Справа № 709/875/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Левченка В.В.,

за участі секретарів - Миць Н.В., Нікітенко В.Г.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" про визнання незаконними та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, визнання звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що наказом №98к від 13.12.2013 року, вона була прийнята на роботу в СТОВ «Україна» оператором машинного доїння корів.

За час роботи на неї не було накладено жодного стягнення. Незважаючи на це, вона почала відчувати якесь упереджене ставлення з боку керівництва СТОВ «Україна».

Так, 23.03.2015 року вона вийшла на роботу в СТОВ «Україна», і приступила до виконання своїх функціональних обовязків.

Перебуваючи на робочому місці їй було надано для ознайомлення наказ №13к від 20.03.2015 року, з якого слідувало, що вона звільнена з роботи 20.03.2015 року на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, в звязку з систематичним невиконанням без поважних причин покладених на неї обовязків.

З наказу вбачалося, що підставою звільнення є ряд наказів про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, а саме: наказ №23к від 06.05.2014 року; наказ №64к від 24.12.2014 року; наказ №9к від 16.02.2015 року, якими їй було оголошено догани за неналежне виконання посадових обовязків.

При цьому, як слідує із зазначеного наказу «...незважаючи на прийняті заходи дисциплінарного впливу ОСОБА_1 висновків не зробила і відношення до роботи не покращила... в кінці лютого 2015 року ОСОБА_1 жорстоко побила вигрібачкою корову №1954... від отриманих травм в корови виникло запалення мязів, прийняті міри лікування не привели до виліковування тварини і 13 березня 2015 року корова була вибракувана та здана на мясокомбінат...».

Оскільки вона ні в кінці лютого 2015 року, ні в будь-який інший період своєї трудової діяльності в СТОВ «Україна» на посаді оператора машинного доїння корів, не допускала ніяких дій, які б могли призвести до завдання травм чи ушкоджень великої рогатої худоби (корів), то звільнення її по зазначеній підставі вважає незаконним.

Крім того, оскільки їй нічого не було відомо про ніби-то накладені на неї раніше дисциплінарні стягнення, вона 23.03.2015 року звернулася з відповідним листом до директора СТОВ «Україна» з вимогою надати їй копії наказів про оголошення доган.

01.04.2015 року їй було надано копії зазначених наказів, ознайомившись з якими вона вважає, що зазначені накази також є незаконними, оскільки зазначених в цих наказах дій, за які б на неї можна було накласти дисциплінарне стягнення, вона не вчиняла, а як наслідок накази про оголошення їй доган №23к від 06.05.2014 року; №64к від 24.12.2014 року; та №9к від 16.02.2015 року, також є незаконними.

Також при звільненні директором СТОВ «Україна», було порушено вимоги ст.43 КЗпП України, згідно якої розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.3 ст.40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу - первинної профспілкової організації. Конкретно в даному випадку такої згоди директору СТОВ «Україна» при виданні зазначеного оспорюваного наказу про її звільнення отримано не було, письмове подання уповноваженого органу про розірвання трудового договору з нею до профспілкової організації не вносилося і профспілковим комітетом не розглядалося, її на засідання профспілкового комітету ніхто не викликав і про проведення такого засідання не повідомляв.

Уточнивши позовні вимоги позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ №9к від 16.02.2015 року про оголошення їй догани за порушення трудової дисципліни, а саме за залишення робочого місця, невихід на робоче місце для доїння корови після розтелу; визнати незаконним та скасувати наказ №13к від 20.03.2015 року про звільнення оператора машинного доїння ОСОБА_1 з роботи СТОВ «Україна», на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, в звязку з систематичним невиконанням без поважних причин покладених обовязків; поновити її на роботі в СТОВ «Україна» на посаді оператора машинного доїння; стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу та судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просили позов задовольнити на підставах викладених у позовній заяві. Позивач пояснила, у 2014 році їй виносилися догани, графік роботи їй відомий, 31 січня вона пішла до дому раніше на пів години, а 11 лютого вона не чула, що їй дзвонили, про корову, яка має розтелитися вона знала. Наказ від 16.02.2015 року їй вручили на третій день. Також у неї на групі була хвора корова, яку довго лікували, а потім здали на мясокомбінат. Вона її не била і за що її звільнили не розуміє.

Представник позивача пояснив, що позивача було звільнено незаконно, оскільки вона не знала про свій розпорядок роботи, не була ознайомлена з робочою інструкцією, її звільнено без згоди первинної профспілкової організації, вона не була притягнута до матеріальної відповідальності, факт побиття корови нічим не підтверджений.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Пояснили, що з трудовими обовязками та графіком роботи позивач ознайомлена. Позивач фактично працює на господарстві оператором машинного доїння з 2006 року, а інструкція оператора машинного доїння з того часу не змінювалася. Порушень трудового законодавства при звільненні позивача допущено не було.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона працює головним зоотехніком СТОВ «Україна» та ОСОБА_1 неналежно виконувала свої обовязки, вона їй робила зауваження, особисто бачила, як на початку березня ОСОБА_1 била корову вигрібачкою і на зауваження та сказала, що вона так виховує корову. Через декілька днів вона побачила, що ця корова погано встає.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він працює інженером з охорони праці, головою спостережної ради СТОВ «Україна» та на товаристві була створена постійно діюча комісія по перевірці скота, яка перевіряла чистоту поголів'я. В грудні 2014 року при перевірці в тому числі і у доярки ОСОБА_1 було виявлено дві брудні (неочищені) корови. Такі перевірки робляться кожного місяця і про результати доповідають дирекції.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він працює ветлікарем СТОВ «Україна» та 10 лютого 2015 року йому доповіли, що одна корова №1954 в групі ОСОБА_1 захворіла. В неї були вражені кінцівки (гематоми, абсцеси), причини відразу не зрозумів. Він проводив її лікування протягом місяця. Дані про лікування вносились до амбулаторного журналу. Потім він через місяць помітив розрубані рани на хребті. Лікування було марним, і корова була 13 березня 2015 року вибракована для здачі на мясокомбінат. Він в березні давав пояснення керівництву товариства з приводу виявлення слідів побиття корови в групі ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що він працює заготовачем у ФОП Яровенко та при прийомі корови №1954 в березні 2015 року, яка належала СТОВ «Україна», він помітив, що ця корова була побита, а саме: на кінцівках, на задній частині хребта малися рани. Корова не змогла сама зайти до приймального пункту забійного комплексу, впала і її затягували. Він доповів керівництву СТОВ «Україна» та писав пояснення з приводу виявлення ним слідів побиття корови.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона працює завідувачем МТФ СТОВ «Україна» та всі накази по товариству доводяться до працівників і вони особисто підписують ці накази, в тому числі і ОСОБА_1. Вона була присутня при тому, як в лютому 2015 року зоотехнік ОСОБА_5 робила зауваження ОСОБА_1 з приводу того, що та била корову. Корова не вставала на одну ногу, друга була підпухла. Сліди побиття на хребті були виявлені перед здачею корови на мясокомбінат.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що вона працює бухгалтером СТОВ «Україна» та під час комісійної перевірки стану скота, приміщення, обладнання на чистоту 23 грудня 2014 року в тому числі у доярки ОСОБА_1 було виявлено брудні корови, про що при доярках складались акти, які передані до керівництва. Акт про порушення ОСОБА_1 підписала в її присутності. Пояснення давати відмовилась, з наказом про догану була ознайомлена під підпис.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не змогли повідомити обставин які б стосувалися предмета спору.

Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

В період часу з 04.07.2006 року по 20.02.2013 року позивач ОСОБА_1 працювала у СТОВ «Україна» на посаді оператора машинного доїння.

Згідно свідоцтва серії 12 СВ №295950 від 09.02.2010 року ОСОБА_1 присвоєно робітничу кваліфікацію оператор машинного доїння (т.1 а.с.168).

Відповідно до наказу №98к від 13.12.2013 року позивач ОСОБА_1 була повторно прийнята на роботу до СТОВ «Україна» на посаду оператора машинного доїння (т.1 а.с.14).

Наказом №23к від 06.05.2014 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання обовязків та оголошено догану. З даним наказом позивач була ознайомлена, про що свідчить її підпис у наказі (т.1 а.с.51-54).

Наказом №64к від 24.12.2014 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання роботи по догляду за тваринами та оголошено догану. З даним наказом позивач була ознайомлена, про що свідчить її підпис у наказі (т.1 а.с.63).

Вказані вище накази позивачем не оскаржувалися.

Наказом №9к від 16.02.2015 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за те, що вона 31.01.2015 року пішла раніше з робочого місця та 11.02.2015 року не вийшла у вечірній час подоїти корову після розтелу, за що їй було оголошено догану. З даним наказом позивач була ознайомлена, про що свідчить її підпис у наказі (т.1 а.с.20-21).

Підставою для винесення вказаного наказу були доповідна ветлікаря ОСОБА_7, в якій він зазначив, що 31.01.2015 року на групі ОСОБА_1 була хвора корова, а доглядач ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці о 7:30 год. (т.1 а.с.48) та доповідна зав. МТФ ОСОБА_9, в якій вона зазначила, що 11.02.2015 року о 22 год. 20 хв. у ОСОБА_1 розтелилася корова, вона телефонувала їй, але ОСОБА_1 не взяла телефон (т.1 а.с.49), а також пояснююча записка ОСОБА_1 де зазначено, що 11.02.2015 року у неї на групі розтелилася корова і вона не чула як їй телефонували, а 31.01.2015 року пішла з роботи раніше, оскільки їй було потрібно піти раніше (т.1 а.с.50).

Наказом №13к від 20.03.2015 року ОСОБА_1 за систематичне невиконання своїх обовязків було звільнено з роботи на підставі п.3 ст.40 КЗпП України та проведено відповідний розрахунок з нею (т.1 а.с.56-58). З даним наказом позивач відмовилася ознайомлюватися, про що свідчить відповідний акт (т.1 а.с.59).

Приводом для звільнення позивача з роботи в наказі №13к від 20.03.2015 року зазначено, що в кінці лютого 2015 року ОСОБА_1 жорстоко побила вигрібачкою корову №1954, від отриманих травм в корови виникло запалення мязів, прийняті міри лікування не привели до виліковування тварини і 13.03.2015 року корова була вибракувана та здана на мясокомбінат.

Підставою для винесення вказаного наказу були:

- пояснювальні записки головного зоотехніка ОСОБА_5 в яких вона зазначила, що в лютому 2015 року в групі ОСОБА_1 розтелилася корова №1954, розтіл був нормальний, корова почувала себе добре. В кінці лютого 2015 року вона роздавала дояркам консервант і проходячи групу ОСОБА_1 побачила, що та вигрібачкою била по задніх кінцівках корову №1954. Вона зробила їй зауваження, а та відповіла, що так виховує корову. Через декілька днів вона виконувала обов'язки ветлікаря і проводила лікування корів. У корови №1954 запухло праве коліно задньої кінцівки, а ліва задня нога опухла біля ратиці. У звязку з тим, що ноги корови були сильно хворі, вона прийняла рішення вибракувати цю корову. Заготувач ОСОБА_8, приймаючи корову на забій, показав їй, що у корови також була побита вся спина в задній частині, бо там була прорубана шкіра, яка загнилася (т.1 а.с.67, 69);

-пояснювальна записка ветлікаря ОСОБА_7 від 16.03.2015 року в якій він зазначив, що 13.03.2015 року при здачі корови №1954 на мясокомбінат він виявив, що вона була побита тупим та гострим предметом. На тілі тварини від ударів утворилися гематоми в області хребта та спини. Під шкірою на місті ударів пішов процес гниття мяких тканин та шкіри (т.1 а.с.68);

-пояснювальна записка зав. МТФ ОСОБА_9 в якій вона зазначила, що при здачі корови №1954 на м'ясокомбінаті виявили, що вона побита, права нога була пухла, на ліву ногу зовсім не вставала. Раніше за 10 діб сторож їй повідомляв, що на групі ОСОБА_1 одна корова не піднімається (т.1 а.с.72);

-доповідна записка заготовувача ФОП Яровенко - ОСОБА_8, в якій він зазначив, що приймав на заготівлю корову №1954 та дана корова мала сліди побиття (т.1 а.с.66);

-пояснювальні записки працівників ОСОБА_11 (т.1 а.с.65), ОСОБА_1 (т.1 а.с.70), ОСОБА_12 (т.1 а.с.71), ОСОБА_13 (т.1 а.с.73) в яких вони зазначили, що не били корову.

Згідно довідки лікаря ветеринарної медицини Городищенкського забійного комплексу ОСОБА_14 13.03.2015 року поступила корова UA НОМЕР_1 від СТОВ «Україна» і при ветеринарно-санітарному огляді виявлено запалення мязів від механічних травм в області тазобедрених хребців. Туша зачищена в обласні хребта і задніх ніг (т.2 а.с.16).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України,- трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту даної норми для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався по дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, необхідно з'ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.3 ст. 40 КЗпП; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Пунктом 23 даної постанови розяснено, що за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Заходи дисциплінарного стягнення передбачені ст.147 КЗпП України, до них належать догана та звільнення.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України,- працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Посилання позивача та її представника на ту обставину, що наказ №9к від 16.02.2015 року винесений незаконно, оскільки вона не знала про свій розпорядок роботи та в табелі обліку робочого часу, в графі «ОСОБА_1В.», в колонці «31» стоїть час «6 годин», що відповідає розпорядку робочого дня працівника МТФ ОСОБА_1, а також заробітна плата виплачена в повному обсязі (т.1 а.с.76-79), а тому порушень трудової дисципліни не було, спростовуються поясненнями позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні 02.06.2015 року про те, що вона пішла з роботи раніше на пів години, що свідчить про обізнаність позивача з її трудовими обовязками та графіком роботи.

Посилання позивача та її представника на порушення відповідачем при її звільненні вимог ст.43 КЗпП України, тобто звільнення без згоди первинної профспілкової організації, є безпідставним, оскільки на товаристві первинна профспілкова організація відсутня з 04.10.2013 року, про що свідчить лист і повідомлення ГУ юстиції у Черкаській області (т.1 а.с.74-75), що відповідає вимогам ч.1 ст.43-1 КЗпП України.

Суд не бере до уваги ветеринарне дослідження, виконане лікарем ветеринарної медицини ОСОБА_15 (т.1 а.с.210-216), оскільки воно проведено не на підставі ухвали суду, лікар ОСОБА_16 не є атестованим судовим експертом, а тому даний висновок не може бути доказом у розумінні ст.66 ЦПК України.

Суд не погоджується з думкою представника позивача про те, що ОСОБА_1 не була притягнута до матеріальної відповідальності за шкоду завдану побиттям корови, внаслідок чого її було здано на мясокомбінат за зниженою ціною, а тому вина ОСОБА_1 у вчиненому проступку відсутня, оскільки стягнення з працівника матеріальної шкоди є правом роботодавця, а не обовязком.

Посилання позивача та її представника на ту обставину, що згідно висновку експерта №1/1019 від 26.11.2015 року, нею не підписувалася робоча інструкція оператора машинного доїння, не впливає на встановлені судом обставини та доведеність фактів порушення позивачем трудової дисципліни.

Окрім того, позивач працювала на товаристві раніше, з 04.07.2006 року по 20.02.2013 року, також на посаді оператора машинного доїння та була ознайомлена з такою ж самою посадовою інструкцією оператора машинного доїння (т.2 а.с.29-31), що і станом на грудень 2013 року.

Окрім цього висновок експерта №1/1019 від 26.11.2015 року, в частині відповідей на питання чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в акті перевірки корів від 23.12.2014 року та в пояснюючій записці від 16.02.2015 року, не є допустимим, в розумінні ч.1 ст.59 ЦПК України, доказом у справі, оскільки експертом стверджувальної відповіді на поставлені судом питання не надано, зазначено лише про ймовірність виконання підписів.

Ймовірний висновок не встановлює факт, а є лише припущенням про нього, його існування, що в свою чергу спричиняє різноманітне тлумачення цього факту. Ймовірний висновок не встановлює фактичних даних, а містить більш менш обґрунтовану версію про існування цих даних. Тобто, вимога категоричності висновку експерта є обов'язковою вимогою допустимості цього виду доказів, ймовірний висновок не володіє цією властивістю.

Суд вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, оскільки при прийнятті рішення про звільнення позивача відповідач виходив з того, що позивачем 3 рази протягом року допущено невиконання та неналежне виконання трудових обов'язків, ці порушення були протиправним та винними, мали систематичний характер, за попередні порушення трудової дисципліни до працівника застосовувались заходи дисциплінарного стягнення з додержанням порядку їх застосування, при вчиненні нового проступку, відповідачем було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, були зясовані обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, перевіркою було встановлено, що саме ОСОБА_1 побила корову, що призвело до її захворювання та здачі на мясокомбінат, а тому за наявності трьох порушень трудової дисципліни протягом року, відповідачем було прийняте відповідне рішення про її звільнення.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" про визнання незаконними та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, визнання звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 лютого 2016 року.

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_17