У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги,

в с т а н о в и в :

Позивач ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 04 липня 2000 року належить будинок по АДРЕСА_1.

До укладення договору вказаний будинок належав ВАТ «Металугрмаш» та використовувався ним у якості гуртожитку для тимчасового поселення у ньому одиноких працівників підприємства, оскільки будівля гуртожитку була введена в експлуатацію як гуртожиток для проживання одиноких громадян на 100 койко-місць заводу ім. Красіна.

Після придбання гуртожитку за договором купівлі-продажу, позивачем було з'ясовано, що в кімнаті № 20 в гуртожитку проживала відповідач ОСОБА_4, яка не перебувала у трудових відносинах з попереднім власником, оскільки звільнилася за згодою сторін.

З часу набуття позивачем права власності на гуртожиток по АДРЕСА_1 відповідач не у повному обсязі сплачувала, або взагалі не сплачувала кошти за надані їй комунальні послуги: постачання води, теплової та електричної енергії, вивозу побутових відходів та інше.

Станом на час розгляду справи в суді загальна сума заборгованості за підрахунком позивача складала 30 980 грн 16 коп., яку він просив стягнути з відповідача на його користь.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року ФОП ОСОБА_2 відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року .

У касаційній скарзі представник ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга містить заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на поважність причин його пропуску.

Відповідно до ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення строку, встановленого частиною першою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що з матеріалів касаційної скарги вбачається, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеної ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_2 на підставі ст. 297 ЦПК України, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що заявник не надав доказів поважності причин пропуску строку (близько дев'яти місяців) на апеляційне оскарження рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновку суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки обставин щодо поновлення пропущеного процесуального строку.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити представнику фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року.

Відмовити представнику фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги, за касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак