Справа № 2-4819/2002
Провадження № 6/524/350/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Коваль Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці матеріали подання державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального Управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець звернувся до суду із вищевказаним поданням. Вказує, що на примусовому виконанні в Автозаводському ВДВС міста Кременчук Головного територіального Управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 865-4/02 виданого 23.08.2002 щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і до досягнення повноліття.

Станом на день звернення до суду з поданням рішення суду не виконано.

Просить встановити боржнику ОСОБА_2 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Державний виконавець Автозаводського ВДВС міста Кременчук Головного територіального Управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 подання підтримав із підстав зазначених у ньому.

Суд, вивчивши матеріали подання, встановив наступне.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органів державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону державний виконавець уповноважений у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

На думку суду особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Державний виконавець не надав суду доказів щодо ухилення боржником ОСОБА_2 від виконання покладених на нього зобов'язань.

За таких обставин, суд не має достатніх підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон, а тому подання державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального Управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального Управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ж.О.Кривич