Справа № 502/1816/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

за участю : представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_4

до

Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Маяк» , (СВК «Маяк»)

третя особа , яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору

Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції в Одеській області

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки власнику, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2015 року позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до СВК «Маяк» в якому просив :

- розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий № :01:002:0104 , укладений між ним та СВК «Маяк» 25.03.2015 року та зареєстрований 02.06.2015 року;

- розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий № :01:002:0103, укладений між ним та СВК «Маяк» 25.03.2015 року та зареєстрований 02.06.2015 року;

- зобовязати СВК «Маяк» повернути йому земельні ділянки площею 1,94 га і 0,89 га. (а.с. 1)

Первісний позов позивач уточнив шляхом подання уточнених позовних заяв:

1) від 26.10.2015 року , в якій просив :

- розірвати договір оренди землі від 25.03.2015 року між ОСОБА_4 і СВК «Маяк» ;

- визнати недійсним договір оренди земельних ділянок від 25.03.2015 року між ОСОБА_4 та СВК «Маяк» ;

- зобовязати СВК «Маяк» повернути земельні ділянки ; ( а.с.20-23)

2) від 22 .02.2016 року , в якій остаточно просить :

- визнати недійсним договір оренди земельних ділянок кадастрові номера :01:002:0103 і :100:01:002:0104 , укладений між ОСОБА_5 і СВК «Маяк» 25 березня 2015 року та зареєстрований реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції в Одеській області;

- зобовязати СВК «Маяк» повернути йому як безпідставне набуте майно належні позивачу земельні ділянки площею 1,94 га і 0,89 га. (а.с. 77)

Підтримуючи в судовому засіданні позов , представники ОСОБА_1, ОСОБА_2, зазначають , що позивач є власником двох земельних ділянок площею 1,94 га і 0,89 га , які передані йому у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 296745, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 01.06.2005 року.

Позивача , як власника земельних ділянок, не влаштовують умови оренди , які були у СВК «Маяк» раніше і тому він вирішив передати земельні ділянки ТОВ «ОСОБА_6 Холдинг», з яким уклав договори оренди земельних ділянок. ( а.с. 20) Після цього позивач дізнався про те, що право оренди вже зареєстровано за СВК «Маяк».

Вважають , що договір оренди земельних ділянок , укладений між позивачем та СВК «Маяк» 25 березня 2015 року та зареєстрований реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції в Одеської області не відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі» в звязку з відсутністю всіх істотних умов , з наступних підстав:

1.) в п.2 Договору зазначено що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,83 га із зазначенням двох кадастрових номерів, які є індивідуальними для кожної ділянки, а згідно державного Акту на право приватної власності на землю, позивачу належить дві земельні ділянки площею 1,94 га і 0,89 га; Вважають, що на кожну земельну ділянки повинен бути складений окремий договір. ;

2.) в п.4 Договору відсутнє зазначення відомостей разом з чим або без чого передається земельна ділянка;

3.) в п. 5 Договору зазначена грошова оцінка земельної ділянки в розмірі 76.382 грн., виготовлення витягу про яку позивач не замовляв;

4.) в п. 6 Договору не зазначені відомості про наявність або відсутність недоліків земельної ділянки, які можуть перешкоджати її ефективному використанню;

5.) в п. 7 Договору не зазначені інші особливості обєкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини;

6.) в п. 9 Договору не вказана натуральна форма орендної плати ;

7.) в п. 14 Договору не вказані строки внесення орендної плати;

8.) в п. 19 Договору не зазначені інші умови передачі земельної ділянки в оренду;

9.) на порушення п. 20 Договору передача земельної ділянки відбулася до 05.06.2015 року ( до спливу 3-денного строку після державної реєстрації договору);

10.) в п. 26 Договору зазначено що на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження та інші права третіх осіб , але не зазначено , які саме обмеження встановлені або про відсутність таких обмежень;

11.) в п. 28 Договору (права орендодавця … обовязки орендодавця ) зазначені права орендодавця , які не передбачені положеннями ст. 24-25 Закону України «Про оренду землі»;

12.) в п. 43 Договору відсутні відомості про орган, який провів реєстрацію договору;

13.) в Договорі відсутні невідємні частини договору план, схема земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень в її використанні та встановлених земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі.

Представники позивача вважають, що в Договорі оренди від 25.03.2015 року порушені наступні суттєві умови договору оренди:

1) невизначена орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

2) відсутні умови і строки передачі земельної ділянки орендарю ;

3) відсутні існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

4) відсутня відповідальність сторін, яка закріплена Законом «Про оренду землі»;

5) відсутні умови передачі у заставу та внесення до статного фонду права оренди земельної ділянки;

6) в п. 26 Договору не вказано чи встановлено обмеження та інші права третіх осіб на земельну ділянки чи ні;

7) зазначені в п. 28 Договору права орендодавця не передбачені ст.ст. 24-25 Закону України «Про оренду земля» що вказує на те, що Договір не відповідає вимогам закону та є недійсним;

8) в п. 43 Договору відсутні відомості про орган , який провів його реєстрацію;

9) в договорі відсутні невідємні частини договору план та схема земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень в її використання та встановлених земельних сервітутів , акт визначення меж земельної ділянки в натурі.

В звязку з відсутністю істотних умов представники позивача просять визнати договір недійсним та на підставі ст. 1212-1215 ЦК України зобовязати відповідача повернути позивачу безпідставно набуте майно земельні ділянки.

Представник відповідача з позовом не згоден та пояснює , що 25.03.2015 року між позивачем та СВК «Маяк» було укладено договір оренди землі , відповідно до якого позивач передав СВК «Маяк» в оренду дві земельні ділянки , які належать йому на підставі одного державного акту. Під час укладення договору сторонами було досягнуто згоди за всіма істотними умовами , що надійшло своє відображення в тексті договору. Відповідно до умов договору орендар СВК «Маяк» прийняв земельні ділянки в оренду, використовував їх відповідно до їх цільового призначення та відповідно до його умов здійснив нарахування та виплату орендної плати частково в натуральній формі, часткового грошовій формі.

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи , в судове засідання не прибув , відзиву на позов не надав.

Заслухавши пояснення сторін , дослідивши надані сторонами докази по справі, та розглянувши справу в межах позовних вимог , суд вважає позов таким що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини справи.

Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 296745, виданого 01 червня 2005 року Кілійської районною державною адміністрацією , на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 22 листопада 2004 року № 699, ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 2,83 га у межах згідно з планом , розташованої на території Кілійської міської ради , переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно плану меж земельної ділянки в державному акті , земельна ділянка складається з двох ділянок , яким надані кадастрові номери :01:0020103 та :01:0020104 , площею 1,94 та 0,89. (а.с. 5)

23 листопада 2004 року між ОСОБА_7 , представником ТОВ «Вектор» та начальником районного відділу земельних ресурсів складено Акт про передачу та прийом земельної ділянки (паю) в натурі. (а.с. 7)

До Акта передачі та прийому в натурі земельної ділянки частки (паю) додано додаток з ситуаційною схемою та описом меж ділянок площею 2,83 та 0,89 га. (а.с. 6)

25.03.2015 року між ОСОБА_7 та СВК «Маяк» укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки площею 2,83 га з кадастровими номерами :01:0020103 та :01:0020104 а також складено акт приймання - передачі земельної ділянки в оренду. (а.с. 24-25 , 26 , 33 , 35)

12.05.2015 року ОСОБА_4 та товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 агро холдинг» уклали договори оренди належних позивачу земельних ділянок. (а.с. 10 , 12)

02.06.2015 року реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції зареєстровано за СВК «Маяк» право оренди земельної ділянки площею 0,89 га з кадастровим номером :01:0020103, а також земельної ділянки площею 1,94 га з кадастровим номером :01:0020104 на підставі договору оренди від 25.03.2015 року. Про реєстрацію видано витяги з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 38496306 від 03.06.2015 року та 38495456 від 03.06.2015ь року. (а.с. 27, 28, 56, 57 )

16 червня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області прийнято рішення про відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0103 в звязку з тим , що заявлене право вже зареєстровано за ОСОБА_7. (а.с. 8 )

16 червня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області прийнято рішення про відмову у державній реєстрації іншого речового права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0104 за товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 агро холдинг» в звязку з тим , що заявлене право оренди вже зареєстровано на підставі договору оренди землі від 25.03.2015 року. (а.с. 9)

В серпні 2015 року ОСОБА_4 отримав в рахунок орендної плати 800 кг пшениці на суму 1440 грн. (а.с. 88-102)

17.08.2015 року ОСОБА_4 звернувся з цим позовом до Кілійського районного суду Одеської області. (а.с. 1)

21.08.2015 року ОСОБА_4 звернувся до СВК «Маяк» з листом з вимогою видати йому екземпляр договору оренди земельної ділянки від 25.03.2015 року, укладеного між ОСОБА_4 та СВК «Маяк», а також витяг про його реєстрацію. ( а.с. 85)

В жовтні 2015 року ОСОБА_4 отримав в рахунок орендної плати 50 кг рисової крупи на суму 400 грн. (а.с.88-102)

29 жовтня 2015 року ОСОБА_4 отримав в рахунок орендної плати 3.000,00 грн. (а.с. 88-102)

В листопаді 2015 року ОСОБА_4 отримав в рахунок орендної плати 140 кг насіння соняшнику на суму 840 грн. (а.с. 88-102)

30.12.2015 року ОСОБА_4 надіслав до СВК «Маяк» лист , в якому зазначив, що в звязку з незаконним користуванням СВК «Маяк» належної йому земельної ділянки, видане кооперативом зерно він отримав в якості часткового погашення шкоди за фактичне користування ділянкою без законних підстав. (а.с. 87)

Таким чином , судом встановлено , що 25.03.2015 року власник земельної ділянки ОСОБА_4 та СВК «Маяк» домовилися про укладення договору оренди належної ОСОБА_5 земельної ділянки. Державна реєстрація права оренди СВК «Маяк» на підставі договору оренди землі від 25.03.2015 року здійснена 02.06.2015 року.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог , які встановлені частинами першою третьою , пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом , яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі»

Як зазначено у Висновках Верховного Суду України , викладених у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України , вирішуючи спір про визнання договору оренди землі недійсним у звязку з відсутністю в ньому передбаченої ч. 1 ст. 15 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161 ХІУ «Про оренду землі» істотної умови , застосуванню підлягає ст. 15 цього Закону в редакції , яка була чинною на момент укладення договору оренди , а не на момент його державної реєстрації ( постанова від 19.02.2014 р. у справі № 6-162цс13)

Оскільки договір оренди земельної ділянки сторони уклали 25 березня 2015 року , застосуванню підлягає ст. 15 Закону від 06.10.1998 року № 161-ХУІ «Про оренду землі» в редакції Закону № 406-18 від 11.08.2013 року.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» ( у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) істотними умовами договору Оренди землі є :

- обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди ;

- орендна плата із зазначенням її розміру , індексації, форм платежу , строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату ;

- умови використання та цільове призначення земельної ділянки , яка передається в оренду ;

- умови збереження стану обєкта оренди ;

- умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

- умови повернення земельної ділянки орендодавцеві ;

- існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки ;

- визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або зниження обєкта оренди чи його частини;

- відповідальність сторін ;

- умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов , передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 6 , 11 , 17 , 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди , а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За згодою сторін у договорі оренди землі зазначаються інші умови , зокрема якісний стан земельних угідь , порядок виконання зобовязань сторін , порядок страхування обєкта оренди , порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення обєкта оренди , проведення меліоративних робіт, а також обставини , що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди тощо.

Невідємною частиною договору є:

- план або схема земельної ділянки , яка передається в оренду ;

- кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

- акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання передачі обєкта оренди ;

- проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Суд проходить до висновку , що укладення одного договору оренди землі , предметом якого є дві земельні ділянки яким присвоєні самостійні кадастрові номери , не суперечить вимогам закону України «Про оренду землі», оскільки згідно правовстановлюючого документу Державного акту на право власності на землю серії ЯА № 296745 у власність позивачу передана земельна ділянка площею 2,83 га , яка складається з двох земельних ділянок, але є єдиним обєктом права власності. Крім того, це прямо передбачено ч. 6 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції , яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. (а.с. 5 7)

Відсутність в п. 4 відомостей про обєкти нерухомого майна , розташованих на земельній ділянці , в п. 6 про наявність або відсутність недоліків земельної ділянки , які можуть перешкоджати її ефективному використанню, в п. 7 відомостей про інші особливості обєкта оренди , які можуть вплинути на орендні відносини , в п. 19 інших умов передачі земельної ділянки в оренду , на які посилається позивач як на підстави визнання договору недійним , як встановлено в судовому засіданні , обумовлена а також свідчить про відсутність на ділянці , яка передається в оренду , обєктів нерухомого майна, відсутність недоліків та інших особливостей ділянки , інших умов. Крім того, зазначені умови не були передбачені частиною першою ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, а тому необхідності узгоджувати й зазначати такі умови в договорі не було.

Позивач зазначає, що в п. 5 Договору оренди зазначена грошова оцінка земельної ділянки 76.382 грн., визначення якої він не замовляв. В той же час позивач не оспорює зазначену оцінку. Зазначене положення Договору не віднесене до категорії істотних умов договору оренди, визначених в ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, а тому необхідності узгоджувати й зазначати такі умови в договорі не було обовязковим.

Згідно ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру , індексації , форм платежу , строків, порядку її внесення , перегляду та відповідальності за її несплату.

В п. 9 спірного договору сторони узгодили , що орендна плата вноситься орендарем щорічно з урахуванням коефіцієнтів індексації, визначених законодавством та затвердженими Кабінетом Міністрів України формами у грошовій або натуральної формах 2.292,00 , але не менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки ( яка визначена в п. 5 Договору в сумі 76.382 грн.) Згідно п. 10 обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Згідно п. 11 Договору орендна плата вноситься після збирання врожаю два рази на рік. В п. 13 Договору передбачено умови перегляду розміру орендної плати. Відповідно до п. 41 Договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Таким чином , судом встановлено , що у спірному договорі наявна така істотна умова як орендна плата , розмір якої визначений в грошовій сумі , яка розраховується в розмірі не менш 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахування коефіцієнтів індексації , яка вноситься у грошовій або натуральній формі після збирання врожаю два рази на рік ,випадки перегляду орендної плати.

В той же час в п. 14 Договору не зазначено розмір пені , яка повинна справлятися у випадку невнесення орендної плати у строки , визначені договором, тобто непередбачена відповідальність за несвоєчасне внесення орендної плати.

Умови та строки передачі земельної ділянки орендарю, про відсутність яких стверджує позивач, врегульовані наступними положеннями Договору :

- п. 18- 20 Договору, відповідно до яких передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 3-денний строк після державної реєстрації договору за актом її приймання передачі;

- п. 29 Договору , відповідно до якого орендодавець зобовязаний в трьох денний строк після реєстрації договору передати в користування та володіння орендарю земельну ділянку у стані , що відповідає умовам договору та придатному для використання за цільовим призначенням.

Як встановлено дослідженими доказами, - актом приймання передачі земельної ділянки , складеного ОСОБА_4 та СВК «Маяк» , передача земельної ділянки здійснена 25.03.2015 року, що не суперечить п. 29 Договору , яким визначено граничний строк виконання умови передачі земельної ділянки , а також відповідає вимогам ст. 17 Закону України «Про оренду землі». ( а.с. 26 )

Згідно п. 26 Договору на орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження та інші права третіх осіб. Сторонами не надано суду жодних доказів існування встановлених , але не зазначених в договорі , обмежень (обтяжень) щодо використання земельної ділянки, в звязку з чим відсутність таких відомостей в спірному Договорі не є порушенням вимог ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин , істотною умовою договору визначено відповідальність сторін. Статтею 36 Закону України «Про оренду землі» передбачено , що у разі невиконання зобовязань за договором оренди землі , сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Позивач посилається на відсутність в спірному Договорі відповідальності сторін, передбаченої Законом України «Про оренду землі», але згідно п. 41 спірного Договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Посилання позивача на невідповідність зазначених в п.п. 28, 29 спірного Договору прав та обовязків орендодавця правам , визначеним в ст.ст. 24-25 Закону України «Про оренду землі» як на підставу визнання Договору оренди землі недійсним, суд вважає безпідставним , оскільки положення статті 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції , яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, не передбачає перелік прав орендодавця в якості істотних умов договору оренди землі.

Посилання позивача на відсутність невідємних частин договору плану, схеми земельної ділянки, кадастрового плану, акту визначення меж земельної ділянки в натурі суд вважає безпідставними , оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку є план меж земельних ділянок із зазначенням кадастрових номерів, меж ділянок (а.с. 5) , до Державного акту додані Акт про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі з додатком , який складається з ситуаційної схеми , плану меж земельних ділянок. (а.с. 6)

В спірному договорі оренди землі відсутня істотна умова , передбачена ст. 15 Закону України «Про оренду землі» - не визначені умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Таким чином, суд вважає встановленим, що сторонами було досягнуто згоди з істотних умов , передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) в звязку з чим підстави для задоволення позову з зазначених підстав відсутні , але встановлена відсутність в спірному договорі таких істотних умов як відповідальність за несплату орендної плати, а також умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання.

Як зазначено у Висновках Верховного Суду України , викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п. 1 , 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України , виходячи з того , що відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право , суд повинен встановити , чи дійсно порушує право орендодавця відсутність у договорі оренди умов , передбачених ст. 15 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161/ХІУ «Про оренду землі» , визначити істотність цих умов , а також зясувати , у чому саме полягає порушення законних право орендодавця ( постанови Судової палати у цивільних справах ВСУ від 21.01.2015 р. у справі № 6-215цс14; від 4.02.2015 р. у справі № 6-233цс14)

Стороною позивача, який є орендодавцем, не наведено обставин, які свідчать про дійсне порушення його законних прав внаслідок відсутності в договорі оренди вищезазначених істотних умов , тобто наявність підстав для захисту порушеного права, передбачених ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України.

Так , судом встановлено, що відповідачем (орендарем) в 2015 році нарахована та сплачена позивачу (орендодавцеві) орендна плата в натуральній а також грошовій формі. Позивач не оспорює розмір, порядок та строки сплати орендної плати , не стверджує про їх порушення та про наявність умов для настання відповідальності орендаря. Твердження позивача про те, що ці виплати є не орендною платою , а відшкодуванням шкоди , суд вважає безпідставними, оскільки між сторонами виникли та існують правовідносини з оренди землі, а не відшкодування шкоди.

Також позивачем не надано доказів порушення його законних прав як орендодавця в наслідок відсутності в договорі такої істотної умови , як передача в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки , відсутність якої може обмежувати права орендаря а не орендодавця.

Таким чином, судом встановлена відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 25.03.2015 року , укладеного між ОСОБА_4 та СВК «Маяк».

Позовна вимога про зобовязання відповідача - СВК «Маяк» повернути земельні ділянки позивачу є похідною , в звязку з чим також не підлягає задоволенню.

В звязку з залишенням позовних вимог без задоволення, вимога про стягнення судових витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ :

Позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8