н/п 2-о/490/23/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 р. м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді Мамаєвої О.В.,

при секретарі Баришніковій І.М.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа по справі Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білозерського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ :

Заявник 04.12.2015р. звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що він за національністю є поляк.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він народився 26.06.1954 року у с.Килелівка Киселівської селищної ради Білозерського району Херсонської області, в свідоцтві про народження національність батьків вказана як "українець", національність дитини не вказана. Батьками матері заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, були ОСОБА_3 та ОСОБА_4. У посвідці про народження матері заявника національність батька вказана "українець", а національність матері "полячка". З метою уникнути переслідувань з боку радянської влади, мати заявника приховала своє та сина (заявника) польське походження, та у свідоцтві про народження заявника вказала свою національність "українка".

Незважаючи на це, заявник завжди вважав себе поляком, виховувався батьками в польських традиціях, вивчав польську мову, родина заявника святкувала польські свята.

На даний час заявник прагне відновити та зберегти своє етнічне польське походження відповідно до Закону України "Про національні меншини в Україні".

Встановлення даного факту необхідно заявнику для впорядкування документів, реалізації особистих прав та отримання можливості користуватись окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством ОСОБА_5 для громадян пострадянських республік польського походження.

У судовому засідання заявник свої вимоги підтримав та просив заяву задовольнити.

Від представника заінтересованої особи заперечень проти заяви не надійшло.

Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заявник, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився у с.Киселівка Білозерського району Херсонської області. При цьому в графі національність батьків заявника зазначено: батько ОСОБА_6 «українець», мати ОСОБА_2, «українка». В той час як відомості про національність самого заявника у документі відсутні /а.с.6/.

Дошлюбне прізвище матері заявника - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 14/.

Згідно посвідки про народження УБ № 222284, виданої на ім'я ОСОБА_7, 14.08.19236 року народження, батька вказані ОСОБА_3 "українець", мати ОСОБА_4, "полячка" /а.с.7/.

Згідно ізп. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності.

З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в України».

У відповідності до ст. 3 вказаного Закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно зі ст.11 зазначеного Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно з приписами ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що бабуся заявника була полячкою, то заявник має право на відновлення національності своїх предків, як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні».

Встановлення факту приналежності до польської національності заявникові необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду.

Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення.

Керуючись ст.ст.3,4, 10, 11, 60, 212, 215, 218, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа по справі Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білозерського управління юстиції - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, до національності "поляк".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Мамаєва