Справа № 140/391/16-ц
№2-о/140/27/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2016 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Науменка С.М., при секретарі Буназів К.В., прокурора Іванішина Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Немирові цивільну справу за заявою Прокурора Немирівського району в інтересах держави в особі: Воробіївської сільської ради Немирівського району, заінтересована особа: Відділ Держгеокадастру у Немирівському районі про визнання спадщини ОСОБА_1 відумерлою ,-

ВСТАНОВИВ:

Немирівською місцевою прокуратурою вивчено стан дотримання вимог Цивільного та Земельного кодексів України, а також Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» посадовими особами Воробіївської сільської ради Немирівського району.

Установлено, що на території Воробіївської сільської ради Немирівського району проживав ОСОБА_1. Відповідно до витягу із «Книги державної реєстрації актів цивільного стану про смерть», наданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Немирівського районного управління юстиції, ОСОБА_1 помер 09.10.2005, про що свідчить актовий запис про смерть № 7 від 12.10.2005 року.

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 178115 виданого 15.11.2004 року ОСОБА_1, на праві приватної власності належала земельна ділянка, що розташована на території Воробіївської сільської ради (за межами населеного пункту) загальною площею 3,1952 га.

Згідно довідки наданої відділом Держгеокадастру у Немирівському районі, нормативно грошова оцінка вказаної ділянки на даний час становить 91147 грн.11 коп.

У відповідності до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч.ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Тобто, моментом відкриття спадщини, у т.ч. права на земельну ділянку, яке належало вказаній померлій особі, слід вважати 24.12.2005 року.

Нормами ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що строк для прийняття спадщини складає 6 місяців та відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом цього строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її..

Згідно довідки наданої Воробіївською сільською радою на території сільської ради спадкоємці ОСОБА_1 не проживають та із заявою про прийняття спадщини не звертались.

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Разом з тим, з моменту встановлення підстав для визнання спадщини ОСОБА_1 відумерлою Воробіївська сільська рада не вжила заходів представницького характеру, що свідчить про те, що орган до компетенції якого віднесенні представниці повноваження у даній сфері їх не здійснює.

Так, п. 2 ст. 121 Конституції України визначено, що прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Право звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено ст. 121 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», підставами звернення прокурора до суду в інтересах держави є порушення або загроза порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.2 ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України з метою представництва інтересів держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами.

Конституційний суд України в рішенні від 08.04.1999 р. (далі рішення КСУ) визначив, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Пунктом 2 резолютивної частини рішення КСУ визначено, що під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обовязок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6,7,13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до статті 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти.

Згідно ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» первинним субєктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, управління обєктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і звязку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Як визначено ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти. Спорту, охорони здоровя, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі обєкти, визначені відповідно до закону як обєкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Враховуючи те, що держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування шляхом надання місцевим бюджетам із Державного бюджету трансфертів у вигляді субвенцій з метою формування місцевого бюджету, необхідного для здійснення повноважень місцевого самоврядування на рівні мінімальних соціальних потреб у разі, коли коштів, що надходять з власних джерел та закріплених доходів не достатньо, тому наведений факт несе потенційну загрозу як для економіки району, так і в цілому для Держави, оскільки вищезгадані явища набирають масового характеру, що в свою чергу приводить до скорочення фінансування соціальних програм, додаткового залучення коштів із Державного бюджету.

Таким чином, ненадходження додаткових коштів до бюджету сільської ради спричинене зволіканням органу місцевого самоврядування з поданням заяви про визнання спадщини відумерлою, тягне за собою необхідність у фінансовій підтримці місцевого самоврядування із Державного бюджету чим порушуються економічні інтереси держави.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 Немирівського району ОСОБА_3, заяву підтримує в повному обсязі, і просить її задовольнити.

Представник Воробіївської сільської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, заяву підтримує просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи відділ Держгеокадастру у Немирівському районі, в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, заяву визнає повністю, не заперечує проти її задоволення.

Суд заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, так як заява визнається представником заінтересованої особи, а також підтверджується копією державного акта на право приватної власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_1 (а.с.5), копією актового запису про смерть № 7 від 12.10.2005 року на ім`я ОСОБА_1 (а.с.6)., копією довідки Воробіївської сільської ради Немирівського району (а.с.7), копією довідки відділу Держгеокадастру у Немирівському районі (а.с.8).

На підставі викладеного керуючись ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 1277 ЦК України, ст.ст. 45,234,274-278 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Визнати спадщину померлого ОСОБА_1 відумерлою.

Земельну ділянку, яка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 178115 виданого 15.11.2004 належала померлому ОСОБА_1 передати у власність Воробіївської територіальної громади.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом вірно:

Оригінал рішення знаходиться в архіві Немирівського районного суду Вінницької області в цивільній справі № 140/391/16-ц.

Рішення набрало законної сили 28 березня 2016 року.

Суддя Немирівського:

районного суду: ОСОБА_4