АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8928/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1025/16Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника позивача - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2016 року

по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року 2015 року позивач звернувся до місцевого суду з вказаним позовом, уточненим у хуоді розгляду справи, до ОСОБА_5, посилаючись на те, що надавало останній послуги з централізованого теплопостачання в квартиру НОМЕР_1 загальною опалювальною площею 41,5кв.м. по АДРЕСА_1, однак відповідач виконував свої зобов»язання по їх оплаті неналежним чином, внаслідок чого за період з 01.05.2010 року по 01.01.2016 року утворилась заборгованість в сумі 5361,22 грн., яку просили стягнути зі споживача послуги, а також індекс інфляції в сумі 5574,35 грн. та 3% річних в сумі 959,07 грн., вирішити питання судових витрат.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2016 року позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_5 про стягнення боргу задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» борг в сумі 5361,22 грн., 3% річних в сумі 959,07 грн. та індекс інфляції в сумі 5574,35 грн., а всього 11894,64 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» 243,60 грн. судового збору.

З цим рішенням не погодився відповідач, представник якої, посилаючись на порушення місцевим судом матеріального та процесуального права, подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відмовити у повному обсязі, застосувавши строк позовної давності.

В обґрунтування доводів скарги зазначають, що позивачем було пропущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за період з 05.2010 року по 12.2012 року.

Вказують, що, оскільки позивачкою в подальшому було сплачено грошові кошти, що перевищують розмір заборгованості за період з 01.2013 року по 01.01.2016 року, то в даній частині позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

У наданих суду письмових запереченнях представник позивача прохала апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

В обґрунтування доводів заперечень посилаються на те, що за період з 01.05.2010р. по 01.01.2016р. підприємством надавалися послуги з централізованого опалення до квартири відповідачки, за які остання заборгувала суму згідно з наведеним розрахунком.

Зазначають, що перерахунки за послуги теплопостачання здійснювалися згідно актів служби контролю за якістю теплоспоживання та експлуатацією теплових лічильників і проведені перерахунки за надані послуги відображені у розрахунку заборгованості, тому дії підприємства узгоджуються з положеннями чинного законодавства, а приведення до належної роботи внутрішньо будинкових мереж н входить до компетенції підприємства.

Вказують, що подання кредитором 31.03.2014р. заяви про видачу судового наказу перервало перебіг строку позовної давності, і лише після відмови у видачі судового наказу 12.05.2014р. у позивача виникло право звернутися до суду з позовом.

Вважають також, що строк позовної давності неодноразово переривався у березні 2014р. та в січні 2013р., коли відповідач проводила оплату за спожиті послуги теплопостачання, а тому вимоги до ОСОБА_5 є правомірними.

У судовому засіданні представники відповідача доводи апеляційної скарги підтримали та прохали її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнав та прохав її відхилити, посилаючись на доводи, наведені у запереченнях.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції вірно встановлено та убачається з матеріалів справи, що 12.05.2014 року Октябрським районним судом м. Полтави було постановлено ухвалу, якою відмовлено Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення на його користь з ОСОБА_5 заборгованості в сумі 7970,71 грн. (а.с.4).

Згідно Актів перевірки системи теплопостачання від 26.11.2014 року, 01.12.2014 року, 23.12.2014 року, 05.01.2015 року, 22.01.2015 року, 15.10.2015 року температура в квартирі АДРЕСА_1 була нижчою за встановлені норми (а.с.41-46).

З матеріалів справи вбачається, що, у результаті перевірки системи теплопостачання, що підтверджується наведеними актами, підприємством було проведено перерахунок розміру плати в бік зменшення, що знайшло відображення у розрахунку заборгованості (а.с.59-61).

Відповідно до копій квитанцій ОСОБА_5 було здійснено проплати за надані послуги з теплопостачання: 11.06.2014 року - 1000,00 грн.; 11.09.2014 року - 900,00 грн.; 17.09.2015 року - 1487,79 грн.; та 17.09.2015 року ОСОБА_7 - 600,00 грн. (а.с.47-50).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не пропущений строк позовної давності, оскільки відповідачем у червні 2014 року було сплачено 1000,00 грн., що свідчить про визнання боргу, після чого строк позовної давності перервався та його перебіг почався заново, а тому у зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань перед ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» позов підлягає задоволенню.

Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

У відповідності до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

З урахуванням викладених норм суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 своїх зобов'язань перед ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», виникла заборгованість, яка підлягає стягненню

Проте, колегія суддів не може погодитись з розміром даної заборгованості, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За приписом ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що, оскільки у червні 2014 року ОСОБА_5 було сплачено 1000,00 грн. на погашення заборгованості за послуги з теплопостачання, то необхідно вважати, що з червня 2014 року було перервано строк позовної давності, а тому до стягнення підлягає сума заборгованості, нарахована в межах строку позовної давності, тобто з червня 2011 року.

З розрахунку заборгованості за послуги з теплопостачання по споживачу ОСОБА_5 вбачається, що за період з 06.2011 року по 01.01.2016 рік до сплати відповідачу нараховано 11053,44 грн. Також, з даного розрахунку слідує, що за вказаний період відповідачем було сплачено 9182,41 грн., а тому колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_5 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» необхідно стягнути 1871,03 грн. (11053,44-9182,41) суми заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до роз'яснень для розрахунку інфляційних витрат, наданих у листі Верховного суду України «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997 року №62-97 та Роз'яснення Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання, пов'язані з застосуванням індексу інфляції» від 12.05.1999 року №02-5/223, внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем покладених на нього зобов'язань перед позивачем за період з червня 2011 року по 01.01.2016 року розраховано індекс інфляції в сумі 2135,31 грн. та 3% річних в сумі 449,83 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерого» з урахуванням суми боргу, індексу інфляції та 3% річних, становить - 4456,17 грн.

Інші доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як убачається з матеріалів справи, при подачі позову ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» було сплачено 243,60 грн. судового збору (а.с.1), ОСОБА_5 при подачі апеляційної скарги було сплачено 267,96 грн. (а.с.82).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» підлягають частковому задоволенню, а саме з ОСОБА_5 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» необхідно стягнути 4456,17 грн., а у задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Таким чином, позовні вимоги майнового характеру про стягнення коштів задовольняються на 37,46% (4456,17х100:11894,64).

Відтак, з ОСОБА_5 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» необхідно стягнути 91,25 грн. судового збору, а з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_5 - 167,58 грн. судового збору.

Згідно з п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до п.п.3.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ч.1 ст.309, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2016 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 1871,03 (одна тисяча вісімсот сімдесят одна гривня 03 коп.) грн., індекс інфляції в сумі 2135,31 (дві тисячі сто тридцять п'ять гривень 31 коп.) грн., 3% річних в сумі 449,83 (чотириста сорок дев'ять гривень 83 коп.) грн., а всього - 4456,17 (чотири тисячі чотириста п'ятдесят шість гривень 17 коп.) грн.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» 91,25 (дев'яносто одна гривня 25 коп.) грн. судового збору.

Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_5 167,58 (сто шістдесят сім гривень 58 коп.) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ /підпис/ Л.І. Пилипчук

/підпис/ О.В. Чумак

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун