Справа № 563/210/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2016 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Степанюк Л.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та прав власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, вказуючи, що 29 серпня 1998 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 За час спільного життя у них народились дві доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. У 2003 році всилились у будинок відповідача, що за адресою: Рівненська область, Корецький район, с.Новий Корець, вул.Церковна, 4. Даний будинок відповідач набула в порядку спадкування. Між ними та відповідачем була досягнута усна домовленість про купівлю зазначеного нерухомого майна. У звязку із чим, ними відповідачу була внесено оплату за придбане майно, а остання в свою чергу передала предмет договору у їх розпорядження. Будь-якого письмового договору не укладали.

Після розірвання шлюбу 10 жовтня 2005 року з чоловіком ОСОБА_5 стали проживати окремо.

У 2006 році при спілкуванні із ОСОБА_5 дізналась, що у ОСОБА_6 відсутня технічна документація на спірний будинок, виготовляти її відмовляється.

Не маючи ніякої технічної документації ОСОБА_5 уклав із ОСОБА_6 договір купівлі-продажу даного нерухомого майна. Відповідач взяла на себе зобовязання сприяти нотаріальному оформленню будинку.

07 вересня 2015 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на спірний житловий будинок, спадкоємцями якого є діти померлого доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

На даний час з вини відповідача укладений договір належним чином не оформлений. А тому не має можливості повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним будинком.

Просить суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку №4 з надвірними будівлями на вул.Церковна в с.Новий Корець Корецького району Рівненської області дійсним та визнати за дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на дане нерухоме майно.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та просить його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що із 2003 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 стали проживати у її будинку, який згодом в неї викуплять. У 2006 році з ОСОБА_5 домовилась, що той придбає у неї будинок за 2 000 доларів США. Від ОСОБА_5 отримала 500 доларів США завдатку. Тягар юридичного оформлення взяв на себе ОСОБА_5 Однак, нині жодного договору про купівлю-продажу спірного будинку ні з ОСОБА_5, а ні з позивачем ОСОБА_1 укладено не було. Обумовлену суму за придбання житлового будинку їй не сплачено. А тому просить суд відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таки підстав.

Стаття 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16 березня 2016 року за №55254013, власником житлового будинку №4 з надвірними будівлями на вул.Церковна в с.Новий Корець Корецького району Рівненської області є відповідач по справі ОСОБА_2 Дана обставина не заперечується сторонами по справі.

23 травня 2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна. Відповідачем не надано жодного доказу, як того вимагає ч.1 ст.60 ЦПК України, на спростування того, що підпис вчинений від її імені у спірному договорі їй не належить.

В статті 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом, згідно із ч.1 ст.639 ЦК України.

Стаття 657 ЦК України встановлює, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року розяснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно врахувати, що норма ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст.210, 640 цього ж Кодексу повязується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

Враховуючи те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна має вчинятися у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, що не було дотримано сторонами, суд вважає, що спірний договір не може бути визнаний дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України. У звязку із чим, немає підстав для визнання права власності на спірне майно, відчужене за цим договором.

За таких обставин позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 79, 80, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

ОСОБА_1, яка звернулась в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 в задоволені позову до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та прав власності на нерухоме майно відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду виготовлене та підписане 21 березня 2016 року.

С у д д я :