Справа № 459/1172/16 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/783/5596/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 12 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 12 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що висновки суду про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту та про те, що позов заявлений до неналежного відповідача є необґрунтованими, без посилання на конкретні матеріали справи. Необґрунтованим є також висновок суду про те, що належним відповідачем є територіальна громада м. Червонограда в особі Червоноградської міської ради. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань (ст. 308 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 10, 59, 60, 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частина 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Згідно із ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності батькам позивача - ОСОБА_5 та ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 26.11.2003 року. У квартирі були зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.9).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Судом установлено, що ОСОБА_2 у встановлений строк заяву про прийняття спадщини не подав.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29.12.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.03.2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 про відновлення пропущеного ним строку для прийняття спадщини після смерті батьків і визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовлено (а.с. 114-119).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті його батьків ОСОБА_5 і ОСОБА_7 та грошові вклади на ім»я ОСОБА_7, які зберігаються в державному Ощадбанку м.Червоноград № 7856.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 12 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий М.М. Шандра

Судді Я.А. Левик

Л.Б. Струс