Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 323/1495/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Щербань Л.С.
Номер провадження 22-ц/778/105/16 Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНЕОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 серпня 2015 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНЕОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 14 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № ZPN0AN10330179 на суму 42903,50 грн. на строк до 13 вересня 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

ОСОБА_4 порушує умови кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 02 квітня 2015 року виникла заборгованість у сумі 135004,58 грн., що становить: заборгованість за тілом кредиту 23929,93 грн.; заборгованість за відсотками 70660,33 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 2762,76 грн. та пеня у сумі 37651,56 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 135004,58 грн. та судові витрати у справі.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 серпня 2015 року в задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки суд не врахував, що розрахунок заборгованості є належним доказом наявного розміру заборгованості відповідача за кредитним договором, оскільки відображає періоди здійснення погашення заборгованості за кредитним договором, періоди та на яку суму зменшувалося сальдо за кредитом (тіло кредиту), періоди (кількість днів знаходження кредиту на простроченні) виникнення прострочення за тілом кредиту та її розмір; розмір відсоткової ставки, яка нараховується за користування кредитними коштами; розмірі пені, що нараховується за невиконання умов кредитного договору та період (кількість днів за які нараховувалась пеня ); період за який здійснювалось погашення відсотків та їх розмір; розмір та період нарахування відсотків на поточну заборгованість та прострочену заборгованість (з зазначенням періоду виникнення прострочення); сума та період нарахування пені, сума пені сплачена, сума та періоди нарахування комісії, загальна заборгованість за відсотками, сума нарахованої комісії, сума сплаченої комісії, заборгованість з комісії. Таким чином, суд, в порушення вимог ст. 212 ЦПК України не перевірив і не надав оцінки розрахунку боргу та залишив поза увагою, що кошти від реалізації автомобіля у сумі 33169,79 грн. відображені в розрахунку та розподілені. 17 077,50 грн. зараховано на погашення простроченого тіла за кредитом, а 16 092,29 грн. зараховано на погашення заборгованості з пені. Тому, станом на 02.04.2015 року заборгованість за кредитом становить 135 004,58 грн., яку просив стягнути з відповідача.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким задовольнити позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № ZPN0AN10330179, за яким ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 42903,50грн., терміном до 13 вересня 2012 року, а ОСОБА_4 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.6-8).

Відповідно до п. 7.3. кредитного договору, забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним договором виступає застава автомобіля ВАЗ 21099420.

14.09.2007 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» укладено договір страхування наземного транспорту № ZPN0AN00055749. Даний договір укладено на виконання договору застави, укладеного між Приватбанком та страхувальником, ОСОБА_4, від 14.09.2007 року № ZPN0AN10330179, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 14.09.2007 року № ZPN0AN10330179 (а.с.27).

Відповідно до п.3.1. договору страхування, вигодонабувачем являється Приватбанк.

Відповідно до вищевказаного договору страхування, об'єктом страхування являються майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_3.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що у відповідача існує заборгованість за кредитним договором.

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України укладений між сторонами договір є обов'язковим для виконання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань.

Відповідно ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або інших умов та вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що на погашення заборгованості за кредитним договором, у 2012 році відповідач ОСОБА_4 передав банку заставний автомобіль ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1, тим самим погасив суму заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх позовних вимог.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначав, що в результаті неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість станом на 02.04.2015 року на загальну суму 135004,58 грн., яка складається із заборгованості по кредиту у сумі 23929,93 грн.; заборгованості по процентам у сумі 70660,33 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 2762,76 грн. та пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань у сумі 37651,56 грн.(а.с.1-2).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України на позивача покладений обов'язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Із доводів апеляційної скарги вбачається, що дійсно 28.08.2012 році на погашення заборгованості за кредитним договором надійшли кошти від реалізації заставного автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 у сумі 33169,79 грн., які розподілені наступним чином: 17 077,50 грн. зараховано на погашення простроченого тіла за кредитом, а 16 092,29 грн. зараховано на погашення заборгованості з пені, про що відображено в розрахунку (а.с.5), однак із зарахуванням цієї суми, кредит не погашений та заборгованість, зокрема, за тілом кредиту становить 23929,93 грн., а також є заборгованість по процентам, комісії та нарахована пеня.

Належних та допустимих доказів на підтвердження реалізації автомобіля за 33169,79 грн. апелянтом не надано.

В ході апеляційного розгляду, представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надані письмові пояснення, в яких відображена інформація про стягнення з ОСОБА_4 у жовтні 2012 року заборгованості за кредитним договором, яка виникла станом на 19.09.2012 року, у сумі 105591,02 грн., на підтвердження чого надано заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2012 року та виконавчий лист (а.с.86,87).

З урахуванням цього, оскільки заборгованість за кредитним договором стягнута станом на 19.09.2012 року, однак дотепер рішення суду не виконане, а ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» продовжує здійснювати нарахування відсотків (по 29.12.2013 року) та пені, які нараховані, але не стягнуті жодним судовим рішенням, тому представник апелянта ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вважає, що вимоги щодо стягнення цих нових нарахувань у вигляді відсотків та пені підлягають задоволенню.

Вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 23929,93 грн.; заборгованості за відсотками у сумі 66591,85 грн., заборгованості з комісії у сумі 2762,76 грн. та пені у розмірі 12306,48 грн. підлягають закриттю, а стягненню підлягає заборгованість за відсотками у сумі 4068,48 грн. та пеня у розмірі 11335,92 грн. (а.с.80-81).

Розглянувши зазначені пояснення судова колегія дійшла наступного.

Відповідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності зі ст. 119 ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вимоги, викладені в письмових поясненнях представника апелянта не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а тому не можуть бути предметом перегляду у суді апеляційної інстанції.

В ході розгляду справи у суді першої інстанції позивач не змінював предмет та підстави позову, а при перегляді рішення суду в апеляційній інстанції зміна предмета та підстав позову цивільним процесуальним законодавством не передбачена.

Крім того, перелік підстав для закриття провадження у справі визначений ст. 205 ЦПК України та є вичерпним.

Оскільки, із наданого представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2012 року не вбачається, що воно ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що й рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 серпня 2015 року, а представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надана заява про відмову від позову повністю або частково, провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 23929,93 грн.; заборгованості за відсотками у сумі 66591,85 грн., заборгованості з комісії у сумі 2762,76 грн. та пені у розмірі 12306,48 грн. не може бути закрито апеляційним судом.

За таких обставин, позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не довів обставини заявленого позову, а тому висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є правильним та обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНЕОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: