22-ц/775/337/2016(м)
Головуючий у 1 інстанції Скудін В.Є.
Категорія 39 Доповідач Песоцька Л.І.
У Х В А Л А

Іменем України

23 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Песоцької Л.І.

суддів Ткаченко Т.Б., Мальцевої Є.Є.

секретар Собецька О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 22 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: Першотравнева державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Сахова М.А., про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, посилаючись на те, що за життя, 23 липня 2011 року, ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла їй все своє майно. Після звернення до нотаріальної контори їй стало відомо, що є новий заповіт, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Саховою М.А. 20 червня 2012 року, яким усе майно ОСОБА_5 заповідано ОСОБА_1

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 тяжко хворіла, після ампутації ніг нікуди не виїжджала, не зверталась до нотаріуса і не була присутня під час складання заповіту, який підписаний сторонніми особами та, що її волевиявлення не було вільним і не відповідало її внутрішній волі, позивач просила визнати заповіт на ім'я ОСОБА_1 недійсним та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 22 лютого 2016 року провадження в справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду, а справу передати для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача ОСОБА_6, який просив скаргу задовольнити, представників позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які заперечували проти скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Зупиняючи провадження в справі, суд, посилаючись на вимоги п. 4 ч. 1 ст. 201, п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України, виходив із того, що розгляд цієї справи є неможливим до розгляду кримінального провадження, порушеного за заявою ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України, відносно невстановлених осіб, які шляхом обману заволоділи будинком, що належав ОСОБА_5

З висновком суду про наявність підстав для зупинення провадження у справі погодитись не можна.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження в справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України провадження в справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 201 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до роз'яснень, які надані у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість розгляду.

Тобто, необхідність у зупиненні провадження в справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

У порушення вимог ст. 210 ЦПК України суд, вказавши в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали про необхідність зупинення провадження в справі, не зазначив, у чому полягає неможливість розгляду цієї справи до розгляду кримінального провадження та який матеріально-правовий зв'язок існує між цими справами, які факти, встановлені в іншій справі, будуть мати преюдиціальне значення для даної справи.

Зі справи ж вбачається, що ОСОБА_3 заявлено позов до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, а кримінальне провадження порушено відносно невстановлених осіб за фактом обманного заволодіння спадковим будинком, за ознаками ст. 190 ч. 3 КК України, і за ним до теперішнього часу триває досудове розслідування.

З урахуванням предмету, підстав позову та обставин, за якими порушено кримінальне провадження, висновки суду про неможливість розгляду цивільної справи до розгляду кримінального провадження є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам п. 4 ч. 1 ст. 201, п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини першої статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Зазначена справа перебуває в провадженні Першотравневого районного суду Донецької області з червня 2015 року, тобто, більше восьми місяців.

Посилання суду на неявку сторін з урахуванням вимог ст. ст. 27, 44 ЦПК України не є підставою для зупинення провадження в справі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення судом норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За викладених обставин ухвала суду про зупинення провадження у справі підлягає скасуванню, а справа - направленню до того ж суду для продовження розгляду по суті.

Керуючись ст. 311 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 22 лютого 2016 року скасувати, справу передати для подальшого розгляду до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді Л.І. Песоцька

Т.Б. Ткаченко

Є.Є. Мальцева