Провадження № 2/127/1082/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 лютого 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого-судді Гуменюка К.П.,

секретаря Сєрих В.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом Господарського суду Вінницької області до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

10 грудня 2015 року Господарський суд Вінницької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення зайве сплаченої заробітної плати за жовтень та грудень 2014 року в розмірі 14 197 грн. 49 коп.

В позовній заяві зазначено, що під час перевірки нарахування заробітної плати за 2014 рік начальником фінансово-економічного відділу ОСОБА_2, 26 серпня 2015 року, була виявлена помилка в розрахунку заробітної плати керівнику апарату суду ОСОБА_3 за жовтень та грудень 2014 року, а саме: не були враховані обмеження максимального розміру місячної заробітної плати керівних працівників органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, 15 розмірами мінімальної заробітної плати, прийняті Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2014 року № 65 «Про економію бюджетних коштів та недопущення втрат бюджету».

У 4-му кварталі 2014 року суду були збільшені кошторисні призначення на заробітну плату. При цьому, при нарахуванні заробітної плати та премії, була упущена дія пункту 13 Постанови вищевказаної Постанови, і як наслідок, відповідачу зайво було виплачено кошти в сумі 14 197 грн. 49 коп.

Так, в жовтні 2014 року ОСОБА_3 замість 18 270 грн., було нараховано 30 776 грн. 87 коп., тобто на 12 505 грн. 87 коп. більше, а в грудні 2014 року замість 18 270 грн., нараховано 23 486 грн. 03 коп., тобто на 5 216 грн. 03 коп. більше.

Таким чином, загальна сума переплати, без сплати податків, складала 17 772 грн. 90 коп. та після утримання податків, ОСОБА_3 було нараховано до виплати та виплачено 14 197 грн. 49 коп. Однак, відповіддю від 09 вересня 2015 року ОСОБА_3 було повідомлено позивача про відмову в поверненні зайво отриманих ним коштів.

З огляду на вищевикладене, керуючись приписами статті 1215 Цивільного кодексу України, посилаючись на недобросовісність набувача відповідача по справі, яка виразилась у тому, що при нарахуванні премії до свята за жовтень 2014 року та одноразової премії за результатами роботи за 2014 рік за грудень 2014 року всі нарахування здійснювались відповідно до Подання керівника апарату суду ОСОБА_3 від 06 жовтня 2014 року та 25 грудня 2014 року, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача на свою користь зайве сплачену заробітну плату за жовтень та грудень 2014 року в розмірі 14 197 грн. 49 коп.

В судовому засіданні представники позивача Господарського суду Вінницької області: заступник голови суду ОСОБА_1 та начальник фінансово-економічного відділу суду ОСОБА_2 вимоги позову підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити та дали суду пояснення, аналогічні доводам, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги позовної заяви не визнав, просив суд у їх задоволенні відмовити пославшись на їх безпідставність, надавши суду письмові заперечення. Окрім цього, просив суд застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу позовної давності, відмовивши у позові, оскільки статтею 233 КЗпП України встановлено річний строк для звернення до суду, який позивачем було пропущено.

Вислухавши думку представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позовної заяви з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до Наказу Територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області від 28 вересня 2010 року № 231-к, ОСОБА_3 було призначено на посаду керівника апарату господарського суду Вінницької області з 29 вересня 2010 року та присвоєно 9 ранг державного службовця в межах четвертої категорії посад державних службовці (а.с. 5). Наказом господарського суду Вінницької області від 29 вересня 2010 року, ОСОБА_3 оголошено наказ начальника ТУ ДСА у Вінницькій області від 28 вересня 2010 року № 231-к (а.с. 6).

На підставі Положення про преміювання працівників господарського суду Вінницької області від 26 червня 2006 року, із змінами, 06 жовтня 2014 року керівником апарату господарського суду Вінницької області ОСОБА_3, на розгляд голові зазначеного суду, було внесено подання про внесення пропозиції щодо розміру преміювання працівників господарського суду Вінницької області з нагоди відзначення 08 жовтня 2014 року професійного свята Дня юриста, де було внесено пропозицію щодо преміювання, зокрема, керівника апарату суду ОСОБА_3 в розмірі 16 625 грн. (а.с. 7).

На підставі зазначеного вище подання, Наказом господарського суду Вінницької області від 06 жовтня 2014 року № 36-од, працівникам апарату господарського суду Вінницької області було надано премію, зокрема, керівнику апарату суду ОСОБА_3 в розмірі 16 625 грн. (а.с. 9, 10).

На підставі Положення про преміювання працівників господарського суду Вінницької області від 26 червня 2006 року, із змінами, 25 грудня 2014 року керівником апарату господарського суду Вінницької області ОСОБА_3, на розгляд голові зазначеного суду, було надано на розгляд подання про внесення пропозиції щодо розміру одноразового преміювання працівників апарату господарського суду Вінницької області за підсумками роботи за 2014 рік, де було внесено пропозицію щодо преміювання, зокрема, керівника апарату суду ОСОБА_3 в розмірі 12 071 грн. 18 коп. (а.с. 9, 10).

На підставі зазначеного вище подання, Наказом господарського суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року № 50-од, за підсумками роботи за 2014 рік, працівникам апарату господарського суду Вінницької області було надано одноразову премію, зокрема, керівнику апарату суду ОСОБА_3 в розмірі 12 071 грн. 18 коп. (а.с. 11-13).

На виконання наказу господарського суду Вінницької області від 06 жовтня 2014 року про преміювання працівників апарату суду, фінансово-економічним відділом суду, ОСОБА_3 в жовтні 2014 року нараховано 30 776 грн. 87 коп. заробітної плати, з яких: 14 151 грн. 87 коп. заробітна плата, 16 625 грн. премія до свята та з урахуванням утриманих податків, ОСОБА_3 у жовтні 2014 року було виплачено 24 278 грн. 40 коп.

На виконання наказу господарського суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року про преміювання працівників апарату суду, фінансово-економічним відділом суду, ОСОБА_3 в грудні 2014 року нараховано 23 486 грн. 03 коп. заробітної плати, з яких: 5 707 грн. заробітна плата, 5 707 грн. премія до свята, 12 071 грн. 18 коп. премія за рік та з урахуванням утриманих податків, ОСОБА_3 у грудні 2014 року було виплачено 18 336 грн. 37 коп.

Зазначені вище відомості підтверджуються довідкою про нараховану та виплачену заробітну плату керівника апарату господарського суду Вінницької області ОСОБА_3 за жовтень та грудень 2014 року (а.с. 16).

Постановою Кабінету Міністрів України № 65 від 01 березня 2014 року «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» було затверджено заходи щодо економного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету, які є додатком до зазначеної Постанови.

Так, відповідно до вказаної постанови, зокрема, пункту 13 Заходів, передбачалось обмеження максимального розміру місячної заробітної плати (грошового забезпечення) керівних працівників органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади та органами місцевого самоврядування підприємств, установ та організацій 15 розмірами мінімальної заробітної плати (виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата часу щорічної відпустки не враховується у зазначеному максимальному розмірі). Передбачене цим пунктом обмеження не застосовується до максимального розміру місячного грошового забезпечення (заробітної плати), нарахованого військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації (керівним працівникам льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби), які беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на обєкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих обєктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за відповідний місяць починаючи з 1 травня 2014 року.

Таким чином, граничний максимальний розмір заробітної плати, в жовтні та грудні 2014 року, з урахуванням положень Постанови Кабінету міністрів України № 65 від 01 березня 2014 року «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету», не міг перевищувати 18 270 грн. (15 мінімальних заробітних плат).

Статтею 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам розяснено, що до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору.

Отже, як вбачається із позову та доданого до нього розрахунку, судом не може бути розцінено при нарахуванні та виплаті відповідачу ОСОБА_3 заробітної плати в жовтні та грудні 2014 році як помилка, оскільки в даному випадку має місце невірне застосування закону та інших нормативно-правових актів, що призвело до зайво нарахованих коштів, з подальшою їх виплатою відповідачу.

