н/п 2-з/490/22/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Мамаєвої О.В., при секретарі Баришніковій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ :

14 березня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про стягнення різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього, вказуюючи, що згідно договору позики від 23.09.2015р., укладеного між сторонами, позивач отримала у відповідача 1074944,1 грн., що еквівалентно 49450 доларів США. З метою забезпечення договору позики між сторонами було укладено договір іпотеки на квратиру №33а по вул.Потьомкінській, 129в у м.Миколаєві. В зв'язку із неповерненням суми боргу, відповідач здійснив продаж предмета іпотеки ОСОБА_4 за суму значно меншу за вартість квратири, яка згідно Звіту про незалежну оцінку складає 89429 доларів США. Таким чином, різниця між отриманою позивачем сумою коштів та ринковою вартістю квартири склала 882588,90 грн.

Ухвалою судді від 04 квітня 2016 року провадження по справі відкрито.

12 квітня 2016 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме та рухоме майно відповідача по справі ОСОБА_3, а саме на:

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2;

-нежитлове приміщення аптечний кіоск, який розташований за адресою: м.Миколаїв, вул. Потьомкінська 42/1;

-житловий будинок, який розташований за адресою: м.Миколаїв, пров. Перший Поперечний 39/1;

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3;

- автомобіль марки Volvo XC60 2008 року випуску;

- автомобіль марки Infiniti QX 56 2011 року випуску;

- автомобіль марки Audi Q7 2012 року випуску.

В обгрунтування свого клопотання позивач вказала, що добровільно відповідач не бажає сплачувати на її користь різницю вартості продажу предмета іпотеки, а саме квартири № 33-а, яка розташована за адресою: м.Миколаїв, вул. Потьомкінська 129-В (загальною площею 145,4 кв.м., житловою площею 55,9 кв.м.) та звичайною ціною на нього в сумі 882588,90 грн.. В зв'язку з цим у позивача є сумніви, що відповідач не намагатиметься відчужити належне йому майно, що в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п.1, 2 ч.1 та ч.3 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно. Види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, у провадженні суду перебуває позов про стягнення різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Предметом іпотеки за вказаним іпотечним договором є квартира № 33-а, яка розташована за адресою: м.Миколаїв, вул. Потьомкінська 129-В. В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості нерухомого майна від 12.01.2016 року вартість квартири складає 2101784,00 грн., що складає еквівалентно 89429 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на день проведення оцінки.

Проте, з наданих позивачем на підтвердження своїх вимог доказів не вбачається: за яку саме ціну було продано предмет іпотеки, не надано відповідного звіту про незалежну оцінку ринкової вартості нерухомого майна на час продажу. Таким чином, на час розгляду клопотання суд не має можливості пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, суд приходить висновку про те, що з наданих позивачем суду відомостей та доказів встановити обставини, які є обов'язковими для з'ясування, згідно зазначених роз'яснень Верховного Суду України, можливим не вбачається, а тому заява позивача про застосування заходів забезпечення позову наразі є передчасною та не обґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151 153, 154, 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя О.В. Мамаєва