Семенівський районний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №547/1391/15-ц

Провадження №2/547/36/16

09 березня 2016 року смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Халявки В.І.,

при секретарі Козулі Н.П.

за участю:

позивачки ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, Семенівської РДА Полтавської області, Приватного сільгосппідприємства «Маяк» Семенівського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до районного суду з позовом про визнання за нею права на земельну частку(пай) та зазначала, що вона з лютого 1993 року по листопад 2004 року була членом спочатку колгоспу «Маяк», а згодом, після реорганізації, колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» Семенівського району Полтавської області та мала право на земельну частку(пай) відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». При розпаюванні землі її не включили до списків пайщиків та не видали їй сертифіката на право на земельну частку (пай).

Позивачка просила постановити рішення про визнання за нею права на земельну частку(пай) площею 3,9 умовних кадастрових гектари на території Іванівської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що їй відмовили у виділенні земельної частки(паю), бо на час паювання вона не мала громадянства України. В 1993 році вона приїхала на постійне місце проживання в Україну із Молдови та при цьому до грудня 2007 року мала паспорт громадянина СРСР і лише в 2007 року набула громадянство України.

Позивачка пояснила, що відразу після паювання землі не зверталася до суду за захистом свого права, бо в цьому не було потреби. Тепер же звертається до суду з цим позовом, бо у неї тяжко хворий чоловік і сімя потребує коштів на його лікування та на прожиття.

Представник відповідача Іванівської сільської ради позов не визнала та звернулася до суду з письмовою заявою про застосування позовної давності.

Представник іншого відповідача Семенівської РДА Полтавської області позов не визнав та пояснив, що відповідно до приписів Земельного кодексу України, що діяв на час розпаювання земель колективних підприємств, право на земельні частки (паї) мали лише громадяни України, а позивачка на час паювання мала громадянство Республіки Молдова.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, вважає, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з лютого 1993 року по листопад 2004 року перебувала в членах колгоспу «Маяк» Семенівського району Полтавської області, який згодом було реорганізовано в колективне сільгосппідприємство «Маяк».

Факт членства позивачки в колективному сільгосппідприємстві підтверджується записами в її трудовій книжці колгоспника серія УКР №1766160, виписаній на імя ОСОБА_1 20 лютого 1993 року (а.с.5,6).

Факт постійного проживання позивачки на території Іванівської сільської ради Семенівського району Полтавської області з квітня 1993 року і по час розгляду справи в суді підтверджується довідкою Іванівської сільської ради від 10 грудня 2015 року (а.с.10).

Із пояснень самої позивачки в судовому засіданні , пояснень представників відповідачів, інших доказів вбачається, що до грудня 2007 року ОСОБА_1 мала громадянство Республіки Молдова і лише у 2007 році набула громадянства України.

Факт набуття позивачкою громадянства України у 2007 році підтверджується паспортом громадянина України серія КО №730318 на її імя, виданим 17 грудня 2007 року Семенівським РВ УМВС України в Полтавській області (а.с.4).

Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (п. 2) право на земельну частку(пай) мали члени колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Встановлено, що відповідно до Указу Президента від 8 серпня 1995 року паювання земель, переданих у колективну власність КСП «Маяк» Семенівського району відбулося у 1997 році, про що свідчать відповідні документи, зокрема список членів КСП, що мають право на земельну частку(пай), рішення сільської ради про створення комісії з паювання землі, протокол засідання комісії з паювання землі, протокол загальних зборів членів КСП (а.с.33-41).

Із пояснень сторін встановлено, що позивачка ОСОБА_1 не була включена в список членів КСП, які мають право на земельну частку(пай), бо на час розпаювання землі не була громадянином України.

Суд зауважує, що сам Указ Президента України від 8 серпня 1995 року не містив застережень щодо громадянства осіб, які мають право на земельну частку(пай). Єдиною правовою підставою для набуття права на земельну частку(пай) було членство в колективному сільгосппідприємстві.

Таким чином суд вважає, що позивачку безпідставно не включено в списки осіб, які мають право на земельну частку(пай).

Разом з тим суд вважає, що порушене право позивачки не підлягає захисту через порушення строків звернення до суду, тобто через сплив позовної давності.

Встановлено, що порушення права позивачки мало місце ще у 1997 році, а з цим позовом до суду вона звернулася лише у 2016 році, тобто більше ніж через 18 років.

Як пояснила в судовому засіданні сама позивачка раніше вона не зверталася до суду за захистом свої прав, бо в цьому не було потреби. Тепер же її чоловік страждає на тяжке онкологічне захворювання, тому є потреба в земельній ділянці та доходах від неї.

Такі пояснення позивачки щодо строків звернення до суду та мотивів свідчать про пропущення нею строку позовної давності без поважної причини.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до приписів ч.1ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу,яка його порушила.

Відповідно до приписів статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В судовому засіданні представник позивачки пояснював, що строк позовної давності позивачкою пропущено з поважної причини, а саме через тяжке захворювання її чоловіка, який тепер є інвалідом 2 групи. Однак такі пояснення представника не узгоджуються з її ж поясненнями про те, що спочатку у неї не було потреби звертатися до суду з цим позовом.

Судом встановлено із наданих позивачкою документів, зокрема із довідки МСЕК, вивченої у судовому засіданні, що її чоловікові поставлено діагноз з онкологічного захворювання у 2012 році та в цьому ж році встановлено другу групу інвалідності.

Виходячи із трирічного строку позовної давності, позивачка мала право звернутися до суду у межах цього строку, тобто у 1998, 1999 та 2000 роках. А ні позивачкою, а ні її представником не надано суду належних і допустимих доказів того, що в цей період існували якість обєктивні причини, що завадили позивачці звернутися до суду з цим позовом, тому суд вважає, що строк пропущено без поважної причини і підстав для його поновлення немає. До того ж позивачка та її представник не ставлять питання про поновлення строку позовної давності.

Отже суд вважає, що через сплив позовної давності в позові ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст..ст. 10,11,60,212-214 ЦПК України, ст..ст. 256,257,261,267 ЦК України, Указом Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,

Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, Семенівської РДА Полтавської області, Приватного сільгосппідприємства «Маяк» Семенівського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) відмовити через сплив позовної давності.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий В.І. Халявка

Повний текст рішення виготовлено 14 березня 2016 року.