БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/301/16-ц
Провадження № 2/497/205/16
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"15" лютого 2016 р. суддя Болградського районного суду Одеської області Тимошенко І.В., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист цивільних прав ,

в с т а н о в и в :

10.02.2016 року до Болградського районного суду надійшла вказана позовна заява.

Позовна заява не може бути прийнята до провадження, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 119,120 ЦПК України.

Позивач просить постановити судове рішення , яким : - зобов"язати відповідачку ОСОБА_2 виконати вимоги ст. 6 Закону україни " Про свободу пересування та вільний вибір місця прожиання в Україні" , зняти свою реєстрацію проживання в будинку по вул. Х.Ботєва,29 в с.Городнє Болградського району ; - визнати незаконним з березня 2008 року зберігання відповідачкою штампу в паспорті про реєстрацію за зазначеною адресою; - визнати частково незаконним та втратившим юридичну силу штамп про реєстрацію в паспорті відповідачки ; - визнати незаконною реєстрацію відповідачки за вказаною адресою...

Положеннями ст. 119 ЦПК України встановлені вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Так, позовна заява повинна містити:

-ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

-зміст позовних вимог;

-виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

-зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

-перелік документів, що додаються до заяви.

-позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

-позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

В позовній заяві не зазначено точну адресу місця проживання позивача та відповідача (поштовий індекс), а також їх засоби зв"язку.

З огляду на зміст позовна заява не містить чіткого та обгрунтованого викладення обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Прохальна частина позовної заяви також не викладена чітко та зрозуміло , в прохальній частині зазначено цілий ряд вимог , щодо яких позивач просить постановити судове рішення , які повторюють одне одне.

Крім того, слід звернути увагу позивача на наступне.

Статею 2 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що громадянам України гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією , законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно із ч.1 ст.7 та ст. 11 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідним органом реєстрації на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Отже, правовідносини щодо зняття фізичної особи з реєстрації місця проживання мають адміністративний характер і існують лише між цією особою та відповідним територіальним органом Державної Міграційної Служби України , як урядовим органом державного управління. Між позивачем та відповідачкою існують правовідносини щодо користування останньою спірним жилим приміщенням. За таких обставин, право або інтерес позивача може бути захищений тільки у спосіб, встановлений ст. 16 ЦК України та нормами ЖК України , як складовою частиною цивільного законодавства, якими урегульовані питання визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Тобто позивач для захисту свого порушеного права може звернутися до суду з позовом про визнання відповідачки ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - житловим будинком по вул. Х.Ботєва,29 в с..Городнє Болградського району, а судове рішення за такими позовними вимогами буде підставою для зняття органом реєстрації відповідачки з реєстрації у зазначеному будинку.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків , який не може первищувати п"яти днів з дня отримання позивачем ухвали .Тому суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяваи , зазанчених в цій ухвалі протягом п"яти днів з дня отримання копії цієї ухвали , а також роз"яснити позивачу , що в разі не усунення недоліків у встановлений строк , його позовна заява буде вважатися неподаною та буде йому повернена.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 119, 120,121 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист цивільних прав залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків - п"ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Розяснити ОСОБА_1 , що у разі не усунення недоліків позовної заяви , зазначених в цій ухвалі протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали , його позовна заява буде вважатися неподаною та буде йому повернена.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Тимошенко