Справа № 419/1583/16-ц
Провадження № 2/419/250/2016
19 липня 2016 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Добривечіра Л.Д,
при секретарі Московченко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Новоайдар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Лізингова компанія «ІГК» про захист прав споживача, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ Лізингова компанія «ІГК» про захист прав споживача.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 27 грудня 2014 року між ОСОБА_1 (надалі по тексту - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лізинговою компанією «ІГК» (надалі по тексту - Відповідач) у особі ОСОБА_2, яка діяла на підставі Довіреності № 60 від 12 травня 2014 року було укладено Договір наймового Лізингу № 805133 від 12 грудня 2014 року (надалі по тексту - Договір 805133). За цим договором Позивач здобув статус Лізингоодержувача, а Відповідач - Лізингодавця.
Вищевказаним договором № 805133 передбачено тлумачення багатьох термінів, зокрема і вищевказаних статусів, а саме: Лізингодавець - це юридична особа, яка передає право володіння та користування предметом лізингу лізингоодержувачу; Лізингоодержувач - фізична або юридична особа, яка отримує право володіння та користування предметом лізингу від лізингодавця.
Відповідно до п. 2.1. Договору № 805133 - Лізингодавець зобов'язується придбати та ОСОБА_3 на умовах майнового лізингу у користування майно (надалі Предмет Лізингу визначений у п. 3.1. Договору), а Лізингоодержувач зобов'язаний прийняти Предмет Лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Відповідно до п. 2.2. Договору № 805133 - строк користування Лізингоодержувачем Предметом Лізингу складається з періодів (місяців) згідно з Графіком сплати лізингових платежів (Додаток 3 до Договору) та починається з дати підписання ОСОБА_4 приймання - передачі Предмету Лізингу (надалі ОСОБА_4 приймання - передачі) за формою встановленою Лізингодавцем.
Відповідно до п. 2.3. Договору № 805133 - замовлення Предмету Лізингу відбувається з моменту підписання Лізингоодержувачем Специфікації (Додаток 4 до цього Договору) та сплати Лізингоодержувачем на рахунок Лізингодавця Авансового платежу Лізингоодержувач має право самостійно обирати ТЗ та продавця (постачальника) ТЗ і несе пов'язані з цим ризики.
Відповідно до п.3.1. Договору № 805133 - Предметом Лізингу по даного договору є трактор МТ382 «Білорус».
Відповідно до п.4.1.1. Договору № 805133 - ОСОБА_3 у користування та володіння Лізингоодержувача Предмет Лізингу в порідку встановленому даним Договором.
Відповідно до п.4.2.1. Договору № 805133 - Прийняти і належним чином використовувати Предмет Лізингу за його призначенням
Відповідно до п.5.1. Договору № 805133 - Предмет Лізингу передається в користування Лізингоодержувача протягом строку, який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати Лізингоодержувачем на рахунок Лізингодавця Авансового платежу та Комісії за ОСОБА_3 Предмета Лізингу.
Відповідно до п.5.2. Договору N2 805133 - Лізингоодержувач має право сплачувати Авансовий платіж впродовж (але не більше) 12 місяців з моменту підписання даного Договору платежами, визначеними Лізингодавцем залежно від вартості Предмета Лізингу в Додатку № 2 до даного Договору, який є його невід'ємною частиною, та розрахований по формулі, визначеній в п. 8.2.2 даного Договору. Авансовий платіж не може бути сплачений повністю Лізингоодержувачем до сплати Вартості Фінансування.
Відповідно до п.5.4. Договору № 805133 - Розмір Вартості Фінансування та Комісії за ОСОБА_3 Предмета Лізингу встановлюється в Додатку №2. У разі збільшення вартості Предмета Лізингу до моменту повної сплати Авансового платежу Лізингоодержувачем, останній повинен одноразово сплатити різницю такої вартості до моменту купівлі Предмета Лізингу Лізингодавцем з метою відповідності відсоткового розміру Авансового платежу визначеного в Додатку № 2 до цього Договору фактичній вартості Предмета Лізингу на момент його купівлі у Продавця, а також одноразово сплатити різницю Вартість Фінансування до моменту купівлі Предмета Лізингу Лізингодавцем. У разі зменшення вартості Предмета Лізингу на момент його передачі Лізингоодержувачу різниця Вартості Фінансування поверненню не підлягає. В такому випадку остаточна вартість Предмета Лізингу та поточні лізингові платежі будуть розраховані, визначені та встановлені в Додатковій угоді до даного Договору
Відповідно до п.7.1. Договору №805133 - Даний Договір вступає в силу з моменту підписання його ОСОБА_4 та діє до повного виконання зобов'язань ОСОБА_4, але не більше 76 (сімдесяти шести) календарних місяців з моменту підписання даного Договору.
Відповідно до п.7.2. Договору №805133 - Строк Лізингу починається з ОСОБА_3 та закінчується через 60 (шістдесят) календарних місяців з моменту підписання ОСОБА_4 приймання-передачі Предмета Лізиніу та в останню ОСОБА_5, зазначену у Додатку № 3 до цього Договору, якщо інше не передбачено умовами додаткових угод до даного Договору.
Відповідно до п.7.4. Договору № 805133 - Дія Договору майнового лізингу припиняється або з моменту переходу права власності на Предмет Лізингу Лізингоодержувачу, або у випадку повернення Предмета Лізингу Лізингодавцю, що підтверджується підписанням ОСОБА_4 відповідного ОСОБА_4 прийому-передачі (повернення Предмету Лізингу). При наявності між ОСОБА_4 взаємних невиконаних зобов'язань (в т.ч. фінансових), Договір майнового лізингу у частині цих невиконаних зобов'язань діє до повного їхнього виконання.
Відповідно до п.14.1. Договору № 805133 - Всі повідомлення, листи й документи, необхідні для виконання умов даного Договору, вважаються переданими, якщо вони передані по факсу іншій Стороні з наступним відправленням цій Стороні, оригіналу переданого повідомлення, листа або документа.
Відповідно до п.14.2. Договору № 805133 - Сторони домовились, що необхідним та достатнім доказом надсилання один одному письмового повідомлення є поштова квитанція (касовий чек) поштового відділення про прийняття від надсилаючої Сторони поштових відправлень - рекомендованих листів на адресу другої Сторони, зазначену в розділі «МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯ, РЕКВІЗИТИ ОСОБА_6 СТОРІН» цього Договору або надану ОСОБА_4 у випадку зміни її місцезнаходження.
Відповідно до п.16.1. Договору № 805133 - Будь-які спори або розбіжності, що виникають у процесі виконання умов даного Договору, які Сторони не можуть розв'язати шляхом переговорів, будуть вирішуватися в судовому порядку відповідно до діючого законодавства України без дотримання досудового порядку врегулювання спорів. Під час таких переговорів або судового розгляду даний Договір повинен виконуватися належним чином.
Враховуючи вище викладені обставини та факти, що мали місце. Позивач вважає, що своїми діями Відповідача грубо порушують вимоги підписаного Договору № 805133 та Закону України «Про захист прав споживачів» і приходить до висновку про виникнення підстав для розірвання договору та стягнення переданих коштів.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача - ТОВ Лізингова компанія «ІГК» у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані до суду докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Відповідно до ч.1 статті 628 ЦК України - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 статті 629 ЦК України - Договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу - лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
За змістом ч. ч. 1-2 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.
Статтею 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі- продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Згідно зі статтею 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.
Разом з тим, у ч.1 ст.2 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Таким чином, спірні відносини регулюються як загальними так і спеціальними нормами, що носять більш конкретний характер.
З метою отримання Предмету Лізингу за договором п підписаного договору було передано відповідні грошові кошти, але Відповідач до сьогодні як це передбачено договором не приступив виконання підписаного договору, тобто не вчинив необхідних дій.
Статтею 3 ЦК України закріплено одну із загальних засад цивільного законодавства - свободу договору.
Відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України, сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Нормою ст.203 ЦК України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. ст.627 ЦК України , сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто, положення даної статті надають учасникам цивільного обороту право вільно, виходячи з власних інтересів, вирішувати, вступати їм у договірні відносини чи не вступати, а також вільно вибрати майбутнього контрагента у договірних відносинах.
Згідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг», істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених параграфом 6 та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлене законом.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Договір Лізингу є двостороннім правочином. Отже, досліджуючи такі договори необхідно виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням ст. 55, 124 Конституції та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень ч. 2-5 ст. 13 ЦК України.
Оскільки норми Конституції України та Конвенції мають вишу юридичну силу (ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Згідно п.1 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках.
Як можливо встановити із змісту Договору № 805133 від 27.12.2015 року, що він не передбачає прямого права та чітких підстав для розірвання договору з боку Лізингоодержувача а тому слід керуватися вимогами діючого законодавства України.
Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про фінансовий лізинг» - Лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Лізингоодержувач має право вимагати відшкодування збитків, у тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до такої відмови.
Позивач намагався отримати відповідь від представників Відповідача про подальше виконання умов укладеного Договору і повідомляв, що має намір відмовитися від договору і подати до суду. Ніяких письмових повідомлень про такі наміри не робив оскільки користувався вимогами пункту 16.1. Договору № 805133, яким передбачено, що будь-які спори або розбіжності, що виникають у процесі виконання умов даного Договору, які Сторони не можуть розв'язати шляхом переговорів, будуть вирішуватися в судовому порядку відповідно до діючого законодавства України без дотримання досудового порядку врегулювання спорів.
Відповідно до ч.1 статті 651 ЦК України - Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.2 статті 651 ЦК України - Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч.3 статті 651 ЦК України - У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Тому враховуючи вищевказане слід зазначити, що як можливо встановити, що Відповідач не виконав вимоги пункту 5.1 (строки передання предмету Лізингу), а тому у Позивача виникає безспірне право на односторонню відмову від виконання підписаного Договору № 805133 саме по Закону і право на стягнення переданих коштів.
Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір», так як споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав.
Відповідно до ст.ст. 8, 9, 42 Конституції України, ст. ст. 3, 6, 13, 202, 203, 627, 628, 651, 692, 806, ЦК України, ст.ст. 1, 2, 6, 7, 11, 16, ЗУ «Про фінансовий лізинг», керуючись ст.10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 212, 213, 214, 215,224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ Лізингова компанія «ІГК» про захист прав споживача задовольнити.
Розірвати договір майнового лізингу № 805133 від 27.12.2014 року, укладеного (підписаного) 27.12.2014 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова Компанія «ІГК».
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий: Л.Д. Добривечір