АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа №22-ц/796/8247/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Супрун Г.Б.
Доповідач: Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Барановської Л.В.

суддів: Панченка М.М., Побірченко Т.І.

при секретарі: Куркіній І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Державної іпотечної установи, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання договору іпотеки недійсним.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом, в якому просила визнати іпотечний договір, укладений 10.11.2006 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 недійсним з підстав, передбачених статтями 203, 215 ЦК України, вказавши на те, що договір іпотеки укладено без попередньої згоди органу опіки і піклування, чим порушені житлові права дитини, який проживає у спірному житловому будинку.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20.04.2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки доказам, неповно з'ясував обставини справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судом встановлено, що 10.11.2006 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,0780 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та розташований на ній житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами.

Згідно іпотечного договору нерухоме майно, яке є предметом цього договору передається в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за кредитним договором №09-06-Ип/16 від 10.11.2006 року на суму 85100 євро, строком до 09.11.2021 року, а також процентів за користування кредитними ресурсами, виходячи з процентної ставки 13,5% річних, а також комісійної винагороди за основним зобов'язанням, неустойки за цим договором або за основним зобов'язанням, враховуючи відшкодування збитків, завданих прострочкою платежів за основним зобов'язанням, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки.

Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 11.02.2015 року було укладено договір відступлення права вимоги №17/4-В, з метою реалізації порядку звернення стягнення на майнові права відповідно до договору застави майнових прав №17/4-З від 11.02.2015 року, який був укладений з метою забезпечення виконання зобов'язань первісного кредитора за кредитним договором №17/4 від 11.02.2015 року.

Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до довідки КК «Центр комунального сервісу №49» № 1185 від 15.04.2016 року ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом із неповнолітнім сином ОСОБА_2 з 16.02.2006 року за адресою: АДРЕСА_1 (п/б).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання договору іпотеки недійсним суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не було доведено порушення майнових прав дитини при укладанні оспорюваного договору, а тому позов задоволенню не підлягає.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надання належної правової оцінки зібраним у справі доказам та застосування правових норм, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обгрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Статтею 203 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав, з яких правочин може бути визнаний недійсним. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Частиною 3 ст. 203 Цивільного Кодексу України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Так, у відповідності до ч.ч.3,4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від 10(десяти) до 14 (чотирнадцяти) років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше не встановлено за згодою між дитиною та батьками або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 (десяти) років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

У відповідності до вимог ст. 177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо її майнових прав, у тому числі і відмовлятися від майнових прав дитини.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із доводами суду першої інстанції про те, що оскільки на час укладання оспорюваного договору неповнолітній ОСОБА_2 був зареєстрований в АДРЕСА_1, а тому він набув права користування житлом, як член сім'ї власника.

Разом з тим, оспорюваний договір не можна визнати недійсним, оскільки позивачкою ОСОБА_1 не було доведено, що в результаті його укладання були порушені майнові права дитини. У дитини не має права власності на будь-яку частину вказаного вище будинку і ці обставини представник позивачки не заперечував.

За таких обставин доводи апеляційної скарги в частині наведення правових обґрунтувань, аналогічних зазначеним в позовній заяві не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вказаним обґрунтуванням суд першої інстанції надав належну оцінку, про що відповідно було зазначено в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді