Справа № 177/2644/15-ц
Провадження № 2-о/177/11/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 березня 2016 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Грузька сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник 02.11.2015 року звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт належності за життя ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю площею 7,120 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території КСП «Новолозуватське» Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області серії НОМЕР_1, який виданий на ім'я ОСОБА_2.

В обґрунтування заявлених вимог заявник вказувала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2, якій за життя належала земельна ділянка площею 7,120 га, яка розташована на території території КСП «Новолозуватське» Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку видано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1230.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 заявник звернулася до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки виявлені розбіжності в написанні по-батькові спадкодавиці, а саме в свідоцтві про смерть зазначено по-батькові «ОСОБА_2», а в Державному акті на право приватної власності на землю - «ОСОБА_2».

Оскільки в зазначеному Державному акті на право приватної власності на землю була допущена помилка в написанні по-батькові матері заявника, що позбавляє заявника можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після її смерті на зазначену земельну ділянку, а в позасудовому порядку зробити це неможливо, заявник звернулася до суду саме з вказаною заявою.

Представник заявника ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, вказуючи, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволені (а.с. 22,47).

Представник заінтересованої особи - Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області надав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника (а.с. 44).

В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних законних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2, що вбачається зі свідоцтва про смерть останньої серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва про народження заявника від 21.12.1970 року, копії актового запису про шлюб від 04.06.1998 року з повним витягом (а.с.7,8,33-35).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі й на земельну ділянку площею 7,120 га, яка розташована на території КСП «Новолозуватське» Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на яку на підставі рішення 14 сесії ІІІ скликання Грузької сільської ради народних депутатів № 42 від 25.10.1999 року, 21.01.2000 року видано Державний акт серії НОМЕР_1, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1230 (а.с.5).

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 заявник звернулася до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки виявлені розбіжності в написанні по-батькові спадкодавиці, а саме в свідоцтві про смерть зазначено по-батькові «ОСОБА_2», а в Державному акті на право приватної власності на землю - «ОСОБА_2» (а.с.4).

Судом встановлено, що дійсно у вказаному Державному акті допущено помилку, а саме невірно зазначено по-батькові ОСОБА_2- «ОСОБА_2» замість вірного «ОСОБА_2»(а.с.5,8).

Як видно з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 вірне по-батькові матері заявника «ОСОБА_2», а не «ОСОБА_2», як помилково зазначено в Державному акті (а.с.5,8).

Вказана обставина також знайшла своє відображення в заповіті від 29.07.2014 року (а.с.6) та свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 17.09.2015 року де також зазначено по-батькові ОСОБА_2 «ОСОБА_2», отже вірне по-батькові спадкодавиці - «ОСОБА_2».

Вказана земельні ділянка в Управлінні Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області зареєстрована на ім'я ОСОБА_2, на підставі вказаного державного акту на право приватної власності на (а.с.46).

Як видно із листа Шостої Криворізької державної нотаріальної контори від 02.02.2016 року та інформаційних довідок зі спадкового реєстру від 02.02.2016 року слідує, що після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про прийняття спадщини звернулась 18.03.2015 року ОСОБА_1, крім неї до нотаріальної контори з заявою більше ніхто не звертався, 17.09.2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку площею 5,7650 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка належала померлій на підставі Державного акту серії НОМЕР_3, заведено спадкову справу № 57238254 (а.с.14-16, 37-39).

Заповітом посвідченим 29.07.2014 року секретарем Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Уманець Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 144, який станом на 02.02.2016 року чинний (а.с.39), ОСОБА_2 заповіла все своє майно заявнику ОСОБА_1 (а.с.6).

Судом встановлено, що дійсно, у Державному акті серії НОМЕР_1 на право приватної власності на землю, виданому на ім'я ОСОБА_2 допущено помилку в написанні її по-батькові, оскільки з копії свідоцтва про смерть та заповіту матері заявника ОСОБА_2 вбачається, що її вірне по-батькові «ОСОБА_2», а не «ОСОБА_2», як помилково зазначено у Державному акті (а.с. 5,6,8).

Таким чином, викладені обставини призвели до виникнення перешкод у спадкуванні заявником вказаної земельної ділянки після смерті матері ОСОБА_2, які можуть бути усунені лише в судовому порядку, адже внести виправлення чи застереження в правовстановлюючий документ у позасудовому порядку є неможливим, оскільки орган, який здійснював реєстрацію права власності на земельну ділянку та видачу документів на нього ліквідовано, Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325. п.4.4 якої передбачалась можливість видачі нового державного акту відповідними територіальними органами Держкомзему у випадку виявлення у попередньо виданому державному акті орфографічних або технічних помилок, втратила чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року №537, а на діючі органи в сфері земельних відносин не покладено повноважень щодо виправлення в державному акті внесених відомостей чи допущених технічних помилок.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст. 234 та п.5 ч,1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, який був виданий 21.01.2000 року на підставі рішення 14 сесії ІІІ скликання Грузької сільської ради народних депутатів № 42 від 25.10.1999 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1230, підтверджується фактом наявності вказаного Державного акту у заявника, яка є донькою померлої (а.с.5).

Оскільки судом встановлено, що встановлення факту належності вказаного документу необхідно заявнику з метою реалізації її спадкових прав на земельну ділянку, а організації, які здійснювали оформлення та видачу Державного акту не мають можливості внести в нього виправлення, тому суд з метою усунення порушень прав заявника, вважає за необхідне встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий 21.01.2000 року на підставі рішення 14 сесії ІІІ скликання Грузької сільської ради народних депутатів № 42 від 25.10.1999 року на земельну ділянку площею 7,120 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території КСП «Новолозуватське» Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1230 на ім'я ОСОБА_2 належав ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

За цих обставин встановлення факту належного вказаного правовстановлюючого документу є необхідним та достатнім для породження юридичних наслідків для заявника, від якого залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно в подальшому.

Керуючись ст.ст. 212-215, 256-257, 259 ЦПК України, суд; -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Грузька сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт того, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий 21.01.2000 року на підставі рішення 14 сесії ІІІ скликання Грузької сільської ради народних депутатів № 42 від 25.10.1999 року на земельну ділянку площею 7,120 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території КСП «Новолозуватське» Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1230 на ім'я ОСОБА_2 належав ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: