1Справа № 335/1895/16-ц 2/335/838/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним.

26 липня 2015 р. помер батько позивача ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. 24 листопада 2015 р. позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру приватним нотаріусом було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, що належала померлому. Посилаючись на вимоги ст.ст. 1268, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 (арк. справи 23).

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства.

Від третьої особи надійшов лист з проханням розглянути справу за її відсутності.

За таких обставин, враховуючи, що від всіх учасників процесу надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

26 липня 2015 р. помер ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть останнього, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану міста Ессен (Німеччина) 27 липня 2015 р. (арк. справи 3135).

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження позивача, виданого відділом ЗАГСу Орджонікідзевської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя 8 липня 1992 р. (арк. справи 37).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії договору дарування квартири від 27 липня 2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованим в реєстрі за № 713, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3, а ОСОБА_3 прийняв у дар квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 42,22 кв.м, житловою площею 26,61 кв.м (арк. справи 9). Копією витягу про реєстрацію права власності, виданого 18 вересня 2006 р. ОП Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, 18 вересня 2006 р. за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на вищезазначену квартиру (арк. справи 8).

Також право власності ОСОБА_3 на вказану квартири підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 54738683 від 9 березня 2016 р. (арк. справи 16).

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді належної йому квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, яка належала спадкодавцеві на підставі вищезазначеного договору дарування квартири.

Після смерті батька позивач у шестимісячний строк 24 листопада 2015 р. звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи (арк. справи 30).

Проте, постановою вказаного нотаріуса від 4 лютого 2016 р. у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину) позивачеві було відмовлено з тих підстав, що відсутні правовстановлюючі документи на квартиру.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Окрім позивача ОСОБА_1, на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 є інший спадкоємець першої черги за законом його дружина ОСОБА_6, яка у встановлений законом шестимісячний строк не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Таким чином, інші особи, крім позивача, до спадкоємства не закликаються.

Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

В даному випадку ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини. Однак, за відсутності умов для одержання в приватного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину (відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, відсутність можливості отримати їх дублікати у звязку зі смертю власника), ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, внаслідок чого за нею слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1, після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 26 липня 2015 р., задовольнивши позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 26 липня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Шалагінова