22.03.2016 ЄУН № 337/114/16-ц
Провадження № 2/337/315/2016
22 березня 2016 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредун Д.С., секретарі Медвідь Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку заочного провадження, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» до ОСОБА_1, про стягнення матеріальної шкоди заподіяною внаслідок злочину,
ПАТ «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» в особі представника за довіреністю ОСОБА_2, звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди заподіяною внаслідок вчинення злочину, в розмірі 2000 гривень.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 надав клопотання (а.с.20) про задоволення позову, розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження.
Відповідач ОСОБА_1, повідомлений належним чином про розгляд справи, в порядку встановленому п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України (а.с.18, 19), в судове засідання повторно не зявився. Поважних причин неявки суду не повідомив. Заперечення проти позовної заяви суду не надав. Суд розцінює його неявку без поважної причини, та згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України, приходить до висновку про необхідність розгляду справи в порядку заочного провадження.
Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Частина 4 статті 61 ЦПК України вказує, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Як вбачається з копії вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2013 року у справі Провадження №1-кп/337/499/2013 (а.с.2), що набрав законної сили 19 січня 2014 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а саме, що 18 вересня 2013 року приблизно о 23:30 годині ОСОБА_1, діючи умисно, повторно, проник на територію ПАТ «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2, звідки зі складу цеху №130 таємно викрав зварювальний апарат «Trans Pockt 1500» в комплекті зі зварювальними кабелями, чим спричинив ПАТ «Запорізький завод надпотужних трансформаторів» матеріальний на суму 4202 гривень.
Крім того, як зазначено у вироку, на час розгляду справи ОСОБА_1 частково відшкодував спричинену матеріальну шкоду в розмірі 2202 гривень.
Відшкодування матеріальної шкоди на суму 2202 гривень також підтверджено виписками з банківського рахунку позивача (а.с.3, 4, 5-6).
Зважаючи на викладене, з урахуванням приписів ч.1 ст. 60, ч.4 ст. 61 ЦПК України, суд вважає встановленим спричинення ОСОБА_1 матеріальної шкоди ПАТ «Запорізький завод надпотужних трансформаторів», розмір невідшкодованої частини якої становить 2000 гривень.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За ч.1 ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Таким чином, зважаючи на викладене, спричиненні ОСОБА_1 збитки внаслідок вчинення злочину, підлягають стягненню з нього в повному обсязі.
Судовий збір, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 59, 60, 174, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, судовий збір в дохід держави у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте на підставі заяви відповідача, поданої до Хортицького районного суду міста Запоріжжя на протязі 10 діб з дня отримання копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Д.С. Бредун