Справа № 346/5532/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1775/2016
Головуючий у 1 інстанції Потятинник Ю. Р.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В., Соколовського В.М.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Коломийської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення Коломийської міської ради та зобовязання вчинити дії, за апеляційною скаргою Коломийської міської ради на рішення Коломийського міськрайонного суду від 08 липня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Коломийської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення Коломийської міської ради та зобовязання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 16 вересня 2009 року між нею та Коломийською міською радою було укладено договір оренди землі строком на 5 років з переважним правом орендаря на поновлення строку.

Зазначала, що 21 жовтня 2014 року вона звернулася із заявою до відповідача про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Посилаючись на відмову Коломийської міської ради у надані дозволу на поновлення терміну оренди земельної ділянки, просила визнати протиправним і скасувати рішення Коломийської міської ради № 2311-57/2015 від 19 вересня 2015 року «Про розгляд звернення ОСОБА_2Т.» та зобовязати уповноваженого керівника органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі, укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 16 вересня 2009 року, зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорі оренди землі № 02 від 16 листопада 2009 року.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08 липня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним і скасовано рішення Коломийської міської ради № 2311-57/2015 від 19 вересня 2015 року «Про розгляд звернення ОСОБА_2Т.».

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення Коломийська міська рада посилається на порушення судом норм матеріального права.

Зазначає, що висновок суду про порушення відповідачем вимог ч.ч. 1, 5-9 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» є невірним, оскільки на момент звернення ОСОБА_2 з заявою про поновлення договору оренди до міської ради діяла норма ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», а оскільки план зонування міста Коломиї був виготовлений та затверджений міською радою 03 вересня 2015 року, тому після виготовлення даного плану і було розглянуто звернення позивача.

Вказує, що ОСОБА_2 в порушення ч.ч. 2, 3 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» не долучила до заяви проекту додаткової угоди, а тому у неї відсутні будь-які правові підстави вимагати підписання зазначеної додаткової угоди.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що спірний договір оренди землі укладений між Коломийською міською радою та ОСОБА_2 з цільовим призначенням для комерційного використання встановлення та обслуговування торговельного кіоску, однаку у позивача відсутні будь-які дозвільні документи для розміщення спірної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

У звязку з наведеним, просить оскаржуване рішення в частині визнання незаконним і скасування рішення Коломийської ради скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В засідання апеляційного суду представник Коломийської міської ради повторно не зявився, хоча про час та місце судового розгляду у встановленому порядку був повідомлений.

А тому колегія суддів вважала за можливе розгляд справи здійснювати у відсутності представника апелянта.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 апеляційну скаргу заперечив, посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Коломийською міською радою було порушено переважне право ОСОБА_2 на укладення договору оренди землі на новий строк, а тому її порушене право підлягає захисту шляхом визнання незаконним і скасування рішення Коломийської міської ради за № 2311-57/2015 від 17 вересня 2015року.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 16 вересня 2009 року між Коломийською міською радою та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, зареєстрований 16 листопада 2009 року за № 02, строком на пять років, за умовами якого позивачу надано в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання встановлення та обслуговування торгового кіоску в м. Коломия на проспекті ОСОБА_4, 12а (на куті пр. ОСОБА_4 та вул. ОСОБА_5).

В п. 8 цього договору зазначено, що після закінчення терміну договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, за умови належного виконання умов договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше як за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Прикінцевими положеннями було визначено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Коломийської міської ради із письмовою заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки, яка в цей же день зареєстрована з накладенням резолюції про розгляд згідно чинного законодавства.

Також 23 жовтня 2014 року позивач подала заяву в управління архітектури, містобудування та капітального будівництва Коломийської міської ради про надання висновку про можливість розміщення тимчасової споруди, до якої додала зокрема копію договору оренди землі із зображенням місця розташування земельної ділянки, яка 28 жовтня 2014 року була передана для розгляду на чергове засідання комісії з попереднього погодження місця розташування тимчасових споруд.

Листом від 07 листопада 2014 року позивача повідомлено про те, що рішенням комісії ділянка для розміщення тимчасової споруди не погоджена.

Оскаржуваним рішенням Коломийської міської ради від 17 вересня 2015 року № 2311-57/2015 «Про розгляд звернення ОСОБА_2Т.» позивачу відмовлено у наданні дозволу на поновлення терміну оренди земельної ділянки і зобовязано звільнити у місячний термін земельну ділянку та привести її у стан, який був до укладення договору оренди.

Згідно з частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично обєднує два випадки пролонгації такого договору.

Відповідно до частин першої - пятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для застосування ч. 1 статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Крім того, ч. 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 статті 33 зазначеного вище Закону передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Умовами укладеного договору оренди було визначено, що орендар повинен був не пізніше як за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Проте, як встановлено судом, із заявою про поновлення договору оренди землі позивач звернулася 21 жовтня 2014 року, тобто, менше як за тридцять днів до закінчення строку дії договору та орендарем не було надано до заяви проекту додаткової угоди.

Таким чином, позивачем не було дотримано встановленої нормою статті 33 Закону України «Про оренду землі» процедури повідомлення про намір скористатися правом на правом поновлення договору оренди.

Крім того, 17 лютого 2011 року було прийнято Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», яким встановлено правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до статті 16 цього Закону, планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Відповідно до п. 2 статті 24 даного Закону, зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій.

У разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється (п. 3 даної статті).

Як вбачається із Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Коломиї, затвердженої рішенням Коломийської міської ради від 19 лютого 2015 року за № 2046-50/2015 розміщення спірної тимчасової споруди по проспекту Грушевського, 12а (на куті проспекту ОСОБА_4 та вул. ОСОБА_5) не передбачено.

Також встановлено, що 03 вересня 2015 року рішенням сесії Коломийської міської ради було затверджено план зонування території міста Коломиї з пояснювальною запискою та схемою зонування територій.

Таким чином, враховуючи, що на час подачі ОСОБА_2 заяви про поновлення договору оренди земельної ділянки був відсутній план зонування території м. Коломия, таке рішення було прийнято тільки 03 вересня 2015 року і Комплексною схемою розміщення тимчасових для провадження підприємницької діяльності на території міста Коломиї не було передбачено розміщення тимчасової споруди по проспекту Грушевського 12а, у суду першої інстанції не було правових підстав для скасування оскаржуваного рішення Коломийської міської ради № 2311-57/2015 від 19 вересня 2015 року, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на поновлення на 5 років терміну оренди земельної ділянки загальною площею 6 кв.м. на проспекті ОСОБА_4 12а для комерційного використання встановлення та обслуговування торгового кіоску.

У звязку з наведеним, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання та скасування рішення Коломийської міської ради за № 2311-57/2015 від 19 вересня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Коломийської міської ради задовольнити.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до Коломийської міської ради про визнання незаконним і скасування рішення Коломийської міської ради № 2311-57/2015 від 19 вересня 2015 року відмовити.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання ним законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_6