У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 листопада 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до гаражно-будівельного кооперативу «Хімік», Вінницької міської ради про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 10 листопада 1970 року останній був власником 57/100 частини будинку АДРЕСА_3, яка належала їм на праві спільної сумісної власності. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 16 грудня 1978 року указана частина будинку була знесена у зв'язку із створенням санітарно-захисної смуги для державного підприємства виробничого об'єднання «Хімпром» (далі - ДП ВО «Хімпром») та якого було зобов'язано компенсувати власникам вартість будинків, фруктових та плодово-ягідних дерев. У зв'язку з відселенням з будинку та його знесенням йому та його дружині на підставі рішень виконавчого комітету міської ради від 24 лютого 1989 року та від 24 грудня 1993 року були надані квартири, а саме, йому на склад сім'ї із трьох осіб надано квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 на склад сім'ї із двох осіб надано квартиру АДРЕСА_2. У 1991 році земельна ділянка по вул. Ушинського в м. Вінниці була виділена для проектування гаражно-будівельному кооперативу «Хімік» (далі - ГБК «Хімік») у санітарно-захисній зоні ДП ВО «Хімпром». Указували що вони не отримували компенсаційних витрат у зв'язку із знесенням належної їм частини будинку, фруктових та плодово-ягідних дерев .

Ураховуючи викладене ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просили суд стягнути з ГБК «Хімік» збитки, завдані у результаті вилучення земельної ділянки у розмірі 146 014 грн 57 коп. які складаються з: вартості житлового будинку за указаною адресою у розмірі 142 690 грн 13 коп. та вартості фруктових та плодово-ягідних насаджень у розмірі 3 324 грн 44 коп.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 12 червня 2012 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 травня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що ГБК «Хімік» технічної документації щодо відведення земельної ділянки під забудову розроблено не було, винесення меж в натурі не проводилось, акт не видавався. Дозвіл на виготовлення технічної документації ГБК «Хімік» надано лише в 2013 році на підставі рішення виконавчого комітету міської ради. Указував, що відсутність даних документів є нововиявленою обставиною, яка існувала на момент розгляду справи в суді, але не була відома та є нововиявленою обставиною.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24 листопада 2015 року у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 травня 2012 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 травня 2012 року, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що заявник пропустив трьохрічний строк, передбачений ч. 2 ст. 362 ЦПК України, для подання заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції, який є присічним і поновленню не підлягає.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до гаражно-будівельного кооперативу «Хімік», Вінницької міської ради про відшкодування збитків за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 листопада 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник