ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1385/15-ц
Провадження № 2/210/173/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"11" березня 2016 р. Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Літвіненко Н.А.,

при секретарі Рябченко І.В.

з участю предст.позивача ОСОБА_2

з участю предст. відповідача ОСОБА_3

з участю предст. 3-ї особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Державної казначейської служби України в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Кривому Розі, третя особа ОСОБА_6 ВДВС Криворізького МУЮ про відшкодування моральної шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до відповідача Державної казначейської служби України в особі Управління державної казначейської служби України у м.. ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_6 ВДВС Криворізького МУЮ про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що у серпні 2014 року вона звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг зі скаргою на дії та бездіяльність співробітників ОСОБА_6 відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції.

У даній скарзі вона посилалась на те, що у провадженні ВДВС Дзержинського району КМУЮ перебуває виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_7 аліментів на її, ОСОБА_7 ( після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 ) ОСОБА_8, користь на утримання сина - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття.

12.08.2004року державним виконавцем ДВС ОСОБА_6 РУЮ ОСОБА_10 було винесено постанову та відкрито виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_7 аліментів.

Майже півроку ОСОБА_7 А не сплачував жодних платежів і вона вимушена була подати заяву про розшук боржника та просила вжити заходів щодо виконання боржником своїх зобовязань по сплаті коштів та здійснити дії по розшуку та накладенню арешту на належне ОСОБА_7 майно.

23.09.2005року ОСОБА_6 відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції направив запит до КП ДОР «КБТІ», щодо визначення належного ОСОБА_7 А майна.

19.10.2005року КП ДОР «КБТІ» надав відповідь якою було встановлено, що ОСОБА_7 має на праві спільної власності частку у квартирі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

На підставі отриманої з БТІ інформації 03.03.2006 року державним виконавцем С. В. Лотанюк було винесено постанову серія АА № 913744 про накладення арешту на майно ОСОБА_7 та заборонено його відчуження. При цьому арешт накладено на квартиру за адресою м. Кривий Ріг, вул. Якіра, 3/15.

Період з отримання відповіді з КП ДОР «КБТІ» до винесення постанови про накладення арешту склав майже 5 місяців. В результаті чого після здійснення виконавцем дії щодо виявлення майна, яке належить боржнику ОСОБА_7 ним було оформлено два договори:

договір про визначення часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю від 27.12.2005 року.

договір дарування !4 частини квартири від 01.02.2006 року. Згідно із текстом витягу про реєстрацію права власності даний договір було зареєстровано у КП ДОР «КБТІ» 20.02.2006 року

Данні угоди, зважаючи на те, що укладені вони були завідомо після відкриття виконавчого провадження, а також приймаючи до уваги те, що боржник ОСОБА_7 безоплатно передав свою частку у спільному майні іншим співвласникам, свідчать про те, що вони укладалися із єдиною метою - приховати майно боржника ОСОБА_7 від звернення на нього стягнення органами ДВС для виконання рішення суду по виплаті мені аліментів на нашого сина.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний використати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Співробітники ОСОБА_6 ВДВС КМУЮ мали всі права необхідні для забезпечення рішень суду, та замість того надали можливість ОСОБА_7 приховати своє майно.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Замість того щоб вчасно накласти арешт на майно боржника ОСОБА_6 ВДВС КМУЮ надав йому час майже в 5 місяців для приховування свого майна.

12.02.2015 року Дзержинським районним судом міста ОСОБА_1, було винесено ухвалу, за якою судом було визнано незаконною бездіяльність співробітників ОСОБА_6 ВДВС КМУЮ. по примусовому виконанню рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу про стягнення аліментів з ОСОБА_7 на її користь, у частині, що стосується не накладення арешту на майно боржника протягом тривалого часу.

Вважає, що батько її сина не сплатив аліменти саме з вини співробітників ОСОБА_6 ВДВС КМУЮ.

Моральна шкода, полягає в тому, що вона тривалий час виховувала сама дитину, без допомоги батька дитини. Задля такого тяжко працювала, аби надати дитині все, чого він потребує. Після отримання на руки рішення Центрально-Міського районного суду, про стягнення аліментів, я зітхнула із полегшенням, адже на той час вважала, що захищена законом, особами, які гарантують виконання рішення суду, а саме відповідачем.

Проте, усе виявилось марним, і по сьогоднішній день, з вини відповідача не отримала жодної копійки. Тому такі халатні та безвідповідальні дії співробітників ОСОБА_6 ВДВС КМУЮ, потягнули з а собою ряд порушень, чим спричинили їй чимало душевного болю та страждань.

Крім всього наведеного, верх цинізму з боку співробітників ОСОБА_6 ВДВС КМУЮ, стало те, що у грудні 2014 року мені надійшла листом постанова про повернення виконавчого документа. У такій постанові зазначалось те, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх судом, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд в задоволенні позову відмовити.

Представник 3-ї особи в судовому засіданні проти позову заперечує, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, представника 3-ї особи, дослідивши матеріали ссправи, вважає необхідним в задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в ОСОБА_6 відділі ДВС Криворізького МУЮ перебувало виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 на утримання сина ОСОБА_12 - ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення ним повноліття, по виконавчому листу № 12-82 від 26.03.1997 року, виданому Центрально - Міським районним судом м. Кривого Рогу, що надійшов на виконання до ОСОБА_6 відділу ДВС Криворізького МУЮ 12.08.2004 року за місцем фактичного мешкання боржника, а саме: м. Кривий Ріг, вул. Якіра З/15.

Державним виконавцем Литвиненко В.В. згідно ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» 12.08.2004 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40622700, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження того ж дня за вих. № 1502.

Після звільнення ОСОБА_10 у 01.12.2005 виконавче провадження передано державному виконавцю Лотанюк С.В., яким на підставі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» направлено запити до реєструючих органів, а саме: Адресного бюро, БТІ, ДАІ для зясування місяця реєстрації боржника та його майнового стану.

Згідно відповіді адресного столу, боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_6 районі.

Згідно відповіді КП ДОР БТІ від 19.10.2005 року, за боржником зареєстровано частину квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Якіра 3/15.

На підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було нараховано заборгованість по аліментам, яка, станом на 01.11.2005 року склала 5428,00 грн..

Виходячи з положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 2005 року, стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом, тому на момент отримання відомостей про нерухоме майно боржника видавалося недоцільним звертати стягнення на нерухоме майно боржника і накладати на нього арешт, з урахуванням того, що боржником заборгованість частково погашалася. До того ж, згідно ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» в тій же редакції, стягнення на житловий будинок чи квартиру звертається в останню чергу.

На неодноразові виклики державного виконавця боржник ОСОБА_7 до відділу ОСОБА_6 ДВС не зявлявся.

22.12.2005 державним виконавцем направлено до органів внутрішніх справ подання про примусовий привід ОСОБА_7. Згідно рапорту дільничного інспектора міліції останнього вдома застати не вдалося, тому оголосити явку до ОСОБА_6 ВДВС не надалося можливим.

Станом на 01.03.2006 заборгованість по аліментам склала 6310,00 грн.

03.03.2006 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та направлено її до Першої Криворізької нотаріальної контори.

23.10.2013року отримано виконавчий лист № 210/44013-ц, виданий Дзержинським районним судом про зняття арешту з квартири АДРЕСА_2, накладений постановою ОСОБА_6 відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 03.03.2013. 07.11.2013 державним виконавцем винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту .

На підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем була нарахована заборгованість по аліментам станом на 03.10.2011, тобто на момент повноліття дитини, яка склала 34230,12 грн.

10.12.2014Року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану у звязку з тим, що боржник за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Якіра, 3/15 не мешкає, майна, належного боржникові, не виявлено.

21.01.2015 Року на виконання до ОСОБА_6 ВДВС Криворізького МУЮ повторно надійшов виконавчий лист № 12-82 від 26.03.1997 виданий Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_7 заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_11. 22.01.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46136233.

В ході проведених виконавчих дій державному виконавцеві не вдалося встановити місце перебування боржника. 21.07.2015 року ОСОБА_6 ВДВС Криворізького МУЮ звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу про оголошення розшуку боржника - ОСОБА_7.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу у справі № 210/3506/15-ц від 11.08.2015 року оголошено розшук боржника - ОСОБА_7. 03.09.2015 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 46136233 у звязку з розшуком боржника на підставі п. 4 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 2005 року

черговість стягнення на майно боржника визначається державним виконавцем.

Згідно ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» в тій же редакції,

стягнення на житловий будинок чи квартиру звертається в останню чергу.

Станом на дату отримання відповіді КП ДОР БТІ від 19.10.2005 року

заборгованість по аліментам боржником частково погашалася.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача не доведеними.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним в позові позивачу про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн. відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23,1167,1173-1175 ЦК УКраїни, ст.ст. 10, 60, 80,88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_5 до Державної казначейської служби України в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Кривому Розі, третя особа ОСОБА_6 ВДВС Криворізького МУЮ про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Н. А. Літвіненко