Ухвала

іменем україни

03 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П.,Закропивного О.В., Хопти С.Ф.
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції, про визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину, скасування державної реєстрації прав власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_7, на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому уточнивши позовні вимоги просив:

визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_8 в частині права на спадщину на 1/4 частину житлового будинку, який розташований АДРЕСА_1

визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія та номер 681 від 30 квітня 2013 року, яке видане приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу на ім'я ОСОБА_5 в частині права на спадщину на 1/4 частину вказаного житлового будинку;

скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на спірний будинок за індексним номером 2085808 від 30 квітня 2013 року з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна за № 4 власник ОСОБА_5;

визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом № № 683, 684 від 30 квітня 2013 року, видані приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу на ім'я ОСОБА_5 в частині права на спадщину на 1/4 частину земельної ділянки, яка розташована АДРЕСА_1

скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за індексним номером 2085808 від 30 квітня 2013 року з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна № 4 власник ОСОБА_5;

скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1. яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за індексним номером 2104180 від 30 квітня 2013 року з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна за № 4 власник ОСОБА_5;

визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку за № 543 від 30 липня 2014 року, у кладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_6:

скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за індексним номером 14805978 від 30 липня 2014 року з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна за № 65о9925 власник ОСОБА_6;

визнати договір купівлі-продажу (земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства) серія та номер 549 від 30 липня 2014 року недійсним;

скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за індексним номером 14810462 від 30 липня 2014 року з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна за № 651215о, власник ОСОБА_6;

визнати договір купівлі-продажу (земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлових господарських будівель і споруд) серія та номер 546 від 30 липня 2014 року недійсним;

скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1. яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за індексним номером 14807519 від 30 липня 2014 року за номером запису про право власності № 651о67о власник ОСОБА_6;

визнати за ОСОБА_4 право на частку у спадковому майні, що складається з 1/4 частини спірного житлового будинку;

визнати за ОСОБА_4 право на частку у спадковому майні, що складається з 1/4 частини (земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_1) та на 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої матері ОСОБА_10;

витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_6 1/4 частину будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4,

витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_6 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4

Судові витрати просив покласти на відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог указував на порушення його спадкових прав на 1/4 частину спірного житлового будинку та земельних ділянок.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою 13 жовтня 1997 року на ім'я ОСОБА_8 в частині права на спадщину на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 30 квітня 2013 року, яке видане приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Гула М.К. ім'я ОСОБА_5 в частині права на спадщину на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину житлового будинку літ. "А", житлсвою площею 36,0 м2, та господарських будівель і споруд, у тому числі: сарай літ. "5", літна кухня літ. "В", убиральня літ. "Г", погріб літ. "Д", колодязь літ. "І", паркан № 2-3, мостіння літ. "И", які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_6 1/4 частину будинку літ. "А", житловою площею 36,0 м2, та господарських будівель і споруд, у тому числі: сарай літ. "5", літна кухня літ. "В", убиральня літ. "Г", погріб літ. "Д", колодязь літ. "І", паркан № 2-3, мостіння літ. "И", які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та змінити рішення суду апеляційної інстанції в частині про залишення рішення суду першої інстанції без змін, та відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2015 року, в незміненій його частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Установивши, що оспорювані свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1, видані на ім'я ОСОБА_8 та ОСОБА_5 порушують спадкові права позивача як спадкоємця, який має право на 1/4 частку у спадщині та який прийняв спадщину відповідно до закону, звернувшись у межах шестимісячного строку після смерті матері до нотаріальної контори із відповідною заявою, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України) дійшли правильного висновку про визнання указаних свідоцтв частково недійсними та визнання за позивачем у порядку спадкування за заповітом права власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 1/4 частини будинку та господарських споруд не оскаржувалось, а тому відповідно до ст. 335 ЦПК України судом касаційної інстанції не перевірялось.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2015 року, в незміненій його частині, та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:С.П. Штелик
О.В. Закропивний
С.Ф. Хопта