Справа № 663/432/16-ц
Провадження № 2/663/293/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Ведмідської Н.І.,

секретар - Пенза Н.І.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представників третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Скадовська цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області, третя особа: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зняття арешту нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до ВДВС Скадовського районного управління юстиції про зняття арешту.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що в провадженні виконавчої служби Скадовського РУЮ в 2004 році перебувало виконавче провадження на виконання рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 03.06.2004 року про стягнення з позивача боргу на користь ОСОБА_5 в сумі 5497,78 грн. В ході виконавчого провадження державний виконавець наклав арешт на домоволодіння № 11 по вул. Леніна, смт. Лазурне Скадовського району після чого в рахунок боргу ОСОБА_5 придбала право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку з прилюдних торгів. Таким чином, виконавче провадження закінчено. На другу частину права спільної часткової власності на будинок, визнано право власності за його дружиною ОСОБА_6 рішенням Скадовського районного суду від 19.12.2006 року, однак вона своє право на нерухоме майно до теперішнього часу не зареєструвала та можливо не буде реєструвати. Враховуючи, що право власної на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації, на теперішній час 1/2 частина у праві спільної часткової власності на будинок належить позивачу, що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Будинок в натурі не розділений. Крім того, позивач є власником земельної ділянки для обслуговування вказаного житлового будинку. В лютому 2016 року позивачеві стало відомо, що він не може повністю розпоряджатися своєю власністю, оскільки постановою відділу державної виконавчої служби Скадовського районного управління юстиції, АА №117427 від 07.10.2004 року накладено арешт не на будинок, а на все домоволодіння, розташоване за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Леніна, буд.№11, реєстраційний номер обтяження 1402232. Враховуючи, що до складу домоволодіння входить земельна ділянка, позивач вважає своє право порушеним та просить зняти арешт з домоволодіння, розташоване за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Леніна, буд.№11, реєстраційний номер обтяження 1402232.

Представник ВДВС Скадовського РУЮ пояснила, що виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_4 боргу на користь ОСОБА_5 за строком давності знищено, надати копію постанови про накладання арешту не уявляється за можливе. Інші виконавчі листи щодо ОСОБА_4 на виконанні не перебувають.

Представник третьої особи ОСОБА_6 пояснив, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації. На сьогоднішній день ОСОБА_6 державну реєстрацію такого права не здійснила та не заперечує проти того, що відповідне право зареєстроване за позивачем. ОСОБА_6 не заперечує проти зняття арешту з домоволодіння.

Представник третьої особи ОСОБА_5 проти позову заперечував, пояснив, що виконавче провадження в межах якого накладений арешт дійсно завершено, однак арештом домоволодіння право позивача не порушено. Просив в задоволенні позову відмовити так як між позивачем та ОСОБА_5 існує інший спір, внаслідок чого він може відчужити майно.

Заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Частиною 1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.2 ст.114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

03.06.2004 року рішенням Скадовського районного суду стягнуто з позивача на користь ОСОБА_5 5497,78 грн. (а.с.09)

09.07.2004 року відкрито виконавче провадження на виконання рішення Скадовського районного суду від 03.06.2004 року (а.с.06)

Згідно Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 13.03.2008 року 1/2 частка у праві власності на будинок №11 по вул. Леніна, смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області передана ОСОБА_5 в рахунок боргу з ОСОБА_4

Представники сторін в судовому засіданні визнали, що рішенням Скадовського районного суду від 19.12.2006 року право на іншу 1/2 частку в праві спільної часткової власності на будинок №11 по вул. Леніна, смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області визнано за ОСОБА_6 та що частки осіб в натурі не виділялись.

Як вбачається із Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 09.02.2016 року, на сьогоднішній день ОСОБА_4 належить 1/2 частина в праві спільної часткової власності на будинок №11 по вул. Леніна, смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, інша частка у праві власності на будинок зареєстрована за ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 13.03.2008 року.(а.с.13-14)

Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача, що ОСОБА_4 на теперішній час залишається власником 1/2 частини у праві спільної часткової власності на будинок, оскільки ОСОБА_6 не бажає реєструвати таке право за собою.

Крім того, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки розташованої за адресою: будинок №11 по вул. Леніна, смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку.

Представник ВДВС та представник ОСОБА_5 не заперечують факт завершення виконавчого провадження в межах якого накладався арешт на будинок, тому вказані обставини не підлягають доказуванню.

Згідно відомостей з Єдиного Реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, арешт накладений постановою відділу державної виконавчої служби Скадовського районного управління юстиції, АА №117427 від 07.10.2004 року накладено арешт на домоволодіння, розташоване за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Леніна, буд.№11, реєстраційний номер обтяження 1402232.

Враховуючи, що Цивільний кодекс України в редакції 2003 року поняття домоволодіння не містить, суд керується поняттям «домоволодіння» яке збереглося в Наказі Держкомстату №491 від 08.12.2011 року «Про затвердження Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах» та виходить з того, що під домоволодінням розуміється житловий будинок з прилеглою до нього земельною ділянкою та належними йому господарськими спорудами та будівлями.

З цього суд робить висновок, що арешт поширюється як на житловий будинок з господарськими будівлями так й на земельну ділянку належну позивачеві.

Відповідно ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт накладений на майно боржника знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення суду.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача, що арешт домоволодіння порушує право позивача не тільки як власника 1/2 частини у праві власності на будинок так й як власника земельної ділянки, тому ОСОБА_4 слід вважати належним позивачем.

Враховуючи, що виконавче провадження є завершеним, позивач статус боржника втратив, обмеження які стосуються звернення боржника до суду з позовом про зняття арешту та визнання права на майно під час здійснення виконавчих дій у відповідності до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», на позивача не поширюються.

Так як спір про право на майно між позивачем, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відсутній, метою позову не є встановлення належності арештованого майна, позовні вимоги до останніх не заявлені.

Доводи представника ОСОБА_5 про наявність інших спорів між сторонами не стосуються суті спору, оскільки виконавче провадження в межах якого накладався арешт завершено.

Як визнали представники сторін, копія постанови АА №117427 від 07.10.2004 року не збереглась, у звязку з чим до матеріалів справи долучити її не уявляється за можливе. Акт опису та арешту майна від 23.03.2005 року суперечить даним про підстави арешту які містяться в Єдиному реєстрі заборон, тому слід зробити висновок про неналежність цього доказу. (а.с.07)

Оскільки земельна ділянка яка належить позивачеві нерозривно повязана із житловим будинком та господарськими будівлями розташованими на ній, позивач та ОСОБА_5 є співвласниками ідеальних часток у праві спільної часткової власності на нерухоме майно, оскільки частки співвласників в натурі не виділялись, суд дійшов висновку про необхідність зняття арешту з домоволодіння в повному обсязі, враховуючи, що це не порушуватиме права інших осіб.

Керуючись ст.ст. 215-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 - задовольнити.

Зняти арешт накладений постановою відділу державної виконавчої служби Скадовського районного управління юстиції, АА №117427 від 07.10.2004 року. Об'єкт обтяження: домоволодіння, розташоване за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Леніна, буд.№11, реєстраційний номер обтяження 1402232.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. І. Ведмідська