ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1998/15-ц
Провадження № 2/483/43/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 липня 2016 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Чаус Л.В.

при секретарі Басовій Н.Г.,

за участю позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

06 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 є власницею 48/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Очаківській, 67 в с. Парутине Очаківського району Миколаївської області. Відповідачка ОСОБА_3 є власницею 52/100 часток цього ж будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 травня 2011 року було проведено реальний розподіл між ними вказаного житлового будинку, за яким, крім іншого, позивачці ОСОБА_1 передано у власність гараж літ. «Г». 09 вересня 2015 року ОСОБА_5 виявила, що належний їй гараж повністю зруйнований відповідачкою. Посилаючись на викладені обставини,просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 12709 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, розмір якої визначено виходячи з ринкової вартості втраченого майна, 500 грн. в рахунок відшкодування витрат, повязаних із залученням спеціалістів, 1250 грн. у рахунок витрат на правову допомогу та 487 грн. 20 коп. судового збору.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, збільшивши розмір позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди та просили стягнути з відповідачки витрати на відновлення знищеного майна у розмірі 16840 грн.відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, а також стягнути 4800 грн.в рахунок відшкодування витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. ОСОБА_3 зазначила, що будівлю гаражу літ. «Г» вона придбала за договором купівлі продажу у 1999 році і фактично користувалася цим майном. За рішенням суду про розподіл будинку будівля гаражу перейшла до ОСОБА_1, що вважає безпідставним, однак рішення суду вона не оскаржувала. Не заперечує, що розібрала будівлю гаражу, забравши собі будівельні матеріали. Згодна відшкодувати позивачці 4000 грн., виходячи з інвентарної вартості гаражу.

Представник відповідачки ОСОБА_4 зазначив, що для відновлення гаражу можуть бути використані будівельні матеріали, з яких він був раніше побудований та які маються в наявності у відповідачки.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

ОСОБА_6 та відповідачка ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинкуз господарськими будівлями та спорудами за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с.Парутине, вул. Очаківська, 67, що підтверджується витягом про реєстрацію прав від 05 вересня 2011 року № 31192339 (а.с. 6).

Згідно рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 травня 2011 року, яке набрало законної сили 23 травня 2011 року, задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про реальний розподіл вказаного житлового будинку(а.с. 25-26).

Вказаним рішенням встановлено, що сторони придбали по 1/2 частині вказаного житлового будинкуз господарськими будівлями і спорудами: ОСОБА_1 07 лютого 2002 року, ОСОБА_3 14 травня 1999 року.

На підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи від 17 березня 2011 року № 895-896 за рішенням суду ОСОБА_3 виділено у власність 52/100 частин цього житлового будинку та господарські будівлі і споруди: 1/2 частину літ. «Дпл» - погріб з шиєю, 1/2 частину споруд.

ОСОБА_1 виділено у власність 48/100 частин цього будинкута господарські будівлі і споруди:літ. «В» - літню кухню, літ. «Е» - вбиральню, літ. И» - сарай, літ. «Г» - гараж, 1/2 частину літ. «Дпл» - погріб з шиєю, 1/2 частину споруд.

Також з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто 2036 грн. в рахунок грошової компенсації за перевищення її ідеальної частки.

В силу ч.3 ст.61 ЦПК України, зазначені обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи, оскільки в ній беруть участь особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22 березня 2016 року № 125-011, призначеної у цій справі, будівля гаражу літ. «Г» , належна ОСОБА_5, на момент дослідження частково зруйнована на 70% і використовуватися за прямим призначенням - як будівля гаражу не може. Також експертизою визначено, що витрати, які необхідні для відновлення гаражу за діючими на час проведення експертизи цінами складають 16840 грн., з них вартість будівельних матеріалів - 8746 грн. 75 коп., вартість будівельних робіт - 8093 грн. 25 коп. (а.с. 87-114).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна, або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідачка ОСОБА_3 підтвердила в судовому засіданні факт самовільного руйнування нею сараю літ. «Г», який по розділу відійшов ОСОБА_1, а тому цю обставину суд вважає доведеною.

При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК України про їх належність та допустимість. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно зі статтею 60 ЦПК України, обовязок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення ОСОБА_3 проти позову суд вважає безпідставними, оскільки за договором купівлі-продажу від 14 травня 1999 року вона придбала 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а реальний розділ вказаного нерухомого майна було проведено лише за рішенням суду від 10 травня 2011 року, яке сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

Твердження представника відповідачки про наявність будівельних матеріалів для відновлення гаражу суд також не приймає до уваги, оскільки згідно висновку експертизи будівельні матеріали, які залишилися після розбирання будівлі гаражу складаються з деформованих і розбитих залізобетонних стовпчиків та цегли. Ці матеріали знаходяться у володінні відповідачки на її території, позивачці не передавались та відсутня згода останньої на використання залишків цих матеріалів при відновленні гаражу.

Таким чином, суд вважає, що позивачкою доведено факт руйнування належного їй майна відповідачкою, необхідність його відновлення та розмір витрат на відновлення.

Враховуючи наявність протиправної поведінки ОСОБА_3, завданих нею збитків, причинного звязку між її поведінкою та завданими збитками, відповідно до ст. 22 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі витрат на відновлення майна у розмірі 16840 грн.

Позивачкою понесено витрати у розмірі 500 грн. на оплату послуг спеціаліста для визначення вартості відновлювальних робіт, з якими відповідачка не була згодна, витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 4800 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1250 грн.,підтверджені документально (а.с. 22, 29, 47, 138, 139).

У порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, вказані витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки у повному обсязі

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 16840 (шістнадцять тисяч вісімсот сорок) грн., в рахунок сплати судового збору 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп., в рахунок витрат на правову допомогу 1250 (одну тисячу двісті пятдесят грн.), в рахунок витрат на залучення спеціаліста 500 (пятсот) грн. та в рахунок витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи 4800 (чотири тисячі вісімсот) грн., а всього 23877 (двадцять три тисячі вісімсот сімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скаргипротягом десяти днів з дня його проголошення,а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, у той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: