Провадження №2/485/321/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Попукайло В.Л.,

за участю відповідачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

04 липня 2016 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду з вищенаведеним позовом, ціною 13463грн.07коп. На обґрунтування вимог позивач зазначив, що 29 березня 2006 року ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого він є, з ОСОБА_1 було укладено кредитний договір приєднання, за яким вона отримала від банку 4000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36.00% на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки і правом для банку самостійно змінювати (збільшувати чи зменшувати) кредитний ліміт. Позивач виконав зобов"язання за кредитним договором. Відповідачка не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Заборгованість визначена станом на 31 травня 2016 року. Посилаючись на порушення прав кредитора, позивач просив суд про задоволення заявлених позовних вимог.

У судове засідання представник позивача за дорученням не з'явився. Суд задовольнив його письмове клопотання в порядку ст.158 ЦПК України про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка позовні вимоги визнала. Не заперечуючи обставин укладення договору, його умов та внесення платежів, пояснила, що погашення не проводила через брак коштів.

Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

29 березня 2006 року за договором приєднання, умови якого визначеного ст.634 ЦК України, у складових: заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами Банку, позивач надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту розміром 4000грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0% на місяць з розрахунку 360 днів на рік, строком дії, що відповідає строку дії картки. Відповідачка погодила встановлення та зміну банком кредитного ліміту за власним рішенням, а також зміну тарифів - п.п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. За п.6.5 Умов і Правил надання банківських послуг прийняла зобов"язання погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування кредитом, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідальність позичальниці за порушення строків платежів більше ніж на 120 днів визначена п.8.6 Умов і Правил надання банківських послуг у виді сплати штрафу у розмірі 500грн. + 5% від суми позову (а.с.9-15).

Відповідачка, прийняті по договору зобов'язання, належним чином не виконала. Погашення по кредитному договору проводила частково, останній платіж здійснено 08 листопада 2013 року. Станом на 31 травня 2016 року заборгованість склала 13463,07грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 2780,71грн., по процентам за користування кредитом - 9565,07грн. Крім того, позивач провів нарахування штрафу у розмірі 500грн. фіксованої частини та 617,29грн. процентної складової (а.с.6-8).

Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

За ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а саме суму боргу з урахуванням процентів, розмір яких встановлено договором. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В силу ч.4 ст.631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно представленого витягу зі Статуту (нова редакція) за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство, назву на ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору, позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд визнає позовну заяву обґрунтованою i ухвалює про її задоволення.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок відшкодування позивачу судових витрат у розмірі сплаченого судового збору при подачі позовної заяви за платіжним дорученням від 22 червня 2016 року у сумі 1378грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.3,4,15,57,60,208-210,213,214,215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором від 29 березня 2006 року, станом на 31 травня 2016 року, у розмірі 13463грн.07коп., з яких: 2780грн.71коп. - заборгованість по тілу кредиту, 9565грн.07коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, штрафи: 500грн. - фіксована частина, 617грн.29коп. - процентна складова.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" судові витрати 1378грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя