АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6710/16 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Довгаль А.П.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю.

З урахуванням уточнень в обґрунтування позову зазначає, що 21 листопада 1998 року йому та дружині ОСОБА_1 його матірю в рівних частках подаровано трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Разом з ними в квартирі мешкають донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу - з 07 липня 2014 року ОСОБА_1 почала чинити перешкоди у користуванню квартирою, а саме постійно провокує конфліктні ситуації та чинить сварки.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року встановлено порядок користування спірною квартирою. ОСОБА_1 виділено у користування дві житлових кімнати №№3, 9 площею 11, 9 кв.м та 17, 4 кв.м.; йому виділено у користування житлову кімнату №2 площею 24, 2 кв. м із балконом площею 2, 4 кв.м.

Кухню № 5 площею 9, 3 кв.м, із балконом площею 2,0 кв.м.; ванну кімнату № 6 площею 5, 2 кв.м.; вбиральню № 8 площею 1,3 кв.м.; коридор № 1 площею 10, 8 кв.м.; коридор № 7 площею 1,6 кв.м.; вбудовану шафу площею 1,5 кв.м. - залишено у спільному користуванні.

У кінці листопаду 2015 року відповідачка змінила замки на вхідній двері, у звязку з чим він позбавлений доступу до спірної квартири. На усі його прохання надати дублікат ключів та припинити чинити перешкоди в користуванні жилим приміщенням ОСОБА_1 відмовляє.

Остаточно просить усунути перешкоди у здійсненні права користування частиною спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом вселення у кімнату № 2, площею 24, 2 кв. м із балконом площею 2, 4 кв.м. із наданням дубліката ключів від замку вхідної двері у квартиру та стягнути судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні не заперечували проти позову, але просили встановити порядок користування вказаною квартирою, оскільки позивач постійно вчиняє сварки, та відповідачка не здійснює жодних незаконних дій щодо позбавлення або обмеження його у праві власності на частку спірної квартири.

Третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги не підтримала.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Усунено ОСОБА_3 перешкоди у здійсненні права користування 1/2 частиною спільної часткової власності - квартирою № 17 в будинку № 3 по пров. Артема в м. Харкові шляхом його вселення у кімнату №2 площею 24,2 кв.м. із балконом площею 2,4 кв.м. даної квартири.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права, не взято до уваги всі обставини по справі.

Судом помилково вказано щодо відсутності її заперечень щодо позову та що нею висувалися вимоги про встановлення порядку користування квартирою.

Порядок користування встановлений рішенням суду, а тому вони не посилалися на це.

Зазначає, що в рішенні не зазначено спосіб користування приміщеннями загального користування, не визначений порядок спільного прожиття і щодо цих питань позивачу пропонувалось укласти відповідний договір, але він відмовився.

Жодних спроб чи дій щодо обмеження чи позбавлення права власності ОСОБА_3 вона не здійснювала. Навпаки, позивачем порушувались її права та свободи, принижувались людська честь та гідність, вчинювалось відносно неї насилля, про що внесені відповідні відомості в ЄРДР. Їх спільне співіснування на одній житловій площі неможливе.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги та вселяючи ОСОБА_3 в квартиру суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що він як співвласник квартири має право на користування нею.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи квартира №17 у житловому будинку № 3 по пров. Артема в м. Харкові належить на праві власності по 1/2 частині ОСОБА_1В, та ОСОБА_3 згідно договору дарування від 21 листопада 1998 року.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року визначений порядок користування спірною квартирою, яким у користування ОСОБА_3 виділено кімнату №2 площею 24, 2 кв. м із балконом площею 2, 4 кв.м.; ОСОБА_1 виділено кімнати №3, 9 площею 11, 9 кв.м та 17, 4 кв.м.; інші приміщення залишено у спільному користуванні сторін.

Відповідно до вимог ст.ст. 383 ч.1; 391; 316 ч.1; 317; 319 ч.1-3; 321 ч. 1,2 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Усуваючи перешкоди ОСОБА_3 у користуванні своєю власністю та вселяючи його у спірну квартиру суд першої інстанції обґрунтовано виходив з встановлених обставин, що право ОСОБА_3В, порушено та воно підлягає захисту.

Що стосується заперечень відповідачки , то вони обґрунтовано не прийняті судом.

Пояснення відповідачки щодо наявності неприязних стосунків між сторонами, неодноразові її звернення до правоохоронних органів, наявність у позивача іншого житла, сплати комунальних послуг, відсутність згоди на реєстрацію дитини в спірній квартирі не є підставами для відмови у задоволенні позову.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України вирішено питання і щодо розподілу судових витрат.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» та з урахуванням часткового задоволення позовних вимог з відповідачки обґрунтовано стягнуто 487 грн. 20 коп.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права; підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: