Категорія 48 Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючої: Шемети Т. М.,

суддів: Рибчинського В.П., Голоти Л. О.,

за участі: секретаря судового засідання Топольської В. О.,

ОСОБА_2 та його представника адвоката Клепікової О.С.,

ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та ставив вимогу: виключити відомості про нього як про батька дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису про народження дитини.

В обґрунтування позову посилався на те, що в 2014 році, здавши аналізи, дізнався про те, що він не може мати дітей, а тому й не може бути батьком ОСОБА_6. Як тільки йому стало про це відомо, він звернувся до суду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2016 рокуу задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження- відмовлено через пропуск позивачем строку позовної давності, встановленого ст. 56 КпШС України.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняте рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що про те що він не може бути батьком ОСОБА_6 дізнався лише 18.11.2014 року, і одразу ж звернувся до суду. Зазначає, що Сімейний Кодекс України від 2004 року поширюється на триваючі відносини, тобто ті які виникнувши до набрання ним чинності та продовжують існувати на час початку його дії, а тому він не пропустив строк позовної давності, висновок суду про те, що до цих правовідносин слід застосовувати норми кодексу про шлюб та сім'ю, - є невірним.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник адвокат Клепікова О.С. подану апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав. ОСОБА_4 та її представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги, зазначили що суд вірно встановив обставини по справі та застосував норми матеріального права: кодексу про шлюб і сім'ю, які існували на час народження дитини.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 народився 25 травня 2000 року, тоді ж здійснений запис про батьків дитини, тобто до набрання чинності Сімейним кодексом України, а отже цей спір має вирішуватися з застосуванням закону, який діяв станом на травень 2000 року - Кодексу про шлюб та сім'ю України. Встановивши, що експертним висновком доведено, що ОСОБА_2 не може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд застосував положення ст. 56 КпШС України, за якою особа, записана як батько дитини, має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис та відмовив в задоволенні позову через пропуск позивачем строку позовної давності, про застосування якої заявляла відповідач..

Суд першої інстанції вірно встанови фактичні обставини справи, однак невірно застосував норми матеріального права.

Так, судом було встановлено наступне:

- 12.09.1999 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1, видане міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області 12.09.1999 року, актовий запис № 1869, прізвище дружини після укладення шлюбу «ОСОБА_2» (а.с. 5).

- 25.05.2000 року народився ОСОБА_6, батьком якого записаний ОСОБА_2, матір'ю ОСОБА_7 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане 20.06.2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької міської ради Вінницької області (а.с.7)).

- 08.07.2003 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис №874. Прізвище дружини після розірвання шлюбу «ОСОБА_4» (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.6)).

- Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 12.03.2002 року з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_8 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів, починаючи з 22.02.2002 року, про що свідчить виконавчий лист, виданий Замостянським районним судом м. Вінниці 08.06.2012 року (а.с.25). Рішення суду набрало законної сили 12.03.2002 року та знаходиться в ДВС на примусовому виконанні. Починаючи з 2002 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти, однак через неповну сплату аліментів виникла заборгованість яка станом на 01.10.2014 року склала 29 160,84 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 26-27).

- Висновком експерта Вінницького науково - дослідного експертно -криміналістичного центру МВС України №324 від 13.07.2016 року встановлено що ОСОБА_2 не може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6 (а.с. 107-121).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, послався на п.1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та з їх змісту дійшов висновку про неможливість застосувати до правовідносин що є предметом розгляду в даній справі положення Сімейного Кодексу України, оскільки дитина народилася до набрання ним законної сили, а тому слід керуватися нормами Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Однак при цьому суд першої інстанції не врахував, що обставини щодо відсутності кровного споріднення між між позивачем та дитиною, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, стали відомі йому2014 році, тобто правовідносини щодо оспорювання батьківства, а тому і право на оспорювання батьківства у нього виникло у 2014 році під час дії Сімейного кодексу України, нормами якого і регулюються правовідносини, що виникли між сторонами (Ухвала Верховного Суду України від 06.06.2007 року у справі № 6-25426св06, Ухвала Верховного Суду України від 12.06.2008 року)

Отже, розглядаючи спір за позовом ОСОБА_2 про оспорювання батьківства відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід застосувати до даних правовідносин положення ст. 136 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст.122, 124, 126, 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

В справі що розглядається позивач був записаний батьком дитини ОСОБА_6, оскільки перебував у шлюбі з його матір'ю, тобто на підставі ст. 122 СК України.

Відсутність кровного споріднення між ОСОБА_2, який записаний батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, доведена висновком експерта Вінницького науково - дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 324 від 13.07.2016 року, за яким ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6, 25.05.200 року народження (а.с. 107-121).

Отже, подана апеляційна скарга є обґрунтованою та підставною: заявлений ОСОБА_2 позов підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції слід скасувати як таке, що постановлене з невірним застосуванням норм матеріального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовільнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2016 року скасувати та ухвалити нове:

Позов задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, як батька ОСОБА_6, який народився 25.05.2000 року в м. Вінниця, з актового запису про народження № 1355 від 20.06.2000 року.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/ Т. М. Шемета

Судді: /підпис/ В. П. Рибчинський

/підпис/ Л. О. Голота

З оригіналом згідно: Т.М. Шемета