Провадження № 2/522/4072/16
Справа № 522/3326/16-ц
УХВАЛА

11 березня 2016 р. м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

24.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 315 060,78 гривень.

Від позивача до суду надійшло клопотання про забезпечення позову по даній справі шляхом накладення арешту на наступне майно:

-Квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 49,1 кв.м.;

-Квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 77,4 кв.м.;

-Квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 78,5 кв.м.;

-Квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 60,5 кв.м.;

Посилається на те, що відчуження зазначеного майна може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення по справі у випадку задоволення його позовних вимог.

Ухвалою судді від 11.03.2016 року відкрито провадження по справі.

У судове засідання 11.03.2016 року сторони не зявились.

Заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими частиною 1 статті 153 ЦПК України, за якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання позивача.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Під час вирішення цього питання суд бере до уваги, що спір стосується грошових коштів у розмірі 315060,78 гривень. При цьому суд повинен також враховувати і співмірність арешту з розміром позовних вимог.

Тому забезпечення позову шляхом накладення арешту на чотири квартири не є спів мірним заявленим позовним вимогам.

Таким чином, з метою захисту законних прав та інтересів позивача та з метою уникнення будь-яких дій з боку відповідачів, спрямованих на відчуження нерухомості іншим особам, що, в свою чергу, унеможливить виконання можливого рішення, суд вбачає доцільним частково задовольнити подану позивачем заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 49,1 кв.м..

Керуючись ст.ст. 3, 11, 57, 154, 197, 208-210 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 49,1 кв.м. яка належить на праві власності ОСОБА_2.

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали суду для виконання направити до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (м. Одеса, вул. Старицького, 10-а), та сторонам для відома.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала з питань забезпечення позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Домусчі Л.В.

11.03.2016