Номер провадження: 22-ц/785/5/16
Головуючий у першій інстанції Тарасов А. В.
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Кононенко Н.А.

Сегеди С.М.

при секретарі Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі виділені матеріали справи за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володінняза апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 (в інтересах ОСОБА_3) на ухвалу судді Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2015 року про забезпечення позову,

встановила:

19 серпня 2015 року до Приморського районного суду м. Одеси звернулась Одеська міська рада із позовом до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, зазначаючи, що відповідач з 1995 року є власником квартири АДРЕСА_1. В ході реконструкції вказаної квартири, відповідачем було самовільно захоплено підвальне приміщення в будинку АДРЕСА_1, а 08 вересня 2006 року Приморською райадміністрацією Одеської міської ради було видане розпорядження № 2213 про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири.

Оскільки, рішенням Приморського районного суду м. Одесі від 04 березня 2014 року, розпорядження Приморської райадміністрації Одеської міської ради було скасовано, позивач, посилаючись на норми цивільного законодавства, просив витребувати у ОСОБА_3 на користь Одеської міської ради підвальне приміщення, площею 68,76 кв.м., що розташоване у будинку АДРЕСА_1.

29 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, згідно якої просив забезпечити позов, шляхом постановлення ухвали про накладення арешту на вказане приміщення; заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно головного територіального управління юстиції в Одеській області, реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією прав на спірне нерухоме майно; заборони ОСОБА_5, здійснювати дії щодо реконструкції, перепланування, або здійснення будь-яких інших дій, пов'язаних з будівництвом відносно підвального приміщення площею 68,76 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; заборони департаменту архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області здійснювати реєстрацію декларацій про початок виконання будівельних робіт на введення об'єкта в експлуатацію відносно об'єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2015 року заяву Одеської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_3 здійснювати дії щодо реконструкції, перепланування, здійснення будь-яких інших дії, пов'язаних з будівництвом відносно підвального приміщення, площею 68,76 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Заборонено департаменту архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області здійснювати реєстрацію декларацій про початок виконання будівельних робіт та введення об'єкта в експлуатацію відносно об'єкту нерухомого майна (підвальних приміщень) розташованого за адресою: АДРЕСА_1

В задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту, заборони здійснювати державну реєстрацію відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 (в інтересах ОСОБА_3.) просить вищевказану ухвалу судді скасувати та повернути справу для подальшого розгляду по суті, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши надані матеріали і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.

Судова колегія вважає, що вищевказана ухвала районного суду постановлена з додержанням вимог закону.

Задовольняючи частково вищевказану заяву, районний суд правильно виходив з наступного.

Одеська міська рада звернулась до суду з віндікаційним позовом до відповідача, за змістом позовних вимог якого, просив витребувати нерухоме майно з чужого незаконного володіння.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідач не є власником спірного підвального приміщення, однак, незважаючи, на відсутність правових підстав, продовжує його експлуатацію.

Таким чином, заявлені вимоги не стосується вирішення питання права власності на вказане приміщення.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 31 березня 2015 року, право власності відповідача ОСОБА_3 було скасоване на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси (цивільна справа № 522 /9843/13).

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_3 на момент розгляду заяви про забезпечення позову не є власником підвального приміщення, за адресою АДРЕСА_1 підстави для застосування виду заходу забезпечення позову, передбаченого ч. 1 п. 1. ст. 152 ЦПК України у виді накладення арешту - відсутні.

Суд правомірно вказав, що за умови перебування підвального приміщення за адресою АДРЕСА_1 у володінні відповідача, дії в частині реконструкції, перепланування, здійснення будь-яких інших дій пов'язаних з будівництвом відносно підвального приміщення, площею 68,76 кв.м. можуть зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки за умови легалізації вказаної реконструкції фактично змінять правовий режим володіння спірного майна з незаконного володіння на законне.

При цьому, судова колегія зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Вимоги, яким повинна відповідати вказана заява зазначені в ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

В матеріалах даної справи є належним чином оформлена заява про забезпечення позову.

Задовольняючи вищевказану заяву про забезпечення позову, суддя свій висновок мотивував, керуючись при розгляді вказаного питання положеннями ст. ст. 151-153 ЦПК України, а також роз'ясненнями, викладеними в п.п. 2-4, 7 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Суд, постановляючи вищевказану ухвалу, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчився в тому, що між сторонами по даній справі дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому, суд з'ясував вид позовних вимог, дані про особу відповідачів, а також відповідність виду забезпечення позову, позовним вимогам.

Таким чином, на підставі усього вищевикладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 305, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. 313, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 (в інтересах ОСОБА_3) - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2015 року про забезпечення позову по матеріалам за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда