Справа № 2-750/04
Номер провадження 6/559/10/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючої судді Лопухович А.О.

при секретарі Федчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання відділу державної виконавчої служби про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в и в :

В обґрунтування своїх вимог державний виконавець посилається на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дубенського міськрайонного управління юстиції надійшов повторно виконавчий лист № 2-750 від 30.07.2004 року виданий Дубенським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 20.07.2004 року і до повноліття дитини. По вищевказаному виконавчому документу державним виконавцем 04.08.2004 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена сторонам. Станом на 26.02.2016 року борг по сплаті аліментів становить 31043,60 грн. 08.02.2016 року до ВДВС надійшла заява від ОСОБА_4 про винесення подання про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов»язань. Просить обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обов»язків.

Представник ДВС у судове засідання не з»явився, подав заяву в якій просить подання розглядати без їх участі.

Вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що дане подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Пунктом 18 статті 11 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням. Однак ст. 13 Загальної декларації прав людини та ст. 33 Конституції України гарантують кожному право на вільне пересування і обрання місця проживання, а також випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дубенського МУЮ перебуває виконавчий лист, виданий на підставі рішення Дубенського міськрайонного суду від 30.04.004 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 20.07.2004 року і до повноліття дитини. (а.с.5)

По даному виконавчому листу 04.08.2004 року було відкрите виконавче провадження .(а.с.6)

У відповідності до ст. 6 «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, встановлений порядок звернення державного виконавця з поданням до суду щодо обмеження у праві виїзду за межі України та заборони в'їзду в Україну у разі невиконання боржником своїх зобов'язань. Вказаний нормативно-правовий акт передбачає, що подання державного виконавця повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Проте, в поданні державного виконавця державної виконавчої служби щодо обмеження ОСОБА_1. у праві виїзду за межі України взагалі нічого не зазначено про те, в чому саме полягає ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань та чим доводиться цей факт.

Сам по собі факт не виконання боржником свого обов'язку по погашенню боргу не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань. В поданні державного виконавця не вказано, які дії пов"язані з примусовим виконанням рішення суду були вжиті державним виконавцем до звернення його з даним поданням до суду.

Також в матеріалах справи відсутні докази того, що боржник отримав чи йому надсилалась постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2004 року. Отже, доказів, які б свідчили про те, що державний виконавець вжив всіх необхідних заходів для виконання виконавчого листа; а також доказів того, що боржник умисно ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, матеріали справи не містять. Державний виконавець відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України не навів у своєму поданні наявність умислу та факти ухилення боржника від виконання зобов'язання, хоч тягар доказування обставин ухилення боржника від виконання зобов'язань покладається саме на державного виконавця.

Таким чином, суд вважає, що подання державного виконавця про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 не підлягає до задоволення .

Керуючись п.2 ч.2 ст. 307, ст.ст.312-315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби дубенського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання даної ухвали.

Суддя: