У Х В А Л А

28 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Максимчук З.М., Собіна І.М.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

за участі: скаржника та державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду від 19 лютого 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського міського суду від 19 лютого 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні скарги на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (далі державний виконавець Відділу ДВС) про закінчення виконавчого провадження.

У поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликався на її незаконність та необґрунтованість через недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення норм процесуального права.

На її обґрунтування зазначав, що на порушення вимог ч.ч. 2, 3 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець Відділу ДВС, не вчинивши жодних дій з метою виконання судового рішення та отримання результатів щодо звернення до правоохоронних органів, виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, державним виконавцем Відділу ДВС винесено постанови про накладання на керівника Публічного акціонерного товариства "Електро" штрафів в рамках даного виконавчого провадження. Не проводячи будь-яких дій щодо стягнення штрафів, субєкт оскарження виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Лише в судовому засіданні він повідомив, що відкрито окремі виконавчі провадження щодо стягнення штрафів, однак у матеріалах виконавчого провадження такі відомості відсутні.

Вважав, що дії державного виконавця Відділу ДВС порушують його законні права, оскільки невиконання судового рішення позбавляє можливості отримати пенсію, що позбавляє його засобів для існування.

З цих підстав просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову по суті скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_1, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні скарги на постанову державного виконавця Відділу ДВС, суд першої інстанції виходив з того, що винесення постанови про закінчення виконавчого провадження відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому права стягувача порушені не були.

Проте такі висновки є передчасними.

Матеріалами справи встановлено, що 23 березня 2015 року Рівненським міським судом видано виконавчий лист про примусове виконання його рішення від 12 листопада 2014 року про зобовязання Рівненського управління Публічного акціонерного товариства "Електро" видати ОСОБА_1 уточнюючу довідку встановленого зразка для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року на підтвердження спеціального трудового стажу, яка передбачена Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (зі змінами), за період з 21 вересня 1981 року по 13 грудня 1992 року (а.с. 12).

7 серпня 2015 року державним виконавцем Відділу ДВС винесено постанову, якою закінчено виконавче провадження при примусовому виконанні виконавчого листа №569/11088/14ц (а.с. 3-3, зв.).

Вважаючи, що оскаржуваною постановою державного виконавця Відділу ДВС порушуються його субєктивні права, 17 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною скаргою.

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

З розяснень, даних пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. четвертому п. 16 своєї постанови від 07.02.2014 року №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", вбачається, що якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути розяснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

На а.с. 41 міститься доручення №017/2-0000150, яким Рівненським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги визначено за адвокатом ОСОБА_2 право надати безоплатну вторинну правову допомогу на користь ОСОБА_1 Доручення датоване 22 жовтня 2015 року, яке вказує на те, що про існування постанови державного виконавця відділу ДВС скаржник дізнався не пізніше цієї дати.

Натомість у засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 ствердив, що копію постанови державного виконавця Відділу ДВС про закінчення виконавчого провадження йому було вручено поштовим відправленням у серпні 2015 року.

З урахуванням того, що він не міг визначитися із конкретним днем отримання копії постанови та відповідно до правил ч. 2 ст. 70 ЦПК України, колегія суддів вважає доцільним рахувати перебіг процесуального строку для звернення зі скаргою до суду з останнього календарного дня місяця, на який скаржник посилається, тобто з 31 серпня 2015 року.

Таким чином, з дня, коли ОСОБА_1 дізнався про порушення його прав оскаржуваною постановою і до його звернення зі скаргою до суду, минуло 3 місяці два тижні, тобто понад передбачених законом 10 днів, а тому скарга до судового розгляду не підлягає. Обставин, які засвідчували би поважність пропуску процесуального строку звернення до суду зі скаргою, скаржник не навів, а про його поновлення перед судом не клопотав.

Підставою для постановлення нової ухвали про залишення скарги без розгляду відповідно до п. 2 ст. 312 ЦПК України є вирішення судом питання з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 324-325, 385 ЦПК України, абз. четвертим п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду від 19 лютого 2016 року скасувати.

Залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: