Справа № 521/4110/16-ц
№пр. 2/521/2506/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Буран О. М.

при секретарі Янкул Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного підприємства «Смартком» про стягнення боргу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Приватного підприємства «Смартком» та просить стягнути з ОСОБА_2 (ІПН:НОМЕР_1) на свою користь суму боргу у розмірі 62 000 (шістдесят дві) тисячі доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 22.02.2016 року складає суму у розмірі 1 656 640,00 ( один мільйон шістсот пятдесят шість тисяч шістсот сорок) гривень 00 копійок. Стягнути з Приватного підприємства «Смартком» на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 3 000,00 (три тисячі) гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.03.2012 року відповідач по справі, ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_3 в борг 62 000 (шістдесят дві) тисячі доларів США. На підтвердження укладання договору позики, відповідач написав розписку, в якій зобов*язався повернути борг у визначений термін, а саме до 30.03.2013року. В обумовлену договором дату, відповідач у добровільному порядку не повернув ОСОБА_3 вказану суму грошових коштів, від виконання зобов*язання у добровільному порядку ухиляється. 30.11.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір цесії, за яким ОСОБА_3 відступив право вимоги, а ОСОБА_1 став кредитором за борговою розпискою від 30.03.2012 року. Крім того, з метою досудового врегулювання вказаного питання, ОСОБА_1 на правах кредитора звернувся до ПП «Смартком» та 04.12.2015 року уклав з останніми договір про надання консалтингових послуг. Відповідно до ч.3 вказаного договору, ОСОБА_1 сплатив ПП «Смартком» аванс у розмірі 3 000,00 грн. Враховуючи, що на теперішній час позивач з метою відновлення свого порушеного права, змушений звернутися з вказаним позовом до суду, тому разом із сумою боргу у розмірі 1 656 640,00грн, він простить стягнути з ПП «Смартком» на свою користь суму сплаченого авансу у розмірі 3 000,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, проте факт отримання грошових коштів за борговою розпискою від 30.03.2012 року підтвердили.

Представник ПП «Смартком» у судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи й оцінивши зібрані та наявні докази у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що відповідно договору позики від 30 березня 2012 року ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 суму в розмірі 62 000 (шістдесят дві) тисячі доларів США. На підтвердження отримання грошової суми, відповідачем була надана власноруч підписана ним розписка із зобов'язанням повернути зазначену грошову суму до 30 березня 2013року.

Таким чином, з моменту передання ОСОБА_3 грошових коштів, відповідно до ч. 2 ст. 1046, ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, був укладений договір позики, істотні умови якого зафіксовані у розписці, наданій відповідачем, ОСОБА_2, а саме: визначено особу позикодавця та позичальника, суму грошових коштів, що передаються у позику, встановлено строк повернення грошових коштів та сума, яка підлягає поверненню.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦУ України договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткового мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

З тексту розписки вбачається, що відповідач отримав грошові кошти, що також підтвердженого його особистим підписом.

Відносини позики, які виникли між ОСОБА_3, як позикодавцем, та ОСОБА_2, як позичальником, за своєю природою є одностороннім зобов'язанням (правочином), в якому ОСОБА_4, як позичальник, зобов'язаний повернути отриману ним грошову суму в строк, встановлений за домовленістю сторін (зазначений у розписці), а ОСОБА_3, як позикодавець, має право прийняти виконання зобов'язання або вимагати належного виконання відповідачем свого обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З розписки вбачається, що відповідач, ОСОБА_2 однозначно взяв на себе обов'язок щодо повернення отриманої грошової суми у розмірі 62 000 (шістдесят дві) тисячі доларів США до 30 березня 2013року, однак до теперішнього часу позичені кошти не повернув.

Неодноразові вимоги ОСОБА_3, щодо добровільного повернення боргу, не дали ніяких результатів, оскільки відповідач, ОСОБА_2 постійно ухиляється, посилаючись на різні фактори, які заважають йому провести відповідний розрахунок.

За правилом ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документа у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов'язання свідчить про невиконання останнього.

30.11.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір цесії, за яким ОСОБА_3 відступив право вимоги, а ОСОБА_1 набув права кредитора за борговою розпискою від 30.03.2012 року. Таким чином, до ОСОБА_1 перейшло право вимагати від ОСОБА_2 належного виконання зобов*язання по борговій розписці від 30.03.2012 року на суму 62 000, 00 доларів США, які були отримані боржником строком на один рік, тобто до 30.03.2013 року.

Відповідно до ст.512 ЦК України щодо підстав заміни кредитора у зобовязанні, то кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

30 листопада 2015 року ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_2 про відступлення права вимоги на користь позивача, але Відповідач до теперішнього часу не виконав своїх зобовязань.

З метою досудового врегулювання вказаного питання, ОСОБА_1 на правах кредитора звернувся до ПП «Смартком» та 04.12.2015 року уклав з останніми договір про надання консалтингових послуг. Відповідно до ч.3 вказаного договору, ОСОБА_1 сплатив ПП «Смартком» аванс у розмірі 3 000,00 грн.

Згідно п.2.2ч.2 Договору про надання консалтингових послуг, ПП «Смартком» зобовязалось провести переговори з ОСОБА_2 щодо повернення останнім у добровільному порядку суми боргу, згідно розписки від 30.03.2012 року, але свої зобов*язання не виконало, що за умовило звернення позивача з вказаним позовом до суду. Проте сплачений аванс у розмірі 3 000,00 грн. ПП «Смартком» добровільно повернути відмовляється.

Відповідно до ч.3ст.571 ЦК України, у разі припинення зобов*язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання, завдаток підлягає поверненню.

Таким чином, з відповідача, ПП «Смартком» на користь позивача повинно бути стягнуто суму авансу у розмірі 3 000,00 грн.

Згідно вимог ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Вказане викладено у п.14 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Згідно боргової розписки, позику було надано у розмірі 62 000 (шістдесят дві) тисячі доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 22.02.2016 року складає суму у розмірі 1 656 640,00 ( один мільйон шістсот пятдесят шість тисяч шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Свідок, ОСОБА_5, допитаний судом, підтвердив той факт що ОСОБА_2 дійсно отримав грошові кошти від ОСОБА_3 у розмірі 62 000 (шістдесят дві) тисячі доларів США, що еквівалентно було 500 000 (пятсот тисяч) гривень на момент отримання коштів в борг, про що свідчить розписка від 30 березня 2012 року, кошти бралися на придбання нерухомості строком на один рік, тобто до 30 березня 2013 року. Грошові кошти отримувалися в доларах США, а розписка написана в гривні, так як на території України заборонений обіг валютних операцій.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

При подачі позову, позивачем, як інвалідом дитинства безстроково другої групи, судовий збір сплачено не було ( довідка МСЕК №091249), тому з відповідачів в рівних частках на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 6 890,00 грн.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Керуючись ст. ст. 526, 549, 550, 1046, 1047 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного підприємства «Смартком» про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН:НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) суму боргу у розмірі 62 000 (шістдесят дві) тисячі доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 22.02.2016 року складає суму у розмірі 1 656 640,00 ( один мільйон шістсот пятдесят шість тисяч шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного підприємства «Смартком» на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 3 000,00 (три тисячі) гривень.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 (ІПН:НОМЕР_1), Приватного підприємства «Смартком» на користь держави суму судового збору у розмірі 6 890,00 (шість тисяч вісімсот дев*яносто) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів після отримання відповідачем копії рішення, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.М. Буран