Щодо недобросовісності набувача ОСОБА_3 при нарахуванні йому заробітної плати у жовтні та грудні 2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення «Про апарат господарського суду Вінницької області», затвердженого протоколом зборів суддів від 22 жовтня 2012 року, в апараті суду утворено відділи, що здійснюють свої функції на підставі положення про відділи, затвердженого керівником апарату суду, зокрема, фінансово-економічний відділ (пункт 1.6 Положення). Керівник структурного підрозділу апарату суду здійснює керівництво діяльністю структурного підрозділу апарату суду і несе персональну відповідальність за виконання завдань, покладених на цей підрозділ (пункт 4.2. Положення).

Відповідно до посадової інструкції начальника фінансово-економічного відділу господарського суду Вінницької області головного бухгалтера ОСОБА_2, на начальника зазначеного відділу покладається здійснення контролю за законністю встановлення посадових окладів суддям та працівникам апарату суду, за використанням фонду оплати праці та дотримання фінансової дисципліни згідно з чинним законодавством.

Пунктом 1.2. Положення «Про преміювання працівників господарського суду Вінницької області» (із змінами) встановлено, що премія суддям, керівнику апарату суду, його заступнику та інших працівникам суду виплачується на підставі наказу голови господарського суду Вінницької області, а у випадку його відсутності заступника голови суду. При цьому п. 4.5., зазначеного Положення, встановлено, що проект наказу про преміювання готується працівниками кадрової служби за погодженням з фінансово-економічним відділом і ним візується.

Як вже було встановлено судом, що відповідач ОСОБА_3, в період спірних правовідносин, обіймав посаду керівника апарату господарського суду Вінницької області, який в розуміння статті 2 Закону України «Про державну службу» був посадовою особою, а тому, на нього поширювалась дія зазначеного Закону.

Статтею 14 Закону України «Про держану службу» визначено особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців, у відповідності до якої (в редакції від 01 квітня 2014 року) дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює. До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Однак, матеріали цивільної справи не містять належних доказів про притягнення ОСОБА_3, як посадової особи, до дисциплінарної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, тощо, а також доказів про притягнення останнього до будь-якої іншої юридичної відповідальності за дії, які передували нарахуванню та виплаті йому заробітної плати, в тому числі премій у жовтні та грудні 2014 року, в наслідок чого ним було отримано зайво нараховані кошти.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведена обставина недобросовісності набувача ОСОБА_3 при нарахуванні заробітної плати за жовтень та грудень 2014 року.

Як вбачається з акту територіального управління рахункової палати по Вінницькій, Житомирській, Кіровогрдаській, Хмельницькій та Чернівецькій області № 30-10/02-45о від 29 вересня 2015 року про результати аудиту ефективності використання бюджетних коштів, виділених на здійснення правосуддя апеляційними господарськими судами та місцевими господарськими судами в господарському суді Вінницької області (а.с. 75-115), що проведеною вибірковою перевіркою дотримання судом вимог постанови Кабінету Міністрів України № 65 від 01 березня 2014 року в частині, зокрема, обмеження максимального розміру місячної заробітної плати керівних працівників 15 розмірами мінімальної заробітної плати, не встановлено (а.с. 110).

Разом з тим, судом не може бути визнано вищевказаний акт, як беззаперечний доказ того, що при нарахуванні заробітної плати в жовтні та грудні 2014 року ОСОБА_3 порушень не встановлено, оскільки дана перевірка, як зазначено в самому акті, проводилась вибірково, при цьому з даного акту не вбачається, що предметом даної перевірки було саме нарахування заробітної плати ОСОБА_3

Суд вважає що в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 у застосуванні до спірних правовідносин наслідків спливу позовної давності слід відмовити, оскільки про обставину нарахування зайво нарахованих та виплачених ОСОБА_3 коштів, позивачу стало відомо 26 серпня 2015 року, під час перевірки головним бухгалтером нарахування заробітної плати за 2014 рік, а відтак, позивач звертаючись до суду із даним позовом, звернувся у строки, встановлені Законом.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1 218 грн. слід залишити за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 3, 4-6, 10, 11, 15, 57-62, 88, 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Господарського суду Вінницької області до ОСОБА_3 про стягнення коштів, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_4