Справа № 182/4696/15-ц
Провадження № 2/0182/1142/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.02.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

при секретарі - Снєгульської В.М..

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 „ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ ОСОБА_4 банк „ПриватБанк звернувся з позовом до ОСОБА_2 та просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором №DNH4KP22890391 від 21.08.2006 року у розмірі 30570,05 грн., яка складається з наступного: 1326,14 грн. заборгованість за д; 8586,65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 18725,35 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; штрафи 500 грн., 1431,91 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 305 грн. 70 коп.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача проти позову заперечували та просили відмовити, оскільки кредит було надано на строк до 21.08.2008 року, в квітні 2007 року ОСОБА_2 здійснила останній платіж достроково. До дня звернення позивача до суду ОСОБА_2 не отримувала будь яких повідомлень від банку, що має заборгованість. Вважають , що сплив строк позовної давності для звернення позивача із зазначеним позовом, а тому просять застосувати наслідки спливу строків позовної давності та відмовити в задоволенні позову. (а.с. 25-28).

Заслухавши сторони дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ ОСОБА_4 банк „ПриватБанкта ОСОБА_2 21.08.2006 року був укладений кредитний договір №DNH4KP22890391, за яким ОСОБА_2 отримала споживчий кредит для придбання мобільного телефону в розмірі 2015 грн. на строк 24 місяці по 21.08.2008 року.( а.с.5)

За п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( „Розстрочка)(Стандарт) термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені,штрафів за даним договором встановлено сторонами тривалість 5 років.( а.с.6-9)

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №DNH4KP22890391 здійснила останній платіж 04.04.2007 року ( а.с.4)

З позовом до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 позивач звернувся 09.07.2015 року( а.с.2)

Представник ПАТ КБ „ПриватБанк в обґрунтування позову послалась на те, що ОСОБА_2 не виконувала належним чином кредитні зобовязання, здійснювала платежі за кредитом не в повному обсязі, останній платіж ОСОБА_2 здійснила 23.05.2014 року, а тому строки позовної давності перервались і строк звернення з цим позовом до суду не пропущений.

Однак судом встановлено, що з квітня 2007 року ПАТ КБ „ПриватБанк не повідомляв ОСОБА_2 про наявність заборгованості, не звертався із вимогами про стягнення виниклої за кредитом заборгованості, ОСОБА_2 ніякі платежі не здійснювала з квітня 2007 року, а в 2012 році, коли ОСОБА_2 відкрила картковий рахунок в ПАТ КБ „ПриватБанк( а.с.50) банк автоматично самостійно списував кошти на погашення заборгованості за кредитом ( а.с.49) Зазначені обставини представником позивача були визнані в повному обсязі.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що посилання представника позивача на наявність обставин, що свідчать про переривання перебігу строку позовної давності у звязку з вчиненням відповідачем дій, що свідчать про визнання свого боргу в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, оскільки самостійне списання банком коштів з іншого відкритого банківського рахунку ОСОБА_2 не перериває перебіг строку позовної давності, так як відповідач ОСОБА_2 не вчиняла дій, що свідчили б про визнання нею свого боргу саме за кредитним договором №DNH4KP22890391 від 21.08.2006 року.

Отже, оскільки в кредитному договорі чітко визначено строк його дії до 21.08.2008 року, а сторонами в договорі встановлено строк позовної давності в 5 років, то суд дійшов до висновку, що строки позовної давності, у межах яких ПАТ КБ „ПриватБанк міг звернутися до суду з вимогою до ОСОБА_2 про захист свого цивільного прав сплив 21.08.2013 року.

Таким чином оскільки пред`явлення позову ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_2 09.07.2015 року відбулось зі спливом строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем ОСОБА_2, то у позові ПАТ КБ „ПриватБанк слід відмовити повністю відповідно до статтей 256-261, 267 ЦК України у звязку зі спливом позовної давності.

Керуючись ст.ст. 251, 256-261, 267 ЦК України, ст.ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 „ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд

Суддя: ОСОБА_5