Справа №: 164/1743/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2016 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_2 до Серхівської сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Серхівської сільської ради Маневицького району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_3, яка померла 16.12.2015 року, ще за свого життя 1.04.2010 року склала заповіт, який було посвідчено Серхівською сільською радою Маневицького району, згідно якого належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами заповіла їй - позивачу ОСОБА_2 Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла, подавши в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Довжиця, 23 в с. Серхів Маневицького району, які належали ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Довжиця, 23 в с. Серхів Маневицького району, які належали ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_2, представник відповідача Серхівської сільської ради Маневицького району в судове засідання не зявилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Серхівської сільської ради Маневицького району подала до суду заяву, в якій вказала, що проти задоволення позову сільська рада не заперечує, просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_4 та представника відповідача Серхівської сільської ради Маневицького району.

Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Довжиця, 23 в с. Серхів Маневицького району. ОСОБА_3 померла 16.12.2015 року. Ще за свого життя 1.04.2010 року остання склала заповіт, який було посвідчено Серхівською сільською радою Маневицького району, згідно якого належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами заповіла позивачу ОСОБА_2 Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла, подавши в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються відповідачем, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 1.04.2010 року, посвідченого Серхівською сільською радою Маневицького району та зареєстрованого в реєстрі за № 45, свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 178401 від 18.12.2015 року, довідки Серхівської сільської ради Маневицького району № 537 від 21.06.2016 року, висновку про відповідність будинковолодіння по вул. Довжиця, 23 в с. Серхів Маневицького району діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 6.07.2016 року, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини, витягу з погосподарської книги № 1 за 2011-2015 роки Серхівської сільської ради Маневицького району, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.06.2016 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 509/01-16 від 27.09.2016 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_2, являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Довжиця, 23 в с. Серхів Маневицького району, які належали ОСОБА_3, фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1233, 1235, 1268-1270, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Довжиця, 23 в с. Серхів Маневицького району Волинської області, які належали ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Невар