Справа № 200/455/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" про стягнення збитків, упущеної вигоди, понесених витрат по справі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог з урахуванням уточнення посилається на те, що 02 липня 2014 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за заявою ПАТ «Дніпрогаз» про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 постановлено судовий наказ про стягнення з нього суми начебто існуючого боргу в розмірі 35 218,47 гривень за спожитий природний газ та 176,09 гривень судового збору. Підставою для постановлення зазначеного наказу став наданий ПАТ «Дніпрогаз» до суду Договір №74889 про надання населенню послуг з газопостачання від 26.12.2011 року, відповідно до змісту якого відповідач зобовязується надавати послуги з газопостачання на обєкт надання послуг приватний будинок, розташований за адресою: Дніпропетровський район, м. Підгороднє, вул. Коваля, буд. 36, опалювальною площею 336,0 кв.м., також в тексті цього Договору у п.26 зазначено, що за станом на 02.07.2011 року розмір заборгованості становить 34 348,45 гривень за 20 805 куб.метрів газу. Окрім іншого, до матеріалів заяви про видачу судового наказу відповідачем був наданий розрахунок заборгованості за надані послуги з газопостачання на будинок №36 по вул. Коваля в м.Підгородньому за період з листопада 1997 року до 30.04.2014 року, до суми зазначеної заборгованості включено й суму, зазначену у п.26 вищезазначеного Договору.

На підставі постановленого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська судового наказу по справі за №204/3787/2014-ц державним виконавцем Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ було винесено постанову від 03.11.2014 року за ВП №45165289, якою на виконання цього виконавчого документу було покладено арешт на все його майно, заборонено здійснювати відчуження будь-якого належного йому майна.

Позивач зазначає, що він ОСОБА_1 28.12.2010 року на підставі договору купівлі-продажу придбав у приватну власність будинок №36, загальною площею 237,8 кв.м., житловою площею 171,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгороднє, вулиця Коваля. Саме на цей обєкт нерухомого майна відповідачем до березня 2012 року здійснювалося газопостачання, яке безпідставно припинилося з березня 2012 року з мотивів начебто існуючої заборгованості, у звязку із чим він вимушений був звернутися до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом про захист прав споживача та зобовязання відповідача відновити газопостачання. Саме в рамках розгляду згаданої цивільної справи сторона відповідача ПАТ «Дніпрогаз» надала до суду Договір № 74889 про надання населенню послуг з газопостачання від 26.12.2011 року, відповідно до якого опалювальну площу його будинку зазначено невірно 336,0 кв.м., замість 237,8 кв.м., а також в тексті цього Договору у п.26 зазначено, що станом на 02.07.2011 року існує заборгованість за 20 805 куб. метрів газу, яка становить 34 348,45 гривень. Про існування такої редакції договору від 26.12.2011 року він дізнався тільки у судовому засіданні.

Приймаючи до уваги той факт, що ним з відповідачем ПАТ «Дніпрогаз» 26.12.2011 року дійсно був укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання, в умовах якого правильно зазначена площа його будинку 237,8 кв.м., а також відсутні будь-які умови щодо наявності будь-якої заборгованості за спожитий газ, оскільки він 03.02.2011 року оплатив на користь відповідача суму в розмірі 14000 грн., він був вимушений звернутися до органів досудового слідства із відповідною заявою про кримінальне правопорушення за фактом скоєння посадовим особами ПАТ «Дніпрогаз» дій, які можуть бути кваліфіковані за ст. 358 КК України. Саме на підставі його заяви Дніпропетровським районним відділом ГУМВС України в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження №00000154 за ознаками злочину, відповідальність за який передбачено ст. 358 КК України. В рамках зазначеної кримінальної справи була проведена судово-почеркознавча експертиза наданого відповідачем договору і відповідно до висновку №70/06-62 від 06.02.2014 року підписи від імені ОСОБА_1 у графі «підпис споживача» договору про надання послуг населенню з газопостачання ПАТ «Дніпрогаз» від 26.12.2011 року виконані не ОСОБА_1, а іншою особою. При цьому, оригінал Договору, який надав ПАТ «Дніпрогаз», було помічено штампом «матеріал дослідження НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області» та залишено при матеріалах справи в органі досудового слідства в якості речового доказу. Таким чином, станом на дату звернення відповідачем ПАТ «Дніпрогаз» до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього суми грошей на підставі Договору сам оригінал Договору від 26.12.2011 року, копія якого була надана до суду відповідачем, знаходився в органі досудового слідства з відповідними помітками після проведеної почеркознавчої експертизи, за результатами якої встановлено, що в цьому договорі його підпис підроблений, проте відповідачем, незважаючи на ці обставини, умисно, протиправно, з порушенням регламентованих цивільно-процесуальним законодавством принципів добросовісності здійснення процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків здійснено звернення до суду з вимогами про стягнення грошових коштів на підставі умов Договору, який не був підписаний особою, з якої ці гроші стягуються, тому він вважає такі дії відповідача неправомірними.

Позивач зазначає, що в наслідок вищезазначених дій відповідача йому спричинено шкоду, яка виразилася у внесенні ним реальних збитків та упущеної вигоди, виходячи з наступного: 14.08.2014 року він на підтвердження зобовязань з укладення основного договору купівлі-продажу належного йому на праві приватної власності автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, 2008 року випуску, д.н. НОМЕР_1, у строк до 12.11.2014 року уклав з ОСОБА_2 договір завдатку, у відповідності до умов якого завдатком у розміром 20 000 доларів США, які майбутній покупець сплатив йому в рахунок належних з нього платежів при підписанні договору, забезпечувалося виконання основного зобовязання про укладання основного договору купівлі-продажу автомобіля за 45 000 доларів США. На їх спільне звернення з питанням про укладення основного договору купівлі-продажу автомобіля 12 листопада 2014 року. Приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3 було винесено Постанову про відмову у посвідченні договору купівлі-продажу автомобіля, згідно до якої йому ОСОБА_1 було відмовлено в посвідченні договору купівлі-продажу автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, 2008 року випуску д.н.НОМЕР_1, який належить йому на праві приватної власності, на користь ОСОБА_2 у звязку із наявністю арешту на імя ОСОБА_1 на все рухоме майно, покладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № 45165289 від 03.11.2014 року, де обтяжувачем: є Красногвардійський ВДВС Дніпропетровського МУЮ. Відповідно до п.10 Договору завдатку від 14.08.2014 року передбачено, що у випадку неможливості укладання договору відчуження обєкту рухомого майна з вини продавця, він зобовязаний сплатити покупцю штраф в розмірі 100% від суми завдатку. Отже, наслідком неможливості укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу стала вимога ОСОБА_2 про повернення на його користь суми завдатку в розмірі 20 000 доларів США та 10 000 доларів США штрафу за невиконання зобовязання з укладання основного договору з його, позивача, вини, тобто суми в розмірі 30 000 доларів США. Враховуючи небажання обох сторін до ініціювання розгляду справи у судовому порядку, він з ОСОБА_2 дійшли згоди про повернення йому суми завдатку в розмірі 20 000 доларів США та штрафу в розмірі половини суми завдатку в розмірі 10 000 доларів США, які він сплатив останньому при підписані додаткової угоди до договору завдатку від 12.11.2014 року. Таким чином, внаслідок протиправних дій відповідача він поніс реальні збитки в розмірі 10 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 12.11.2014 року становить 157 400 грн. 00 коп., які він був вимушений сплатити ОСОБА_2 у звязку із неможливістю укласти основний договір купівлі-продажу належного йому на праві приватної власності майна з підстав, викладених вище.

Також, позивач зазначає, що 04.05.2014 року він на підтвердження зобовязань з укладення основного договору купівлі-продажу належного йому на праві приватної власності домоволодіння №50 по вул. Гагрінський в м. Дніпропетровську у строк до 05.12.2014 року уклав з ОСОБА_4 договір завдатку, у відповідності до умов якого завдатком у розмірі 18 000 доларів США, які майбутній покупець сплатив йому в рахунок належних з нього платежів при підписанні договору, забезпечувалося виконання основного зобовязання про укладення основного договору купівлі-продажу домоволодіння за 45 000 доларів США. На їх спільне звернення з питанням про укладення основного договору купівлі-продажу домоволодіння 05 грудня 2014 року Приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3 було винесено постанову про відмову у посвідченні договору купівлі-продажу домоволодіння, згідно до якої йому було відмовлено в посвідченні договору купівлі-продажу домоволодіння №50 по вул. Гагрінський в м.Дніпропетровську, який належить йому на праві приватної власності, на користь ОСОБА_4, у звязку із виявленням арешту на його імя на все нерухоме майно, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №45165289 від 03.11.2014 року, де обтяжувачем є: Красногвардійський ВДВС Дніпропетровського МУЮ. Відповідно до п.10 Договору завдатку від 04.05.2014 року передбачено, що у випадку неможливості укладення договору відчуження обєкту нерухомого майна з вини продавця, він зобовязаний сплатити покупцю штраф в розмірі 100% від суми завдатку. Отже, наслідком неможливості укладення договору купівлі-продажу домоволодіння стала вимога ОСОБА_4 про повернення на його користь суми завдатку в розмірі 18 000 доларів США та 18 000 доларів США штрафу за невиконання зобовязання з укладення основного договору з його вини, тобто суми в розмірі 36 000 доларів США. Враховуючи небажання обох сторін до ініціювання розгляду справи у судовому порядку, він з ОСОБА_4 дійшли згоди про повернення ОСОБА_4 суми завдатку в розмірі 18 000 доларів США та штрафу в розмірі 15 000 доларів США, які він сплатив останньому при підписанні додаткової угоди до договору завдатку від 05.12.2014 року. Таким чином, внаслідок протиправних дій відповідача він поніс реальні збитки в розмірі 15 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 05.12.2014 року становить 230 250,00 грн., які він був вимушений сплатити ОСОБА_4 у звязку із неможливістю укласти основний договір купівлі-продажу належного йому на праві приватної власності майна з підстав, викладених вище.

Позивач також вказує на те, що 04.08.2014 року він на підтвердження зобовязань з укладення основного договору купівлі-продажу належного йому на праві приватної власності нежитлового приміщення №9 будинку №54 по пр. Кірова в м.Дніпроптеровську у строк до 14.11.2014 року уклав з ОСОБА_5 договір завдатку, у відповідності до умов якого завдатком у розмірі 30 000 доларів США, які майбутній покупець сплатив йому в рахунок належних з нього платежів при підписанні договору, забезпечувалося виконання основного зобовязання про укладення основного договору купівлі-продажу нежитлового приміщення за 60 000 доларів США. Отримавши 12 листопада 2014 року у приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_3 постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії з оформлення договору купівлі-продажу автомобіля та дізнавшись про накладення арешту на все його рухоме та нерухоме майно за заявою ПАТ «Дніпрогаз», він був вимушений відмовити ОСОБА_5 в укладенні основного договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №9 в будинку №54 по пр. Кірова в м.Дніпропетровську з тих же саме підстав, у звязку із чим отримав вимогу ОСОБА_5 про повернення на його користь суми завдатку в розмірі 30 000 доларів СШ та 15 000 доларів США штрафу за невиконання зобовязання з укладення основного договору з його вини, тобто суми в розмірі 45 000 доларів США. Враховуючи небажання обох сторін до ініціювання розгляду справи у судовому порядку, вони з ОСОБА_5 дійшли згоди про повернення йому суми завдатку в розмірі 30 000 доларів США та штрафу в розмірі половини суми завдатку в розмірі 15 000 доларів США, які він сплатив останньому при підписанні додаткової угоди до договору завдатку від 14.11.2014 року. Таким чином, в наслідок протиправних дій відповідача він поніс реальні збитки в розмірі 15 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 14.11.2014 року становить 236 550,00 грн., які він був вимушений сплатити ОСОБА_5 у звязку із неможливістю укласти основний договір купівлі-продажу належного йому на праві приватної власності майна з підстав, викладених вище.

Також, позивач зазнає, що 12 серпня 2014 року між ним та ОСОБА_6, був укладений договір, відповідно до умов цього Договору він - ОСОБА_1, виступаючи від свого імені, зобовязаний самостійно за власні кошти укласти договір купівлі-продажу з третьою особою домоволодіння №13, що знаходиться в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, вул. Іркутська, з метою подальшого відчуження даного домоволодіння на користь ОСОБА_6 в строк до 12 листопада 2014 року за ціною 45 000 доларів США. З метою отримання коштів для виконання вищезгаданого договору, між ним та ОСОБА_2 був укладений договір завдатку на підтвердження зобовязань з укладання основного договору купівлі-продажу належного йому на праві приватної власності автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, 2008 року випуску, д.н. НОМЕР_1, у строк до 12.11.2014 року, у відповідності до умов якого він отримав завдаток у розмірі 20 000 доларів США.

15 серпня 2014 року з метою виконання Договору від 12 серпня 2014 року між ним та власником домоволодіння №13, що знаходиться в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ, вул.Іркутська ОСОБА_7 був укладений договір завдатку, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, що зареєстровано в реєстрі за №1365, на підтвердження зобовязань з укладення основного договору купівлі-продажу, у відповідності до умов якого ним був переданий завдаток у розмірі 8000 доларів США для забезпечення виконання основного зобовязання про укладення основного договору купівлі-продажу домоволодіння за ціною 15 000 доларів США. Відповідно до умов додаткового договору від 16.09.2014 року до договору завдатку від 15.08.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за №1365, строк укладення договору купівлі-продажу домоволодіння у нотаріальній формі був встановлений до 12.11.2014 року. Однак, отримавши 12 листопада 2014 року у приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_3 постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії з оформлення договору купівлі-продажу автомобіля та дізнавшись про накладення арешту на все його рухоме та нерухоме майно за заявою ПАТ «Дніпрогаз», він був вимушений відмовитись від укладання основного договору купівлі-продажу домоволодіння №13, що знаходиться в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, вул. Іркутська, оскільки не мав коштів для укладення цього договору в наслідок того, що не зміг продати автомобіль TOYOTA LAND CRUISER. Таким чином, в наслідок протиправних дій відповідача він поніс реальні збитки в розмірі 8000 доларів США, що в еквіваленті станом на 12.11.2014 року становить 129 600 грн.00 коп., які він був вимушений залишити ОСОБА_7 у звязку із неможливістю укласти основний договір купівлі-продажу домоволодіння з підстав, викладених вище.

Також, позивач посилається на те, що в наслідок протиправних дій відповідача йому були спричинені збитки у вигляді упущеної вигоди, а саме він міг отримати доходу у сумі 30 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 12.11.2014 року становило 486 000,00 грн. у разі виконання умов Договору від 12 серпня 2014 року, укладеного між ним та ОСОБА_6. Тому, що відповідно до умов вищезазначеного договору він зобовязався продати ОСОБА_6 домоволодіння №13, що знаходиться в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ, вул.Іркутська за ціною 45 000 доларів США, а в свою чергу відповідно до умов договору завдатку від 15 серпня 2014 року укладеного між ним та ОСОБА_7 він мав змогу придбати вищезазначений будинок за ціною 15 000 доларів США. Тобто, якби його право не було порушене протиправними діями відповідача він би міг отримати суму доходу в сумі 30 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 12.11.2014 року становило 486 000,00 грн., яку він вважає упущеною вигодою в розумінні припису ст.22 ЦК України.

Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача - Публічного Акціонерного Товариства «ДНІПРОГАЗ» суму реальних збитків в розмірі 48 000 доларів США, що в еквіваленті становить 753 800,00 гривень; суму упущеної вигоди в розмірі 30 000 доларів США, що в еквіваленті становить 486 000,00 грн. та понесені витрати по справі сплачений судовий збір в розмірі 3657,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені в позові з урахуванням його уточнення, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість.

Вислухавши представників сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні заяви не підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичноїабо юридичної особи, а також шкода, завдана майнуфізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до ч.2 цієї статті - збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно до ч.3 - збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договоромабо законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Коваля, 36 та є споживачем послуг з газопостачання, що за вказаною адресою надає ПАТ «Дніпрогаз», з яким у позивача укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання ПАТ «Дніпрогаз» від 26.12.2011 року та додаткову угоду до цього договору, відкрито на ім»я позивача особовий рахунок № 74889.

02 липня 2014 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за заявою ПАТ «Дніпрогаз» про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Дніпрогаз» 35 218,47 грн. суми заборгованості за спожитий природний газ станом на 30.04.2014 року по особовому рахунку № 74889.та 176,09 грн. суму судового збору за видачу судового наказу.

Постановою державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 24.10.2014 року за заявою стягувача ПАТ «Дніпрогаз» відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 204/3787/2014-ц, виданого 09.10.2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дніпрогаз» боргу в сумі 35 394,56 грн. Цією постановою боржнику запропоновано добровільно виконати вимогу виконавчого документу в строк до 31.10.2014 року.

Постановою державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 03.11.2014 року при примусовому виконанні судового наказу № 204/3787/2014-ц, виданого 09.10.2014 року, Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дніпрогаз» боргу в сумі 35 394,56 грн., накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що йому належить, в межах суми боргу.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2014 року за заявою ОСОБА_1 був скасований судовий наказ Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дніпрогаз» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 35 218 грн. 47 коп. по особовому рахунку № 74889, та судового збору за видачу судового наказу в сумі 176 грн. 09 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог про заподіяння реальних збитків та упущеної вигоди позивач у позові та його представник в судовому засіданні вказують на неможливість укладення договору купівлі-продажу автомобіля TOYOTA LAND CRUISER за 45000 доларів США та повернення згідно договору завдатку до основного договору купівлі-продажу суми в розмірі 10 000 доларів США; неможливість укладення договору купівлі-продажу домоволодіння за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Гагрінська, буд.50 за 45 000 доларів США; неможливість укладення договору купівлі-продажу домоволодіння за адресою м. Дніпропетровськ, пр.. КіроваАДРЕСА_1 за 60 000 доларів США та повернення згідно договору завдатку до основного договору купівлі-продажу суми в розмірі 15 000 доларів США; неможливість укладення договору купівлі-продажу домоволодіння за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Іркутська, буд.13, за 45 000 доларів США та повернення згідно договору завдатку до основного договору купівлі-продажу суми в розмірі 8000 доларів США. За твердженням позивача укладенню вказаних договорів перешкодило накладення державним виконавцем арешту від 03.11.2014 року та заборона відчуження всього його рухомого та нерухомого майна.

При цьому позивач зазначає та надає письмове підтвердження того, що 14.08.2014 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір завдатку, відповідно до п.1 якого ОСОБА_2 передає йому грошову суму в розмірі 20 000 доларів США, що в еквіваленті складає 260 000 грн., яка є завдатком. Відповідно до п.2 договору завдаток передається в рахунок належних з покупця платежів по договору купівлі-продажу належного йому на праві приватної власності автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, 2008 року випуску, д.н. НОМЕР_1, у строк до 12.11.2014 року, як доказ укладення договору купівлі-продажу та на забезпечення його виконання. Завдатком забезпечувалося виконання основного зобовязання про укладання основного договору купівлі-продажу автомобіля за 45 000 доларів США.

При зверненні для укладення основного договору купівлі-продажу автомобіля 12 листопада 2014 року. приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3 було винесено постанову про відмову у посвідченні договору купівлі-продажу автомобіля, згідно до якої ОСОБА_1 було відмовлено в посвідченні договору купівлі-продажу автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, 2008 року випуску д.н.НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 у звязку із наявністю арешту на все рухоме майно ОСОБА_1, накладеного Красногвардійським ВДВС Дніпропетровського МУЮ. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № 45165289 від 03.11.2014 року.

