Провадження №2/761/974/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 лютого 2016 року року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Личак М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

07.07.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 15538260,65 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.02.2013 року між сторонами було укладено договір позики №30004/2013/ST, у відповідності до якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти у сумі 5400000 грн., що дорівнює 647000 доларів США зі строком повернення до 30.04.2016 року. У визначений договором строк відповідачка борг не повернула, у зв'язку з чим позивач неодноразово звертався до останньої з вимогою повернути кошти, проте ОСОБА_2 не виконала свої зобов'язання, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили задовольнити його в повному обсязі з підстав викладених в позові.

Представник відповідачки проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволені.

Вислухавши представників позивача та представника відповідачки, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 28.02.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів (а.с.7-11).

Відповідно до п.1 та п.2 договору позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 5400000 грн., що дорівнює 647000 доларів США, у строк до 30.04.2016 року.

Згідно п.2.1. договору вище суму грошей відповідачка зобов'язується повернути позивачеві готівкою, у повному обсязі, у національній валюті, по комерційному курсу продажу готівкової валюти, доларів США, на день платежу.

Станом на час розгляду справи відповідачка взяті на себе грошові зобов'язання щодо повернення позики не виконала у повному обсязі.

Пунктом 7 договору встановлено, що якщо відповідачка своєчасно не повернула суму позики, або якусь частину позики, згідно пунктів 1.2., 1.3., 2. цього договору/ та додатка №2 цього договору, відповідачка з повною відповідальністю усвідомлює, що зобов'язана сплатити на вимогу позивача суму боргу, готівкою, у повному обсязі, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також штраф у розмірі 0,5% процента від простроченої суму за кожен день прострочення виплат.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у встановлений строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтями 1046, 1049 ЦК України передбачено, що на позичальника покладається обов'язок повернення позикодавцю позики у такій же сумі грошових коштів, які були передані позичальнику позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені укладеним договором.

Згідно п.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з Додатку №2 до договору позики №30004/2013/ST від 28.02.2013 року відповідачка здійснювала виплати частинами до січня 2015 року в загальному розмірі 149500 доларів США (а.с.12-13).

11.03.2015 року позивач письмово повідомив відповідачку про порушення нею вимог договору в частині своєчасності повернення позики згідно до графіку погашення заборгованості та вимагав дострокового повернення позики в повному обсязі (а.с.15).

Відповідно п.п.1,2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з ч.2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи сума основного боргу відповідачки за Договором позики №3004/2013/ST від 28.02.2013 року становить 497500 доларів США, що станом на 03.07.2015 року за курсом НБУ становить 10452475 грн., штраф за Договором позики становить 242065 доларів США, що станом на 03.07.2015 року за курсом НБУ становить 5085785,65 грн.

У відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стороною відповідачки на підтвердження заперечень щодо отримання в борг коштів від позивачки не надано жодного доказу та не вжито жодних процесуальних заходів щодо отримання таких доказів в даній справі.

За таких обставин, враховуючи встановлені судом факти, а саме те, що відповідачка позичила у позивача за Договором позики кошти у розмірі еквівалентному 647000 доларів США, що на момент укладання договору становило 5400000 грн., свої зобов'язання щодо повернення цих коштів в повному обсязі у встановлений строк не виконала, станом на 03.07.2015 року вказана сума дорівнювала еквіваленту 10452475 грн., а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, у зв'язку з чим, в межах позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вказану суму коштів, а також передбачений договором штраф в розмірі 5085785,65 грн., а всього 15538260,65 грн. (10452475 +5085785,65).

Крім того відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати в розмірі 3654 грн. сплаченого ними судового збору, а всього разом з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення 15541914,65 грн. (15538260,65 + 3654).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 169, 212 - 215, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15541914 (п'ятнадцять мільйонів п'ятсот сорок одна тисяча дев'ятсот чотирнадцять) грн. 65 коп., з яких: 10452475 (десять мільйонів чотириста п'ятдесят дві тисячі чотириста сімдесят п'ять) грн. - сума основного боргу за Договором позики №3004/2013/ST від 28.02.2013 року, 5085785 (п'ять мільйонів вісімдесят п'ять тисяч сімсот вісімдесят п'ять) грн. 65 коп. - штраф за Договором позики №3004/2013/ST від 28.02.2013 року, 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. - сума сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: