АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/412/16 Справа № 202/2160/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Колодяжна Н.Є.
Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2015 року, посилаючись на неповне та необєктивне дослідження всіх обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване заочне рішення незаконним, таким, що підлягає скасуванню, з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до кредитно-заставного договору від 30.08.2006 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 15000 грн. на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 24,00% на рік з кінцевим терміном повернення 30.08.2009 року.

Зобовязання за кредитним договором було забезпечено договорами поруки, укладеними між Банком та ОСОБА_3 30.08.2006 року та між Банком та ПАТ «Акцент-Банк» 20.10.2010 року.

ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору, в звязку з чим станом на 22.10.2013 року виникла заборгованість, яка згідно розрахунку Банка становить 156794,47 грн., а саме: 9608,41 грн. заборгованість за кредитом, 59136,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 87688,60 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 361,32 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

Відмовляючи Банку у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що трирічний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України - сплив.

Однак, з таким висновками суду погодитися не можна, оскільки він зроблений у порушення вимог закону та обставин справи.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Таким чином, підставою для застосування строку позовної давності є заява сторони під час розгляду справи.

Між тим, в матеріалах справи відсутня заява відповідача(ів) про застосування строків позовної давності, а тому суд першої інстанції невірно застосував положення ст. 257 ЦК України та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Рішення як незаконне повинне бути скасованим.

В силу ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно вимог ст. 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 як позичальник, свої зобовязання за кредитним договором щодо повернення кредиту не виконав.

Право кредитора вимагати від боржника повернення кредиту підлягає захисту.

Враховуючи зазначені норми закону, а також те, що ОСОБА_2 свої забовязання за кредитним договором не виконав, апеляційний суд, вважає за необхідне частково задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнути з відповідачів на його користь прострочену суму заборгованості за кредитним договором.

Оскільки, зобовязання за даним договором було забезпечено договором поруки, укладеним з ПАТ «Акцент-Банк» в межах суми 10 000,00 грн., - підлягають задоволенню вимоги про солідарне стягнення з ПАТ «Акцент-банк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 - 10 000,00 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Вирішуючи питання про розмір кредитної заборгованості, апеляційний суд виходить із розрахунку, наданого Банком, однак вважає за можливе зменшити розмір пені, як її складової частини, виходячи із ч. 3 ст. 551 ЦК України, якою передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Враховуючи, що пеня в розмірі 87 688,60 грн., значно перевищує суму заборгованості по тілу кредиту, яка становить 9 608,41 грн., апеляційний суд вважає за необхідне зменшити її розмір до 1000,00 грн..

Таким чином, заборгованість, що підлягає стягненню з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Банку (за мінусом стягнутої солідарно з ПАТ «Акцент-банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суми в розмірі 10 000,00 грн.) становить: 9608,41 заборгованість за кредитом, 59136,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 361,32 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 1000,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором.

Що ж стосується вимог Банку про стягнення на його користь витрат на правову допомогу, апеляційний суд зазначає наступне.

До складу судових витрат віднесені витрати на правову допомогу (п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України). Витрати, що пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

В матеріалах справи відсутні докази про надання правової допомоги ПАТ КБ «ПриватБанк» з необхідними розрахунками часу адвокатом або іншим фахівцем в галузі права, тому підстав для задоволення позову в цій частині немає.

Враховуючи, що по даній справі судовий збір в частині ОСОБА_2, ОСОБА_3 становить 551,20 грн. з кожного, в частині ПАТ «Акцент-Банк» - 1378,00 грн., позивач сплатив за подання позову 1567,94 грн., - апеляційний суд, враховуючи, що позов задоволено частково, вважає за необхідне стягнути з ПАТ «Акцент-Банк» на користь позивача судовий збір в розмірі 1378,00 грн., а із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави судовий збір по 551, 20 грн. з кожного.

Зважаючи на викладене, висновки, зазначені у судовому рішенні, зроблені в результаті невірного застосування матеріального закону, а тому, апеляційний суд вважає, що районний суд ухвалив незаконне рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, є підстави для скасування судового рішення з частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. 307, п.п. 1-4, ч. 1 ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу та позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2015 року скасувати.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 10 000 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № MKUISE00000054 від 30 серпня 2006 року, яка складається з: 9608,41 заборгованість за кредитом, 59136,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 361,32 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 1000,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором.

За мінусом стягнутої солідарно суми - 10 000, 00 грн.., -

-стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» загальну суму заборгованості в розмірі - 60 105,87 грн..

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1378,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі по 551,20 грн. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_5