Відповідно до п.10 Договору завдатку від 14.08.2014 року передбачено, що у випадку неможливості укладання договору відчуження обєкту рухомого майна з вини продавця, він зобовязаний сплатити покупцю штраф в розмірі 100% від суми завдатку. Отже, за твердження позивача, наслідком неможливості укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу стала вимога ОСОБА_2 про повернення на його користь суми завдатку в розмірі 20 000 доларів США та 10 000 доларів США штрафу за невиконання зобовязання з укладання основного договору з вини позивача, тобто суми в розмірі 30 000 доларів США. При цьому вони з ОСОБА_2 дійшли згоди про повернення йому суми завдатку в розмірі 20 000 доларів США та штрафу в розмірі половини суми завдатку в розмірі 10 000 доларів США, які позивач сплатив останньому при підписані додаткової угоди до договору завдатку від 12.11.2014 року, в наслідок чого він поніс реальні збитки в розмірі 10 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 12.11.2014 року становить 157 400 грн. 00 коп., які він був вимушений сплатити ОСОБА_2 у звязку із неможливістю укласти основний договір купівлі-продажу належного йому на праві приватної власності майна.

Також, позивач зазначає, що 04.05.2014 року він на підтвердження зобовязань з укладення основного договору купівлі-продажу належного йому на праві приватної власності домоволодіння №50 по вул. Гагрінський в м. Дніпропетровську у строк до 05.12.2014 року уклав з ОСОБА_4 договір завдатку, у відповідності до умов якого завдатком у розмірі 18 000 доларів США, які майбутній покупець сплатив йому в рахунок належних з нього платежів при підписанні договору, забезпечувалося виконання основного зобовязання про укладення основного договору купівлі-продажу домоволодіння за 45 000 доларів США. На їх спільне звернення з питанням про укладення основного договору купівлі-продажу домоволодіння 05 грудня 2014 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3 було винесено постанову про відмову у посвідченні договору купівлі-продажу домоволодіння, згідно до якої йому було відмовлено в посвідченні договору купівлі-продажу домоволодіння №50 по вул. Гагрінський в м.Дніпропетровську на користь ОСОБА_4 у звязку із виявленням арешту на його імя на все нерухоме майно, накладеного на підставі постанови Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №45165289 від 03.11.2014 року.

Відповідно до п.10 Договору завдатку від 04.05.2014 року передбачено, що у випадку неможливості укладення договору відчуження обєкту нерухомого майна з вини продавця, він зобовязаний сплатити покупцю штраф в розмірі 100% від суми завдатку. Отже, за твердження позивача, наслідком неможливості укладення договору купівлі-продажу домоволодіння стала вимога ОСОБА_4 про повернення на його користь суми завдатку в розмірі 18 000 доларів США та 18 000 доларів США штрафу за невиконання зобовязання з укладення основного договору з його вини, тобто суми в розмірі 36 000 доларів США. Враховуючи небажання обох сторін до ініціювання розгляду справи у судовому порядку, він з ОСОБА_4 дійшли згоди про повернення ОСОБА_4 суми завдатку в розмірі 18 000 доларів США та штрафу в розмірі 15 000 доларів США, які він сплатив останньому при підписанні додаткової угоди до договору завдатку від 05.12.2014 року. Таким чином, внаслідок протиправних дій відповідача він поніс реальні збитки в розмірі 15 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 05.12.2014 року становить 230 250,00 грн., які він був вимушений сплатити ОСОБА_4 у звязку із неможливістю укласти основний договір купівлі-продажу належного йому на праві приватної власності майна.

Позивач також вказує на те, що 04.08.2014 року він на підтвердження зобовязань з укладення основного договору купівлі-продажу належного йому на праві приватної власності нежитлового приміщення №9 будинку №54 по пр. Кірова в м.Дніпроптеровську у строк до 14.11.2014 року уклав з ОСОБА_5 договір завдатку, у відповідності до умов якого завдатком у розмірі 30 000 доларів США, які майбутній покупець сплатив йому в рахунок належних з нього платежів при підписанні договору, забезпечувалося виконання основного зобовязання про укладення основного договору купівлі-продажу нежитлового приміщення за 60 000 доларів США. Отримавши 12 листопада 2014 року у приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_3 постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії з оформлення договору купівлі-продажу автомобіля та дізнавшись про накладення арешту на все його рухоме та нерухоме майно за заявою ПАТ «Дніпрогаз», він був вимушений відмовити ОСОБА_5 в укладенні основного договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №9 в будинку №54 по пр.Кірова в м.Дніпропетровську, у звязку із чим отримав вимогу ОСОБА_5 про повернення на його користь суми завдатку в розмірі 30 000 доларів СШ та 15 000 доларів США штрафу за невиконання зобовязання з укладення основного договору з його вини, тобто суми в розмірі 45 000 доларів США. Враховуючи небажання обох сторін до ініціювання розгляду справи у судовому порядку, вони з ОСОБА_5 дійшли згоди про повернення йому суми завдатку в розмірі 30 000 доларів США та штрафу в розмірі половини суми завдатку в розмірі 15 000 доларів США, які він сплатив останньому при підписанні додаткової угоди до договору завдатку від 14.11.2014 року. Таким чином, в наслідок протиправних дій відповідача він поніс реальні збитки в розмірі 15 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 14.11.2014 року становить 236 550,00 грн., які він був вимушений сплатити ОСОБА_5 у звязку із неможливістю укласти основний договір купівлі-продажу належного йому на праві приватної власності майна.

Крім того, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазнає, що 12.08.2014 року між ним та ОСОБА_6 був укладений договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1, виступаючи від свого імені, зобовязаний самостійно за власні кошти укласти договір купівлі-продажу з третьою особою домоволодіння №13, що знаходиться в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ, вул.Іркутська, з метою подальшого відчуження даного домоволодіння на користь ОСОБА_6 в строк до 12 листопада 2014 року за ціною 45 000 доларів США. З метою отримання коштів для виконання вищезгаданого договору, між ним та ОСОБА_2 був укладений договір завдатку на підтвердження зобовязань з укладання основного договору купівлі-продажу належного йому на праві приватної власності автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, 2008 року випуску, д.н. НОМЕР_1, у строк до 12.11.2014 року, у відповідності до умов якого він отримав завдаток у розмірі 20 000 доларів США.

15 серпня 2014 року з метою виконання Договору від 12 серпня 2014 року між ним та власником домоволодіння №13, що знаходиться в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ, вул.Іркутська ОСОБА_7 був укладений договір завдатку, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, що зареєстровано в реєстрі за №1365, на підтвердження зобовязань з укладення основного договору купівлі-продажу, у відповідності до умов якого ним був переданий завдаток у розмірі 8000 доларів США для забезпечення виконання основного зобовязання про укладення основного договору купівлі-продажу домоволодіння за ціною 15 000 доларів США.

Відповідно до умов додаткового договору від 16.09.2014 року до договору завдатку від 15.08.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за №1365, строк укладення договору купівлі-продажу домоволодіння у нотаріальній формі був встановлений до 12.11.2014 року. Однак, отримавши 12.11.2014 року у приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_3 постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії з оформлення договору купівлі-продажу автомобіля та дізнавшись про накладення арешту на все його рухоме та нерухоме майно за заявою ПАТ «Дніпрогаз», він був вимушений відмовитись від укладання основного договору купівлі-продажу домоволодіння №13, що знаходиться в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, вул. Іркутська, оскільки не мав коштів для укладення цього договору в наслідок того, що не зміг продати автомобіль TOYOTA LAND CRUISER. Таким чином, в наслідок протиправних дій відповідача він поніс реальні збитки в розмірі 8000 доларів США, що в еквіваленті станом на 12.11.2014 року становить 129 600 грн.00 коп., які він був вимушений залишити ОСОБА_7 у звязку із неможливістю укласти основний договір купівлі-продажу домоволодіння.

Також, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в наслідок протиправних дій відповідача йому були спричинені збитки у вигляді упущеної вигоди, а саме він міг отримати доход у сумі 30 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 12.11.2014 року становило 486 000,00 грн., у разі виконання умов Договору від 12.08.2014 року, укладеного між ним та ОСОБА_6, оскільки відповідно до умов вищезазначеного договору він зобовязався продати ОСОБА_6 домоволодіння №13, що знаходиться в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ, вул.Іркутська, за ціною 45 000 доларів США, а в свою чергу відповідно до умов договору завдатку від 15.08.2014 року, укладеного між ним та ОСОБА_7, він мав змогу придбати вищезазначений будинок за ціною 15 000 доларів США. Тобто, якби його право не було порушене протиправними діями відповідача він би міг отримати суму доходу в сумі 30 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 12.11.2014 року становило 486 000,00 грн., яку він вважає упущеною вигодою в розумінні припису ст.22 ЦК України.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язанняможе забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договоромабо законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочинщодо забезпечення виконання зобов'язаннявчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У відповідності до ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання(основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договоромабо законом. Недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочинущодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Недійсність правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання не спричиняє недійсність основного зобов'язання.

Відповідно до ст. 570 ЦПК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договоромплатежів, на підтвердження зобов'язанняі на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до положень ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язаннясталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збиткив сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язаннядо початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаївділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договорустановлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Тобто, виходячи із змісту зазначених положень Цивільного кодексу України, як завдаток може передаватися грошова сума або рухоме майно; завдатком може бути забезпечено лише зобов»язання, що випливає з договору; завдаток виконує три основні функції платіжну, підтверджувальну, забезпечувальну. Характер способів забезпечення виконання зобов»язань означає, що правочин щодо встановлення забезпечення буде мати юридичне значення тільки тоді, коли має юридичну силу основне зобов»язання. Таким чином, забезпечення не може існувати, коли відсутній предмет забезпечення, а тому, якщо основне зобов»язання є недійсним внаслідок недієздатності сторін, недотримання форми правочину, встановленої законом, то не має юридичної сили і забезпечення зобов»язання. Тобто договори завдатку є невід»ємною складовою або договорів купівлі-продажу об»єктів нерухомості чи рухомості або попередніх договорів за умови забезпечення дотримання форми встановленої законом щодо даних правочинів.

Разом з цим, позивачем не надано суду жодного договору чи іншого документу, які б підтвердили виникнення між ним та сторонами вищевказаних договорів завдатку зобов»язань, які згідно ст. 570 ЦК України забезпечують умови цих договорів завдатку.

Крім того, позивач у позові посилається на факти передачі, в зв»язку з не укладенням договорів купівлі-продажу, покупцям певних грошових сум, проте ним не надано суду жодного доказу передачі та приймання вказаних грошових сум та сплати податку з доходів фізичних осіб з грошових коштів, які зазначені як повернуті по договорам завдатку. Крім того, позивачем не надано доказів наявності у його власності всього майна, відносно якого були ним отримані завдатки за вказаними договорами завдатків.

Також, як вбачається зі змісту вказаних договорів завдатку, додаткових угод до них, рішення про неможливість укладення договору купівлі-продажу та передачу грошових сум прийнято за згодою сторін цих договорів, а не як наслідок існування накладеного арешту на майно позивача.

Позивачем не надано доказів заподіяння йому позивачем шкоди за наведених обставин? оскільки відповідно до ст.ст. 95, 96 ЦПК України відповідач наділений правом звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, яка була прийнята судом та розглянута по суті, і на виконання судового наказу державним виконавцем було накладено арешт на все майно позивача із забороною його відчуження. При цьому судом встановлено, що позивачем в установленому законом порядку дії державного виконавця щодо правомірності накладеного арешту на його майно та заборону його відчуження не оскаржувались.

Не надано позивачем суду доказів на підтвердження його позовних вимог про заподіяння йому відповідачем збитків у вигляді упущеної вигоди, а саме того, що він міг отримати дохід у сумі 30 000 доларів США у разі виконання умов Договору від 12.08.2014 року, укладеного між ним та ОСОБА_6, відповідно до якого він зобовязався продати ОСОБА_6 домоволодіння №13, що знаходиться в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ, вул.Іркутська за ціною 45 000 доларів США, а в свою чергу відповідно до умов договору завдатку від 15.08.2014 року, укладеного між ним та ОСОБА_7, він мав змогу придбати вищезазначений будинок за ціною 15 000 доларів США, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вважає, що позивач не скористався наданими йому правами, не надав суду доказів на підтвердження позовних вимог, а згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням того, що суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, витрати по справі підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" про стягнення збитків, упущеної вигоди, понесених витрат по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.О. Кудрявцева