АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 2739/2016 Головуючий у І інстанції Гаврилова О.В.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк " Мухи Павла Валерійовича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року в справі за заявою Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк " до ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі − ПАТ "Укрсоцбанк") звернулося до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" (далі - третейський суд при ВГО "Всеукраїнський фінансовий союз") від 04 вересня 2015 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість за кредитним договором у сумі 93 920, 10 грн. і судові витрати в розмірі 1339, 20 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк " до ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Роз'яснено учасникам процесу, що після набрання законної сили ухвалою про відмову у видачі виконавчого листа спір між сторонами може бути вирішений судом у загальному порядку.

У апеляційній скарзі представник ПАТ " Укрсоцбанк" Муха П.В. просить ухвалу суду скасувати, а питання про видачу виконавчих листів передати на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду у судове засідання не з'явився і причину неявки суду не повідомив , а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ " Укрсоцбанк" Гуйван І.М., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав, викладених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Одним зі способів захисту прав суб'єктів цивільних правовідносин є звернення до третейських судів, що передбачено статтею 17 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає із цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди" (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом Про внесення зміни до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері

захисту прав споживачів третейським судам) ( далі - Закон № 2983-VI), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 2983-VI передбачено, що після набрання чинності цим Законом третейські суди припиняють розгляд справ у спорах щодо захисту справ споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), розгляд яких було розпочато до дня набрання чинності цим Законом, про що виноситься мотивована ухвала.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України "Про захист прав споживачів", є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За частиною першою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" між кредитодавцем та споживачемукладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди", незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Судом встановлено,що 03 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку " Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ " Укрсоцбанк" укладено Договір кредиту №839/3/27/38/8-368 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 18 858, 00 доларів США зі сплатою 5 % річних такінцевим строком повернення до 02 червня 2015року.( а.с. 27-32).

За пунктом 6.2 зазначеного договору в разі, якщо сторони не дійдуть згоди зі спірних питань шляхом переговорів, сторони, керуючись статтею 5 Закону України "Про третейські суди", домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. У разі неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз О.А. або Білоконем Ю.М. у черговості, вказаній у цьому пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними в цьому пункті суддями, суддя призначається головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків відповідно до чинного регламенту вказаного третейського суду.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 04 вересня 2015 року позов ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області 01 вересня 1998 року, зареєстрована : АДРЕСА_1) на користь ПАТ "Укрсоцбанк" ( 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) заборгованість по договору кредиту у сумі 93920, 10 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області 01 вересня 1998 року, зареєстрована : АДРЕСА_1) на користь ПАТ "Укрсоцбанк" ( 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) третейський збір у сумі 1339, 20 грн. ( а.с. 3-5).

Згідно з ч.1 ст.389-7 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду.

Відповідно до ст.389-10 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими суб'єктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах.

Незалежно від предмета й підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України "Про захист прав споживачів".

Таким чином, як встановлено, рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту, ухвалено 04 вересня 2015 року, тобто після внесення зазначених змін до ЗаконуУкраїни «Про третейські суди».

Відповідно до статті 3895 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано, якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Оскільки спірне рішення третейського суду ухвалене після внесення змін до ЗаконуУкраїни "Про третейські суди", а ОСОБА_2 є споживачем послуг банку, спір виник щодо стягнення з неї заборгованості за кредитом, то третейському суду в силу положень пункту 14 частини першої статті 6 цього Закону така справа не підвідомча.

Відмовляючи у задоволені заяви ПАТ " Укрсоцбанк" про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду, суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що спір не підвідомчий третейському суду, що дає підстави відмовити у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 389-10 ЦПК , з урахуванням положень п. 2 ч. 6 ст. 56 Закону України " Про третейські суди".

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом вимог матеріального та процесуального права не заслуговують на увагу, оскільки колегія суддів не вбачає таких порушень вимог матеріального та процесуального закону, які б слугували підставою до скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Керуючись ст. 303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк " Мухи Павла Валерійовича відхилити, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: