Провадження №2/761/1787/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути суми страхового відшкодування в розмірі 76210,22 грн. та 105092,48 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 червня 2010 року, батько позивача - ОСОБА_2, уклав з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» договір добровільного страхування за № 200.3030157 за пакетом програм страхування «Талісман» строком дії договору на 20 років. Розмір страхової суми за цією програмою становить 76 210,22 (сімдесят шість тисяч двісті десть гривень 22 копійки) грн.

30 вересня 2010 року ОСОБА_2 уклав з відповідачем Договір добровільного страхування за № 200.3040090 за пакетом програм страхування «Родинний оберіг», строком дії договору - 20 років. Розмір страхової суми за цією програмою становить 105 092, 48 (сто п'ять тисяч дев'яносто дві гривні 48 копійок) грн.

Вигодонабувачем за вказаними договорами добровільного страхування є позивач.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, внаслідок чого за договорами настав страховий випадок.

10 березня 2015 року, позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача про настання страхового випадку та додав всі необхідні документи.

20 квітня 2015 року позивач отримав відповідь відповідача, в якій йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку з наданням ОСОБА_2 при укладенні зазначених договорів, неправдивих відомостей щодо стану свого здоров'я.

Позивач вважає таку відмову незаконною, оскільки причиною смерті його батька стала хвороба, яка не відноситься до переліку хвороб у зазначених договорах, стосовно яких ОСОБА_2 надав неправдиві відомості.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому, не заперечував проти того, що батько позивача - ОСОБА_2 надав неправдиві відомості відносно стану свого здоров'я при укладенні договорів добровільного страхування, однак наголосив на тому, що причиною смерті застрахованої особи стала хвороба, яка ніяким чином не стосується переліку хвороб, зазначених у договорах.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що на момент підписання заяв на страхування №3040090 від 23.09.2010 року та №3030157 від 11.06.2010 року застрахована особа свідомо надала неправдиві відомості стосовно стану свого здоров'я, що в свою чергу є підставою для відмови у страховій виплаті.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

21 червня 2010 року, ОСОБА_2, уклав з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» договір добровільного страхування за № 200.3030157 за пакетом програм страхування «Талісман» строком дії договору на 20 років. Розмір страхової суми за цією програмою становить 76 210,22 (сімдесят шість тисяч двісті десть гривень 22 копійки) грн. ( а. с. 6-9).

30 вересня 2010 року ОСОБА_2 уклав з Відповідачем Договір добровільного страхування за № 200.3040090 за пакетом програм страхування «Родинний оберіг», строком дії договору - 20 років. Розмір страхової суми за цією програмою становить 105 092, 48 (сто п'ять тисяч дев'яносто дві гривні 48 копійок) грн. (а. с. 10-13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть (а. с. 14).

Згідно Довідки форми № 106/о № 649 причиною смерті ОСОБА_2 є розрив розшаровуючої аневризми інтереперикардіальної частини грудної аорти (а.с. 19).

10 березня 2015 року, ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до Відповідача про настання страхового випадку.

20 квітня 2015 року позивач отримав відповідь відповідача, в якій йому було відмовлено у виплаті страхових відшкодуваннь, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 при укладенні зазначених договорів надав неправдиві відомості про стан свого здоров'я (а. с. 16).

Відповідно до договорів добровільного страхування № 200.3030157 від 21.06.2010 року та № 200.3040090 від 30.09.2010 року у розділі 4 на «Запитання загального та медичного характеру до Застрахованої особи та страхувальника для оцінки ризиків» ОСОБА_2 зазначив, що він не має хвороб, зазначених у переліку (а.с. 6-13).

Згідно листа КМКЛ № 12 за № 12-860/03 від 08.04.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Київська міська клінічна лікарня №12» протягом наступних періодів часу:

- з 20 вересня 2005 року по 07 жовтня 2005 року з діагнозами: хронічний персистуючий гепатит з помірним порушенням функцій печінки; рефлюкс езофагіт; хронічний холецистопанкреатит в стадії ремісії; ерозивний гастрит; нейроциркуляторна дистонія по кардіальному типу і гіпертензивному типу;

- з 09 січня 2007 року по 19 січня 2007 року з діагнозами хронічний панкреатит в стадії загострення; хронічний холецистит в стадії загострення; ерозивний дуоденіт; хронічний вогнищево-атрофічний гастрит в стадії загострення;

- з 13 липня 2009 року по 17 липня 2009 року з діагнозом хронічний панкреатит в стадії загострення (а. с. 18).

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язана в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній в договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 991 Цивільного кодексу України та статтею 26 Закону України «Про страхування» передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що на момент укладення договорів добровільного страхування № 200.3030157 від 21.06.2010 року та № 200.3040090 від 30.09.2010 року застрахована особа ОСОБА_2 свідомо надав неправдиві відомості стосовно стану свого здоров'я, що в свою чергу є підставою для відмови у страховій виплаті.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 61, 979 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» про стягнення коштів - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: