21 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.
розглянувши заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості і штрафних санкцій та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 500 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики, проценти за користування позикою та штрафні санкції у вигляді 3% річних в розмірі 1 652 798,06 гривень, з яких:

- 1 203 905,80 гривень - заборгованість за тілом позики;

- 96 393,56 гривень - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання;

- 352 498,70 гривень - проценти за користування позикою.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

21.03.2016 року представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_4 та оголошення заборони на його відчуження, а саме на: земельну ділянку, яка належить ОСОБА_4, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,0958 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, приблизною вартістю 200 000,00 грн.

Справа 760/7556/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3031/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Коробенко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
- житловий будинок, який належить ОСОБА_4, загальною площею 98,6 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, інвентаризаційна вартість 40 298,00 грн.

В мотивування заяви зазначає, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 може відчужити належне йому майно та грошові кошти до моменту набрання рішенням суду законної сили.

Крім того, ОСОБА_4 суму боргу добровільно виплачувати не має наміру, що було ним підтверджено в суді апеляційної інстанції. Всі намагання ОСОБА_1

врегулювати даний спір мирним шляхом закінчувалися марно. На усні звернення позивача щодо повернення суму боргу ОСОБА_4 обіцяв, що скоро все поверне. Проте, станом на сьогоднішній день сума боргу не повернена.

Колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто заява про забезпечення позову може бути пред'явлена і на стадії відкриття провадження у справі, стадії провадження у справі до судового розгляду, стадії судового розгляду в суді першої інстанції, стадії провадження в апеляційній інстанції. (Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013року № 10-72/0/4-13)

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядаються судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших, які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи убачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 існує спір з приводу виконання у мов договору позики, які, як стверджує ОСОБА_1, не виконуються ОСОБА_4, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на день звернення до суду становить 1 652 798,06 гривень.

В обґрунтування вимог заяви представник ОСОБА_1 посилався на те, що існує висока ймовірність вчинення відповідачем несумлінних дій що свого майна, оскільки він може його продати.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_4 на праві приватної власності зареєстрована земельна ділянка кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0.0958 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться з адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, р. № 2896, 03.04.2004, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Малойван В.І., на праві приватної власності зареєстрований житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, нерухоме майно, яким ОСОБА_1 просить забезпечити позов, належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, а тому, на думку судової колегії є доцільним забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборону на його відчуження на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,0958 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та на житловий будинок загальною площею 98,6 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Крім того, апеляційна інстанція вказує на те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, колегія cуддів, -

ухвалила:

Заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості і штрафних санкцій та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Накласти арешт та заборону на його відчуження:

на земельну ділянку кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0.0958 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 та на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2, що належать ОСОБА_4 на праві власності.

Допустити негайне виконання ухвали.

Копію ухвали направити Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції (вул. Лесі Українки 86, м. Вишневе, Київська обл., 08132) та до Відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції (93400, Луганська область, м. Северодонецьк, вул. 8 Березня, 1).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: