Провадження № 6/127/337/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Волошина С.В.

при секретарі: Тонкопій Ю.І.,

розглянувши подання головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2, як керівника боржника у виконавчому провадженні, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ним своїх зобовязань, покладених на нього рішенням суду по виконавчому листу №127/18996/14-ц.

Подання мотивоване тим, що на виконанні в Староміському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження №49096809 з примусового виконання наказу №127/18996/14-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 04.11.2014 року про стягнення з ТОВ «ІНКОМЕ-Україна» на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 66 260,90 гривень, оплачених ним за виконання договорів №01299, 01331, 01300 та 01449.

23.10.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку.

Відповідно до Закону України Про виконавче провадження, у разі не виконання судового рішення у добровільному порядку воно підлягає примусовому виконанню. Зокрема, відповідно до ст. 5 вказаного Закону, державний виконавець зобовязаний вжити заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, повно вчинити виконавчі дії.

В ході виконання даного виконавчого провадження державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій, зокрема тих, що безпосередньо спрямовані на виконання рішення суду, зокрема накладено арешт на рахунки юридичної особи боржника, та здійснено виїзд за місцезнаходженням боржника для встановлення реального майнового стану, що підтверджується відповідними копіями документів виконавчого провадження.

Згідно акту державного виконавця від 12.02.2016 року встановлено, що під час виїзду за адресою місцезнаходження боржника (м.Вінниця, вул. Д.Нечая, 28/1) боржник ТОВ «ІНКОМЕ-Україна» за даною адресою відсутній, за цією адресою проживає ОСОБА_2 (директор ТОВ «ІНКОМЕ-Україна»), майна, що належить ТОВ «ІНКОМЕ-Україна» за цією адресою не виявлено.

Станом на 22.03.2016 року сума заборгованості перед стягувачем не погашена, боржником не вчинено жодних дій спрямованих на погашення боргу.

Одним із заходів примусового виконання рішень може бути тимчасове обмеження особі (боржнику), керівнику боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, що можливо на підставі рішення суду за поданням державного виконавця. Державний виконавець просить суд винести відповідне рішення.

В судове засідання державний виконавець не зявилася, надала до суду клопотання, в якому просила розглянути подання у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності представлені суду докази, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання виходячи з наступного.

04.11.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі №127/18996/14-ц видано виконавчий лист про стягнення з ТОВ «ІНКОМЕ-Україна» на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 66 260,90 гривень, оплачених ним за виконання договорів №01299, 01331, 01300 та 01449.

23.10.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку.

В ході виконання даного виконавчого провадження державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій, зокрема тих, що безпосередньо спрямовані на виконання рішення суду, зокрема накладено арешт на рахунки юридичної особи боржника, та здійснено виїзд за місцезнаходженням боржника для встановлення реального майнового стану, що підтверджується відповідними копіями документів виконавчого провадження.

Станом на 22.03.2016 року сума заборгованості перед стягувачем не погашена, боржником не вчинено жодних дій спрямованих на погашення боргу.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань.

Верховний суд України у своєму листі розяснив питання судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження громадян у праві виїзду за межі України. Як зазначено в листі, вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе лише в порядку визначеному ст.377-1 ЦПК України і за поданням державного виконавця на підставі п.18 ч. 3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження " у зв'язку з ухиленням боржника від виконання рішення або рішення іншого органу, що знаходиться на виконанні п.5 ч.1ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України ".

Верховний суд України зазначив, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження в праві виїзду, не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення від виконання зобов'язань покладених на боржника слід розуміти як будь-які свідомі рішення (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли для виконання цього обовязку у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають незалежні від нього обєктивні обставини. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутись і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

З наданих суду матеріалів виконавчого провадження суд не може зробити висновок, що станом на день внесення подання на розгляд факт ухилення вже відбувся і був обєктивно наявним та відповідно вбачався з матеріалів виконавчого провадження.

Суд не може обмежити Конституційне право керівника боржника на свободу пересування, зокрема й у праві виїзду за межі України, у звязку з недоведеністю перед судом факту умисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6 ЗУ Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України ст.ст. 208-210, 217, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 в обмеженні ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ТОВ «ІНКОМЕ-Україна» зобовязань, покладених на нього рішенням суду по виконавчому листу №127/18996/14-ц.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: