АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маринець Оксана Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року, -

встановила:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року у задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач надав нотаріусу усі необхідні документи, що підтверджують безспірність боргу, і позивач не оспорював розрахунок загальної суми боргу, тому виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог закону і підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню, немає.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Встановлено, що 15.04.2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Мобіліті» укладено кредитний договір № 50008196.

Сума кредиту: 214 088,76 грн., що в еквіваленті в доларах США становить 26 297,60 доларів США.

Строк: 60 місяців.

Цільове призначення: придбання автомобіля марки VW, модель Beetle, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1390 куб.см., рік випуску 2013.

Ставка: зі сплатою змінної відповідно до ст. 2.3. Загальних умов кредитування відсоткової ставки у розмірі 9,90% відсотків річних.

Крім того сторони уклали договір застави № 50008196 від 27.04.2013 року.

Заставна вартість предмета застави становить 267 610,95 грн.

Станом на 17.02.2015 рік заборгованість ОСОБА_1 за кредитом склала 543 333,32 грн.

17 лютого 2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» направило позивачу вимогу щодо дострокового повернення кредиту

Вимогу позивач отримав 20.02.2015 року (а.с. 85).

Протягом 30-денного строку з дня отримання вимогипозивач не сплатив заборгованість за кредитом.

08.04.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маринець О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 383 про звернення стягнення на автомобіль марки Volkswagen, модель Beetle, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1, рік виробництва - 2013, реєстраційний номер НОМЕР_2, колір - коричневий, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого ВВНТПРЕД ЦБДР та АС при МВС України 18.04.2013 року, для задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» в розмірі 543 333,32 грн.

22.04.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження (ВП № 47310307) щодо виконання виконавчого напису (а.с.23).

Вирішуючи спір, суд правильно застосував ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постанову Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, які регулюють вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України, зокрема вищенаведеною постановою від 29 червня 1999 року.

Для одержання виконавчого напису за кредитним договорами додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Суд першої інстанції вірно встановив, що ТОВ «Порше Мобіліті» надало нотаріусу усі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень і неоспорювання ним розрахунку загальної суми боргу за кредитним договором, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що після направлення письмової вимоги позивач сплатив 1 000 грн. 00 коп. на погашення кредитної заборгованості, тому сума боргу не була безспірною, колегія суддів відхиляє, оскільки зміна суми боргу після пред'явлення вимоги у зв'язку з погашенням позивачем частково суми боргу і вчинення виконавчого напису за сумою, яка зазначена у вимозі, не може бути підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки ця різниця має бути врахована при виконанні виконавчого напису нотаріуса.

Доводи про те, що відповідачем не було враховано страхове відшкодування в розмірі 45 513,43 грн. при визначенні загальної суми боргу за кредитом, яке товариством було отримано від ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», колегія суддів оцінює критично, оскільки за умовами договору добровільного страхування № 28-0199-РМ2-14-00098 від 15.04.2014 року, укладеного між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_1, страхове відшкодування отримує вигодонабувач ТОВ «Порше Мобіліті».

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 25 квітня 2016 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання неюзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук