Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 300/199/16-ц

14.03.2016 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі судді:

Софілканич О. А., при секретарі с/з -Балецькому С.М., розглянувши в залі суду смт. Воловець цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - Воловецька державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заяву мотивувала тим, що при оформленні спадщини за померлим чоловіком ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, нотаріус помітила розбіжності в даті народження заявниці, зазначеній в паспорті, в свідоцтві про її народження та свідоцтві про укладення шлюбу. Просить суд встановити факт, що в паспорті НОМЕР_1 від 19.07.2000 року, у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 20.07.1952 року та свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 09.08.1972 року зазначена одна і та сама особа- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - завідуюча Воловецькою державною нотаріальною конторою Дідренцел В.Т. на розгляд справи не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі- на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

Згідно з ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Постановою пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (далі- Постанова) роз"яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови передбачено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

В порушення зазначених вимог, заявником ОСОБА_3 не надано суду доказів того, що відповідним компетентним органом, який видав документ, їй було відмовлено у видачі паспорта громадянина України у відповідності до свідоцтва про народження.

Крім цього, з вимоги, заявленої ОСОБА_3, а саме: встановити факт, що в паспорті НОМЕР_1 від 19.07.2000 року, у свідоцтві пр народження серії НОМЕР_2 від 20.07.1952 року та свідоцтві про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 09.08.1972 року зазначена одна і та сама особа- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається що заявник просить суд встановити тотожність осіб, що в силу ч.2 ст.12 Постанови є неможливим.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_3 є передчасною, немотивованою та не підтвердженою належними та достатніми доказами, тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, 235, 256, 259 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересована особа - Воловецька державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Софілканич О. А.