РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про зобов*язання надати уточнюючу довідку на підтвердження періоду роботи

ВСТАНОВИВ:

23.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про зобов*язання надати уточнюючу ( пільгову) довідку на підтвердження періоду роботи з 11.09.1980 року по 20.05.1994 рік на даному підприємстві як такої, що відноситься до роботи з шкідливими та важкими умовами праці, що передбачено Списком № 2 виробництва, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, згідно з додатком № 5 до Порядку затвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що він працював на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві з 11.09.1980 року по 20.05.1994 рік на наступних посадах - «испытатель приборов 4 разряда», «испытатель приборов 5 разряда», «инженер-испытатель приборов и чувствительных элементов в том же отделе», «инженер-испытатель приборов, агрегатов и чувствительных элементов в том же отделе», «испытатель агрегатов, приборов и чувствительных элементов 6 разряда». Враховуючи, що він працював на підприємстві на посаді, що передбачена списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у нього виникло право на достроковий вихід на пенсію.

Звернувшись до Управління пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова для оформлення пільгової пенсії, йому повідомили про необхідність надання уточнюючої довідки про особливий характер роботи чи особливі умови праці, необхідні для призначення пенсії. Однак, на його звернення відповідач зазначив, що права на отримання такої довідки він не має, оскільки на думку відділу головного метролога він здійснював ремонт засобів вимірювальної техніки з нормальними умовами праці. Така відповідь не відповідає дійсності, а відмова у видачі довідки порушує його право на отримання пільгової пенсії, у зв*язку з чим він і звернувся з даним позовом до суду. Крім того, зазначає, що відповідач ще у 2007 році видав за його заявою довідку про особливий характер роботи чи особливі умови праці, необхідні для призначення пенсії № 12 від 28.03.2007 року, однак дана довідка не врахована ані відповідачем, ані представниками Пенсійного фонду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись, крім іншого на те, що обставини, відносно яких позивач просить надати йому уточнену довідку відображені в довідці № 12 від 28.03.2007 року та рішенні Київського районного суду м. Харкова від 09.06.2015 року, а також підтверджується іншими наданими та дослідженими доказами.

Представник відповідача з позовними вимогами не погодилася, зазначаючи про те, що даних на підтвердження роботи позивача ОСОБА_1 з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах немає, оскільки ОСОБА_2 не виконував на їх підприємстві такі роботи. Стосовно обставин видачі довідки в 2007 році нічого пояснити не може, оскільки осіб, які підписали дану довідку вже немає.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивач ОСОБА_1 працював з 11.09.1980р. по 20.05.1994 р. в «Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві» на посадах «испытатель приборов 4 разряда», «испытатель приборов 5 разряда», «инженер-испытатель приборов и чувствительных элементов», «инженер-испытатель приборов, агрегатов и чувствительных элементов», «испытатель агрегатов, приборов и чувствительных элементов 6 разряда». Ці обставини також підтверджуються даними трудової книжки позивача. (а.с. 10-12).

Дослідивши надану копію трудової книжки, суд приходить до висновку, що інформація стосовно того, чи відносяться посади до переліку посад з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в трудовій книжці ОСОБА_1 відсутня.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом досліджена надана позивачем уточнююча довідка №12 від 28.03.2007р. (а.с.16), видана Харківським державним авіаційним виробничим підприємством 28.03.2007 року ОСОБА_1, однак суд звертає увагу, що в ній відсутні відомості про атестацію робочих місць та дані про професії (посади), на яких працював позивач.

За зверненням позивача в 2014 році відповідачем листом № 126/3349 від 30.10.2014 року було відмовлено у видачі уточнюючої довідки особливого характеру роботи за тих обставин, що позивач здійснював ремонт засобів вимірювальної техніки електричних величин з нормальними умовами праці, не пов*язаними з опромірюванням УКВ, УВЧ,СВЧ. (а.с. 35).

Відповідно до вимог ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Звертаючись з позовом до суду, позивач просить зобов*язати відповідача надати йому уточнюючу довідку на підтвердження його роботи з 11.09.1980 року по 20.05.1994 рік на даному підприємстві як такої, що відноситься до роботи з шкідливими та важкими умовами праці, що передбачено Списком № 2, однак, суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, приходить до висновку, що вимоги позивача є безпідставними та недоведеними під час судового розгляду.

Відповідно до пункту б частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 3 вищевказаного Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Кабінет Міністрів України постановою від 01.08.1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» зобов'язав керівників підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним працюючих осіб.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років (п.4 Наказу). Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992 р.

Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація, (п. 4.2 Наказу) У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту б статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 14 квітня 2015 року та у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року та 25 листопада 2014 року (справи №№ 21-183а13, 21-519а14 відповідно).

Судом встановлено, що за зверненням позивача до суду постановою Київського районного суду м. Харкова від 09.06.2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання дій протиправними стосовно не призначення пільгової пенсії за Списком № 2 та зобов*язання вчинити певні дії відмовлено в повному обсязі. (а.с. 112-115). Дана постанова набула чинності, ніким не скасована. При розгляді даної справи було встановлено, що атестація робочого місця позивача не проводилась і ця обставина не оспорюється позивачем.

Посилання представника позивача на застосування вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України стосовно визначення загального стажу по Списку № 2 при розгляду даної справи, суд вважає необґрунтованими та безпідставним, оскільки пільговий стаж при розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 встановлений не був і даних про те, що при судовому розгляду цієї справи участь беруть ті ж самі особи суду не надано.

Також, досліджуючи надані сторонами докази в даному провадженні, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 працював в лабораторії № 5 відділу № 146 та здійснював ремонт приборів вимірювальної техніки електричних величин. Ці дані підтверджуються штатними розкладами за 1981, 1984,1993 роки (а.с. 92-99).

Згідно цих же штатних розкладів вбачається, що в відділі дійсно була лабораторія № 6, в якій виконувались роботи по регулюванню, налагодженню та обслуговуванню генераторів з інтенсивністю опромінювання, де умови праці були шкідливими. Однак, даних на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 будь-коли працював в лабораторії № 6 суду під час розгляду справи не надано.

Як вже було зазначено, атестація робочого місця позивача ОСОБА_1 не проводилась, що підтверджується даними в його особовій карточці (а.с. 72-73) і даних на спростування зазначеного суду також під час розгляду справи не надано.

До затвердженого порядку проведення атестації робочих місць (до 1992 року) на підприємстві - Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві були затверджені Накази № 26 від 05.05.1979 року та № 244 від 12.03.1983 року, згідно яких облік проводився на підставі карток (форма 108-103), які зберігаються в особових справах працівників. Дана карточка атестації на підтвердження роботи в шкідливих умовах в особовій карточці ОСОБА_1 відсутня, що також спростовує доводи позивача.

На підтвердження вимог позивача судом також були витребувані у відповідача інші докази, в тому числі і розрахункові листи ОСОБА_1 по нарахуванню грошових сум (а.с. 76-81, 120-132), однак і ці дані не знайшли свого підтвердження щодо нарахування позивачу будь-яких доплат за шкідливі умови праці з шифром 141. Судом також надана оцінка показанням свідка дружини позивача, однак суд зазначає, що належних та допустимих доказів на підтвердження доводів позивача дані свідчення не містять.

На підставі викладеного, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог за недоведеністю та безпідставністю, враховуючи що його вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду даної цивільної справи.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про зобов*язання надати уточнюючу довідку на підтвердження періоду роботи з 11.09.1980 року по 20.05.1994 рік, як такої, що відноситься до роботи з шкідливими та важкими умовами праці, що передбачено Списком № 2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :