Провадження № 2-2164/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лазаренко В.В., з участю секретаря - Подобєд О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Сансвіт Гроуерс Інк. до Державної служби інтелектуальної власності України та ОСОБА_1 про визнання свідоцтва на знак для товарів і послуг повністю недійсним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

09.12.2015 року Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просить визнати недійсним свідоцтво України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», власником якого є ОСОБА_1, зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести відповідні зміни до Державного реєстру знаків для товарів та послуг і здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність» щодо свідоцтва України на знак для товарів та послуг № НОМЕР_1.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначає, що оспорюване свідоцтво не відповідає вимогам надання правової охорони, оскільки є схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованим за Позивачем позначенням «ІНФОРМАЦІЯ_1» (комбінований) за свідоцтвом України № НОМЕР_2, є оманливим та таким, що може ввести в оману щодо товару або особи, яка виробляє товар.

В судовому засіданні представник Позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник Відповідача Державної служби інтелектуальної власності України - Костенко К.О. в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити у задоволенні позову з мотивів, що наведені у запереченні на позовну заяву. Зокрема зазначили, що 01.07.2013 року Державною службою інтелектуальної власності України було прийнято рішення про реєстрацію знака для товарів і послуг за заявкою № m 2012 16650 відносно всього переліку заявлених товарів та видано свідоцтво України № НОМЕР_1 на знак «ІНФОРМАЦІЯ_1». Таким чином, за результатом експертизи було встановлено, що заявлене позначення відповідає умовам надання правової охорони, встановленим статтею 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», а Державна служба інтелектуальної власності України діяла на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також Державна служба інтелектуальної власності України у запереченні зазначила, що Позивачем не надано доказів того, що спірний знак для товарів і послуг вводить в оману споживачів щодо особи, яка виробляє товар, та доказів того, що права Позивача порушені внаслідок реєстрації знака для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомляла, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Позивач, Сансвіт Гроуерс Інк., є власником прав на свідоцтво України № НОМЕР_2 від 28.06.1996 року на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» (комбінований) щодо товарів 29 класу МКТП.

Наведене підтверджується наявною у матеріалах справи випискою з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва України № НОМЕР_2 від 28.06.1996 року.

Разом з цим, як вбачається з виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо свідоцтва України № НОМЕР_1 від 25.09.2013 року, заявка на реєстрацію спірного позначення була подана до Відповідача, Державної служби інтелектуальної власності, 25.09.2012.

Згідно ст. 499 ЦК України визначено, що права інтелектуальної власності на торговельну марку визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 494, 495 ЦК України права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчуються свідоцтвом, тому визнанню недійсним підлягає саме свідоцтво.

У відповідності до підпункту «а» п. 1 ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво на знак для товарів і послуг може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», чинного на дату подання заявки, правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Відповідно до абз. 3 п. 2 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для однорідних товарів і послуг.

Згідно абз. 4 п. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу.

Суд вважає, що вимоги Позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Для встановлення відповідності знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 умовам надання правової охорони, на які посилався Позивач, необхідним є застосування спеціальних знань.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України фактичні дані, що мають значення для справи, встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Зважаючи на це, та керуючись ч. 1 ст. 143 ЦПК України, згідно з якою для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

29.01.2016 року до канцелярії суду надійшло клопотання представника Сансвіт Гроуерс Інк. - Марченкова М.В. про призначення експертизи об'єктів інтелектуальної власності. Обґрунтовуючи вказане клопотання представник Позивача посилається на те, що для встановлення обставин, на які Позивач посилається як на підставу свої вимог, зокрема, факту схожості знаків для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» (комбінований), свідоцтво України № НОМЕР_2 та «ІНФОРМАЦІЯ_1» свідоцтво України № НОМЕР_1 до ступеня змішування та можливості введення споживача в оману щодо товарів та особи, яка виробляє відповідні товари, потрібні спеціальні знання у галузі науки та техніки.

В судовому засіданні представник Позивача клопотання про призначення експертизи підтримав та просив його задовольнити.

Проведення експертизи представник Позивача просив доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Представник Відповідача Державної служби інтелектуальної власності України - Костенко К.О. не заперечувала проти призначення у справі експертизи. Просила поставити на вирішення власний перелік питань, який подала до канцелярії суду 02.02.2016 року, вибір експертної установи залишила на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. З огляду на належне повідомлення Відповідачки про час та місце розгляду справи, суд вирішив клопотання у її відсутності.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 11.02.2016 року призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої було доручено експертам Харківського наукового-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Згідно висновку № 3638 від 31.08.2016 року, за результатами проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності, встановлено, що:

-знак «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 є схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованим знаком «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_2, щодо зареєстрованих товарів 29, 30 класів МКТП - товари, для яких зареєстровано знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_1, та товари, для яких зареєстровано знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_2, є спорідненими;

-знак «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 є таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари 29 класу МКТП, а саме особи Позивача;

-товари, для яких зареєстровано знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_1, та товари, для яких зареєстровано знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_2, є спорідненими.

Судом встановлено, що висновок експерта містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених питань.

Оцінивши висновок за правилами ст. 212 ЦПК України, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи.

Зважаючи на викладене, висновок експертів № 3638 від 31.08.2016 року слід вважати належним та допустимим доказом у справі. На підставі дослідження висновку судової експертизи у сукупності з іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про те, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 є таким, що може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари, для яких зареєстровано вказаний знак.

Суд з урахуванням викладеного та положень абз. 5 п. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», чинного на дату подання заявки, приходить до висновку, що торговельна марка за свідоцтвом України № НОМЕР_1 не відповідає умовам надання правової охорони.

За приписами ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знак для товарів і послуг» невідповідність зареєстрованого знака умовам надання правової охорони є підставою для визнання свідоцтва недійсним повністю.

Зважаючи на встановлення судом того, що зареєстрована на ім'я відповідача ОСОБА_1 торговельна марка за свідоцтвом України № НОМЕР_1 не відповідає умовам надання правової охорони, свідоцтво України № НОМЕР_1 підлягає визнанню недійсним повністю з огляду на можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари, для яких зареєстровано вказаний знак.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог Позивача щодо визнання недійсним повністю свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Виходячи з вимог ст. 10,11 ЦПК України, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає доводи представника Державної служби інтелектуальної власності України необґрунтованими.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Позивача понесені ним судові витрати, оскільки суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права Позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 494, 495, 499 ЦК України, ст.ст. 5,6,19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15 грудня 1993 р. № 3689-ХІІ з подальшими змінами і доповненнями, п. 3 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» від 23 грудня 1993 р., Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Держпатенту України від 28 липня 1995 р. № 116 з наступними змінами та доповненнями, а також ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати повністю недійсним свідоцтво України № НОМЕР_1 від 25.09.2013 на торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_1», видане на ім`я ОСОБА_1.

Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним свідоцтво України № НОМЕР_1 від 25.09.2013 на торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_1», видане на ім`я ОСОБА_1, та здійснити відповідну публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сансвіт Гроуерс Інк. витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи в сумі 13 240 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 2 436 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Лазаренко