09.03.2016 Єдиний унікальний номер 205/5553/15-ц
Справа №2/205/482/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 31 липня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-4).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04 липня 2014 року між ТОВ «ЛАЙМ-ФІНАНС» (правонаступником якого є ТОВ «Смарт Фінексперт» згідно договору факторингу від 28.05.2015 року) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ДВ-00004971 та додаткову угоду №1 від 09.09.2014 року, за умовами якого банк надав останній грошові кошти в сумі 1 400,00 грн., зі сплатою відсотків за користування в розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом, строком користування до 07.01.2015 року.

Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але станом на 02.07.2015 року заборгованість відповідачки перед банком складає 16 830,03 грн., з якої: прострочена заборгованість по кредиту 1 400,00 грн.; заборгованість по процентам 448,00 грн.; пеня 11 330,00 грн.; штраф 2 818,00 грн.; інфляційні 789,09 грн.; 3% річних 44,94 грн.

Оскільки відповідачка здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором не бажає, позивач вимушений був звернутись до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості у розмірі 16 830,03 грн. та судові витрати по справі.

Представник позивача, діючий на підставі довіреності ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просить розглядати справу без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.89).

Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій просила справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги не визнала. Надала суду копії платіжних доручень, згідно яких повністю повернула отримані кредитні кошти та суму процентів (а.с.33,50). Проти вимог позивача заперечувала зазначивши, що нарахована загальна сума заборгованості є безпідставною (а.с. 32,88).

У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

За правилом, встановленим ст. 509 ЦПК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст. 1055 ЦПК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 липня 2014 року між ТОВ «ЛАЙМ-ФІНАНС» (правонаступником якого є ТОВ «Смарт Фінексперт» згідно договору факторингу від 28.05.2015 року) та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № ДВ-00004971, за умовами якого банк надав останній грошові кошти в сумі 1 400,00 грн., зі сплатою відсотків за користування в розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом, строком користування до 19.07.2014 року (а.с.5-7,18-19).

04 липня 2014 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № ДВ-00004971 від 04.07.2014 року, в якій сторони погоди остаточну дату повернення кредитних коштів 07 січня 2015 року та порядок сплати коштів (а.с.8).

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, - кредитні кошти відповідачці надав, про що свідчить видатковий касовий ордер від 04.07.2014 року (а.с.9).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № ДВ-00004971 від 04.07.2014 року, станом на 02.07.2015 року заборгованість відповідачки перед банком складає 16 830,03 грн., з якої: прострочена заборгованість по кредиту 1 400,00 грн.; заборгованість по процентам 448,00 грн.; пеня 11 330,00 грн.; штраф 2 818,00 грн.; інфляційні 789,09 грн.; 3% річних 44,94 грн. (а.с.15).

Згідно ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 525 ЦПК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦПК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням зобов'язання.

Згідно п.4.2. кредитного договору вбачається, що грошові кошти в загальній сумі 1 848,00 грн., призначені для повернення суми кредиту та сплати процентів, обчислених станом на визначену в п.3.1. цього договору дату, повинні бути сплачені позичальником не пізніше дати, зазначеної в п.3.1. цього договору внесені готівкою до каси або на розрахунковий рахунок кредитодавця.

Згідно п. 3.1. кредитного договору та враховуючи вимоги додаткової угоди, останньою датою повернення кредиту є 07 січня 2015 року.

Відповідачкою надано копії квитанцій про сплату нею на загальну суму грошових коштів у розмірі 2 000,00 грн. на користь позивача (а.с.33), що свідчить про належне та свідоме виконання нею своїх зобовязань за кредитним договором, а тому посилання позивача щодо неналежного виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором не знаходять свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст.. 88 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір не підлягає стягненню з відповідачки, так як у позові відмовлено

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 512, 516-517, 525, 526, 598-599, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 197, 209, 212, 213-215, 218, 222 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С. Шавула