Справа № 426/6990/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

23 червня 2016 року Сватівський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Гашинського М.А., при секретарі судового засідання Черкашеній-Грибінюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Сватове цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Сватівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті, -

встановив:

23 червня 2016 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить, встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла в певний час за адресою: кв. Якіра б.5 кв.27 в м. Луганськ Луганської області внаслідок хронічної серцевої недостатності, атеросклеротичнного кардіосклерозу, 23 липня 2015 року.

Заява обґрунтована тим, що про смерть його матері було видане Лікарське свідоцтво про смерть № 48 від 24 липня 2015року. З зазначеним документом він звернувся до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, де 24 липня 2015 року отримав Свідоцтво про смерть, бланк серія I-ЕД №440571.

При його зверенні до органів нотаріату та до органів реєстрації фактів цивільного стану на підконтрольній території України, йому було розяснено, що документи Свідоцтво про смерть від 24 липня 2015 року, видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції та медичне свідоцтво про смерть не мають юридичної сили та не створюють правових наслідків .

Вказана обставина позбавляє його можливості зареєструвати факт смерті матері у встановленому законом порядку.

Реєстрація факту смерті його матері, ОСОБА_2 необхідна для реалізації прав на спадщину як спадкоємця першої черги згідно з законом. Тому він вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник не прибув у судове засідання, завчасно надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності та прохав встановити факт смерті.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, завчасно надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу без його присутності та на розсуд суду.

Суд, беручи до уваги письмові заяви заявника та представника заінтересованої особи, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши у судовому засіданні надані докази, вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_3 про встановлення факту смерті, оскільки судом встановлено наступне.

Відповідно до наданої копії свідоцтва про народження заявника (а.с. 9), його матірю є ОСОБА_4.

Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області відмовлено заявнику в державній реєстрації факту смерті ОСОБА_2, оскільки свідоцтво про смерть I-ЕД № 440571, виданого 24.07.2015, а також щодо актового запису про смерть ОСОБА_2 в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відомості відсутні, що підтверджує відсутність юридичної сили зазначених документів (а.с. 10).

Заявником надано суду копії фотозображень на яких зображено місце поховання ОСОБА_5, яка померла 23 липня 2015 року (а.с. 11,12), відповідно до наданих копій товарного чеку та довідки витрати на поховання ОСОБА_2 поніс її син завник по справі ОСОБА_1 (а.с.13).

Копію лікарського свідоцтва про смерть (а.с. 7) та свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (а.с. 8), суд не може взяти до уваги як докази через їх недопустимість.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1, оскільки факт того, що ОСОБА_2 померла 23 липня 2015 року підтверджено обґрунтуванням в заяві, наданими доказами та у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених заявником.

Керуючись ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 3, 59, 60, 209, 212-215, 234, 256, 257-1, 259, 294, 367 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 23 липня 2015 року за адресою: кв. Якіра б. 5 кв. 27 в м. Луганськ Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Луганської області через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Гашинський