці постанов про відкриття виконавчих проваджень, однак зазначені порушення не є підставою для скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалі від 28 січня 2015 року касаційний суд, залишивши в силі ухвалу суду першої інстанції, погодився з його висновком про наявність правових підстав для задоволення скарги на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з огляду на те, що заінтересованою особою строк пред'явлення виконавчих листів до виконання був пропущений;

- в ухвалі від 9 вересня 2015 року касаційний суд призначив до судового розгляду цивільну справу за скаргою на дії державного виконавця на підставі частини п'ятої статті 332 ЦПК України;

- в ухвалі від 9 грудня 2015 року касаційний суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за скаргою на дії державного виконавця в частині оскарження відповідних постанов, оскільки розгляд справи в цій частині належить до компетенції адміністративних судів; при цьому, залишивши в іншій частині ухвалу суду апеляційної інстанції без змін, погодився з його висновком про правомірність дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення суми боргу, а отже й відсутність правових підстав для задоволення скарги в частині визнання цих постанов неправомірними та їх скасування.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за скаргою ОСОБА_4 на дії та бездіяльність Першого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, державного виконавця Першого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Вепрука В.М., начальника Першого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Касянюка Р.М., за заявою ОСОБА_4 в частині перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко

Ю.Л. Сенін