Справа № 347/2447/15
Провадження № 22-ц/779/667/2016
Головуючий у 1 інстанції Турянський І.Є. І. Є.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.

за участю секретаря: Драганчук У.М.

сторін: позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Косівського районного суду від 28 січня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

17.12.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 22 березня 1985 року між нею та відповідачем ОСОБА_5 рішенням Косівського районного суду було розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу і поділу майна між сторонами вони проживають в одному житловому будинку в своїх частинах, які виділені згідно поділу майна. Відповідач неодноразово влаштовував конфлікти та скандали, принижував її честь та гідність, у зв'язку з чим вона неодноразово зверталася в правоохоронні органи. 27 листопада 2015 року вона знаходилася в своїй частині житлового будинку, відповідач прийшов додому в нетверезому стані і влаштував скандал та сварку, в процесі якої умосно повибивав вікна в її частині будинку та погрожував фізичною розправою. З даного приводу позивач зверталася в Косівський ВП ГУНП, про що було складено адміністративний протокол за ст.173-2 ч.1 КУпАП. В результаті протиправних дій відповідача їй було заподіяно майнову шкоду, оскільки змушена була засклити вікна. Окрім заподіяння майнової шкоди відповідач заподіяв їй моральну шкоду.

Просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь в рахунок відшкодування майнової шкоди 250 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., 1 000 грн. за надання правової допомоги, а всього - 11 250 грн.

Рішенням Косівського районного суду від 28.01.2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 250 грн. заподіяної матеріальної шкоди, 5 000 грн. заподіяної моральної шкоди, 250 грн. витрат на оплату праці адвоката, 487 грн. 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення є незаконним та необгрунтованим, неповно і необ'єктивно з'ясовані обставини справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

Зазначив, що судом неправильно застосовано норми процесуального права, а саме - невірно обчислено суму судового збору. Позивачка повинна була сплатити судовий збір в розмірі 551,20 грнд за вимогу майнового характеру та 1500 грн. за відшкодування моральної шкоди.

В позовній заяві ОСОБА_2 зазначила, що суперечка між сторонами виникла 27 листопада 2015 року. Однак, з наданих доказів вбачається, що повідомлення від позивача до Косівського ВП ГУНП поступило 28.11.2015 року. А в ході розгляду вказаної заяви інспектором Косівського ВП ГУНП було встановлено, що дана суперечка виникла 26.11.2015 року. З огляду на вказане вбачається, що суперечка між сторонами була, однак, якого дня - суд не з'ясував та не дав оцінку у розбіжності дати вказаної події.

Судом прийняті докази, на підставі яких він дійшов до висновку, що позивач довела свої вимоги в повному обсязі щодо стягнення майнової шкоди в розмірі 250 грн., а саме -акт, складений депутатом Тюдівської сільської ради від 08.12.2015 року та довідку приватного підприємця. Однак, Акт складений одноосібно депутатом ОСОБА_6 без залучення інших членів комісії, і відсутності відповідача. А приватний підприємець ОСОБА_7 не надала позивачу на підтвердження виконаних робіт відповідних квитанцій.

Також не обгрунтовані позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

У зв'язку із наведеним, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Вислухавши доповідача, сторони та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 22 березня 1985 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був розірваний шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6).

З копії висновку інспектора Косівського ВП ГУНП ОСОБА_8 від 28.11.2015 року вбачається, що 27 листопада 2015 року біля 23 години 50 хвилин між відповідачем, який перебував у нетверезому стані, та позивачкою виникла сварка, в процесі якої ОСОБА_3 погрожував фізичною розправою ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно акту обстеження, складеного депутатом Тюдівської сільської ради ОСОБА_6, у вікні тої частини будинку, де проживає позивач ОСОБА_2, було виявлено вибиті шибку та вікно (а.с.10).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 (із змінами та доповненнями) роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Тобто, матеріальна шкода заподіяна особі і майну громадянина буде підлягати відшкодуванню у повному обсязі лише за наявності таких складових: неправомірність дії, наявність безпосереднього причинного зв'язку між діями та завданою шкодою, та наявність вини.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

З довідки, виданої приватним підприємцем ОСОБА_7 від 08.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 було надано послуги з виїздом до господарства позивача в с.Тюдів, а саме: зняття віконних рам та монтаж скла у віконних рамах, транспортні розходи, загальна сума за які становить 250 грн. (а.с.11).

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Судом установлено, що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_3 позивач зазнала моральної шкоди, яка полягає в перенесеному психологічному стресі та сильних душевних переживаннях.

Обставини заподіяння шкоди відповідачем сторони не заперечують, а час виникнення конфлікту судом встановлено правильно, допущена описка у висновку, який складений працівником міліції про те, що подія мала місце 26.11.2015 року, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Проте, визначаючи розмір морального відшкодування, суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини заподіяння матеріальної шкоди, її розмір, те, що відповідач є інвалідом другої групи, часто хворіє, є матеріально не забезпеченим, тому її розмір слід зменшити до двох тисяч гривень.

Наведене вище дає підстави зробити висновок про те, що за таких обставин вимоги позивача до відповідача про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги у частині розміру моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а у решті позовних вимог рішення суду першої інстанції слід залишити без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Косівського районного суду від 28 січня 2016 року змінити.

Зменшити розмір відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_3 до двох тисяч гривень.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: П.І. Проскурніцький

Судді: І.В. Бойчук

Л.В. Ясеновенко