Справа № 306/698/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі - Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Свалявського районного суду від 13 жовтня 2015 року, прийнятою за заявою заступника начальника відділу ДВС Свалявського районного управління юстиції про встановлення способу виконання рішення суду,-

в с т а н о в и л а :

Заступник начальника відділу ДВС Свалявського районного управління юстиції Янович С.П. звернувся до суду із заявою про встановлення способу виконання рішення суду.

Заява мотивована тим, що на виконанні у відділі ДВС Свалявського РУЮ знаходиться виконавчі листи № 306/3162/13-ц від 26.02.14 р. та № 710/2354/12 від 30.04.13р., по яким із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто 79900 грн. за договором позики, 801 грн. судового збору; на користь ОСОБА_6 - 25318,67 грн. сплачених коштів, 2500 грн. за послуги адвоката, 510 грн. судового збору; на користь ОСОБА_2 - 22356о грн. та судовий збір в сумі 2235 грн. 06.01.2015 р. заявнику надана довідка №4/02-06 від 06.01.2015 року видана Неліпинською сільською радою, згідно якої за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано та проживають неповнолітні діти:ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8ІНФОРМАЦІЯ_2 До ДВС 17.07.2015 р. надійшов витяг з протоколу № 10 засідання комісії з питань захисту дитини Свалявської райдержадміністрації, відповідно до якого відмовлено у наданні попереднього дозволу на реалізацію зазначеного майна. Тому державний виконавець звернувся до суду із зазначеною заявою та просив встановити спосіб виконання вищевказаних виконавчих листів без надання попереднього дозволу органів опіки та піклування на реалізацію даного майна.

Ухвалою суду у задоволенні заяви відмовлено.

ОСОБА_2 оскаржив цю ухвалу, просив її скасувати і постановити рішення про зміну способу виконання судового рішення.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням судом першої інстанції норм процесуального законодавства.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу з наведених підстав підтримав.

Інші особи, які беруть участь у справі судове засідання не явились, про причину неявки не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджено відповідними розписками. Тому суд розглянув справу у їх відсутності та без фіксації судового процесу відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши представника апелянта та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги: вказівка в оскаржуваній ухвалі на те, що аналогічна справа вже розглядалась судом є невірною; у боржника відсутнє інше майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Зазначені доводи є такими, що відповідають дійсним обставинам справи, але не є такими, що дають підставу для скасування оскаржуваної ухвали, висновок якої узгоджується із діючим законодавством.

Дійсно, подібна справа розглядалась у Свалявському райсуді, але вона не є ідентичною цій справі: виконання рішення стосовно стягнення боргу в користь ОСОБА_2 вона не стосувалась. Доведено матеріалами справи, що іншого майна у ОСОБА_4, на яке може бути звернуто стягнення, немає.

Рішення суду підлягають виконанню з дотриманням вимог іншого законодавства, яке має відношення до стадії виконання судових рішень.

Так, по справі встановлено, що із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто судовими рішеннями 79900 грн. за договором позики, 801 грн. судового збору; на користь ОСОБА_6 - 25318,67 грн. сплачених коштів, 2500 грн. за послуги адвоката, 510 грн. судового збору; на користь на користь ОСОБА_2 - 223560 грн. та судовий збір в сумі 2235 грн. В процесі виконання виданих виконавчих листів про стягнення цих сум встановлено, що у ОСОБА_4 немає транспортних засобів та земельної ділянки. Також встановлено, що у ОСОБА_4 на праві власності є будинок АДРЕСА_1, в якому також зареєстровані її неповнолітні діти її ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8ІНФОРМАЦІЯ_2

Наказом Мінюсту України від 2.04 2012 р. затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень, згідно п. 4.5.7 якої у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 47 Закону.

Відповідно до п.1.3 наказу Міністерства хорони здоров'я, Мінпраці, Міносвіти, Державного комітету України у справах сім'ї та молоді від 26.05.1999 р., № 34/166/131/88 "Про затвердження Правил опіки та піклування" органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Відповідно до витягу з протоколу № 10 засідання комісії з питань захисту прав дитини Свалявської райдержадміністрації у наданні попередньої згоди на реалізацію нерухомого майна - вказаного вище житлового будинку боржниці - відмовлено.

У зв'язку з цим державний виконавець звернуся до суду із заявою про зміну способу виконання рішень суду, а саме: дозволити реалізувати будинок боржниці без попередньої згоди органу опіки та піклування. Але таке звернення не відповідає законодавству щодо змісту способу виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. На ці способи захисту цивільних прав та інтересів є посилання і в ухвалі ВСУ від 19.03.2008 р.

Як вказано, законодавством встановлено надання згоди органу опіки та піклування на укладення договору купівлі-продажу будинку, в якому мають право проживати діти і звернення державного виконавця до суду про реалізацію такого будинку без згоди зазначеного органу не є зміною способу виконання рішення і по змісту є таким, що не відповідає законодавству.

Керуючись ст.ст.307,312, 315 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Свалявського районного суду від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: