АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2070/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 27 липня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", до Нотаріус Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7 про визнання безпідставною відмови державної нотаріальної контори у видачі дублікату правовстановлюючого документу, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом про визнання безпідставною відмови державної нотаріальної контори у видачі дублікату правовстановлюючого документу.

Свої вимоги обґрунтовую чим, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області 10 лютого 2011 року по справі 2/2312/10/11 р. задоволений позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_7, про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення набрало законної сили 21.02.2011 р. За цим судовим рішенням банку надано право продати від власного імені будинок № 14 по вул. Суворова в с. Дзензелівка Черкаської області для задоволення своїх вимог за кредитним договором № CSMWGA від 18.02.2008р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки. Власником будинку є ОСОБА_7.

Для продажу банку необхідний правовстановлюючий документ. Таким документом є договір купівлі-продажу будинку посвідчений 16.09.1998 року Маньківською державною нотаріальною конторою. Без наявності цього документу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не може укласти договору купівлі-продажу.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори з заявою про отримання дублікату договору купівлі-продажу будинку від 16.09.1998р., реєстраційний № 1284.

Завідувач Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, відмовила у вчиненні цієї нотаріальної дії. Відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус аргументувала тим, що інформація про вчинення нотаріальних дій та документи видаються тільки громадянам та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії, та на те, що інформація про вчинені нотаріальні дії надаються нотаріусом на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів дізнання у зв'язку з цивільними, господарськими, адміністративними або кримінальними справами, з обов'язковим зазначенням номера справи та прикладення гербової печатки відповідного органу.

Вважаючи цю відмову протиправно, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив суд:

- визнати незаконною відмову завідувача Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 22.04.2016 року у вчиненні нотаріальної дії, щодо видачі дублікату договору купівлі-продажу від 16.09.1996 року реєстраційний № 1284;

- зобовязати завідувача Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 видати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» дублікат договору купівлі-продажу від 16.09.1996 року реєстраційний № 1284 на житловий будинок, який розташований за адресою: Черкаська обл., с. Дзензелівка, вул. Суворова, буд. 14.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 27 липня 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, у серпні 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав апеляційну скаргу. Зазначивши, що державним нотаріусом та судом не надано належної оцінки тому факту, що на даний час існує судове рішення, яке набрало законної сили, про звернення стягнення на предмет іпотеки - Черкаська обл., с. Дзензелівка, вул. Суворова, буд.14, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені ОСОБА_7 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Згідно вказаного рішення, Банку надані усі права, необхідні для здійснення продажу такого майна. Для здійснення продажу такого майна необхідні оригінали правовстановлюючих документів, які у позивача відсутні.

І хоча стаття 53 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що дублікат нотаріально посвідченого документу видається лише юридичним і фізичним особам, за дорученням яких або в відношенні яких здійснювалися нотаріальні дії, то, водночас, згідно статті 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки. Тому, оскільки між зазначеними нормами Закону існує певна колізія, вона має вирішуватися на підставі положень пункту 2 Розділу VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку", відповідно до якого, законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону. Закон України "Про іпотеку" від 05.06.2003 p. №898-IV набрав чинності 01.01.2004 р. Закон України "Про нотаріат" від 02.09.1993р. набрав чинності 01.01.1994р.

Тому в даному випадку стаття 53 Закону України "Про нотаріат" не підлягає застосуванню, оскільки за дублікатом документу звернувся іпотекодержатель.

Також апелянт зазначає, що у нотаріуса відсутні були підстави, передбачені ст. 49 Закону України "Про нотаріат", для відмови у видачі дублікату правовстановлюючого документу.

Апелянт просить суд:

- скасувати рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 27 липня 2016 року та ухвалити нове рішення.

- судові витрати покласти на відповідача.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Даним критеріям оскаржуване рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2011 року по справі 2/2312/10/11 р. задоволений позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_7, про звернення стягнення на предмет іпотеки /а.с.5/. Рішення набрало законної сили 21.02.2011 р. За цим судовим рішенням банку надано право продати від власного імені будинок № 14 по вул. Суворова в с. Дзензелівка Черкаської області для задоволення своїх вимог за кредитним договором № CSMWGA від 18.02.2008р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки. Власником будинку є ОСОБА_7.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви та апеляційної скарги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилається на наявність даного рішення та на ту обставину, що банк є іпотекодержателем та, що для продажу предмету іпотеки банку необхідний правовстановлюючий документ, яким є договір купівлі-продажу будинку посвідчений 16.09.1998 року Маньківською державною нотаріальною конторою, але цей договір у позивача відсутній. А звернувшись до Маньківської державної нотаріальної контори з заявою про отримання дублікату договору купівлі-продажу будинку від 16.09.1998р., реєстраційний № 1284 /а.с.6/, банк отримав відмову від завідувач Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 у звязку з тим, що інформація про вчинення нотаріальних дій та документи видаються тільки громадянам та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії та на те, що інформація про вчинені нотаріальні дії надаються нотаріусом на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів дізнання у зв'язку з цивільними, господарськими, адміністративними або кримінальними справами, з обов'язковим зазначенням номера справи та прикладення гербової печатки відповідного органу /а.с.7/.

Цю відмову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вважає незаконною, оскільки позивач звернувся до нотаріуса як іпотекодержатель за договором, предметом іпотеки за яким є будинок № 14 по вул. Суворова в с. Дзензелівка Черкаської області, а тому позивач вважає, що до даних правовідносин належить застосовувати не норми ст. 49, 53 Закону України "Про нотаріат", які є загальними, а норми Закон України "Про іпотеку" як спеціального закону, яким надано право іпотекодержателю для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Але такі доводи та заперечення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є помилковими, оскільки, як було встановлено судом, 17 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області залишила без змін рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2015 року, яким визнано недійсним договір іпотеки, укладений 18.02.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу ОСОБА_8, за реєстраційним №632 відповідно до якого ОСОБА_7 передав в іпотеку будинок №14 по вул. Суворова, с. Дзензелівка, Маньківський району, Черкаська області /а.с. 28-30/.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі визнання іпотечною договору недійсним.

Згідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його не дійсністю. Чинним законодавством не встановлено обмежень щодо визнання договору іпотеки недійсним у випадку, якщо набрало законної сили рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Тому, за встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, оскільки договір іпотеки визнано судом недійсним після задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в такому випадку позивач втрачає статус іпотекодержателя навіть при наявності рішення суду, у зв'язку з чим немає права здійснювати продаж будинку №14 по вул. Суворова, с. Дзензелівка, Маньківського району, Черкаської області та отримувати правовстановлюючі документи на нього замість власника. Оскільки відповідно до ст. 53 ЗУ «Про нотаріат» та глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , дублікати документів, посвідчених або виданих нотаріусом, видаються лише у разі втрати або зіпсування документа за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія.

Таким чином, підставою для видачі документа згідно із наведеними нормами є його втрата або зіпсування, а суб'єктами, які мають право на його отримання є особи, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія.

А, як встановив суд, правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі-продажу від 16.09.1998 року, реєстраційний №1284 на будинок №14 по вул. Суворова. с. Дзензелівка. Маньківський району Черкаська області, власник ОСОБА_7 не втрачав, не зіпсував, будь-яких осіб (в тому числі і позивача) на отримання дублікату не уповноважував, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, яку оспорює позивач є законною, а вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому, за встановлених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке було ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 27 липня 2016 року відхилити.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 27 липня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", до Нотаріус Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7 про визнання безпідставною відмови державної нотаріальної контори у видачі дублікату правовстановлюючого документу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :