Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 274/531/15-ц
Провадження №2/0274/62/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2016 р. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого -судді Хавронюк О. Л. з участю секретаря - Лободи В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивачем заявлено вказані вимоги з тих підстав, що 23.08.2006 року між ним і відповідачем був укладений кредитний договір у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 48% річних на суму залишку заборгованості . Відповідач не виконав належним чином зобовязання за договором щодо сплати у встановлені строки заборгованості за кредитом, відсотками,за порушення строків платежів зобовязаний був сплачувати штраф. Тому заявлено вимогу про стягнення згідно договору 12997,29 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився,про час і і місце розгляду справи повідомлено належним чином, про що свідчить розписка .В матеріалах справи є заяви представника про розгляд справи в його відсутність, що не суперечить ч.2 ст.158 ЦПК України. Згідно письмової заяви позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позові,не заперечив щодо заочного розгляду справи .

Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника, позов не визнав, заявив клопотання про відшкодування витрат за проведення почеркознавчої експертизи.

Суд,розглянувши справу без участі сторін ,дослідивши наявні в справі докази, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення ,зміну або припинення цивільних прав та обов'язків .

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 ЦК України, правочин між фізичною особою та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу ( правочини, які повністю виконуються у момент їх вчинення), належить вчиняти письмово.

При цьому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій, якщо він підписаний сторонами (ч.2 ст.207 ЦК України).

На підтвердження факту укладення кредитного договору та отримання відповідачем грошових коштів, позивач надав заяву позичальника №б/н від 23.08.2006 р., що була підписана ОСОБА_1 ,умови та правила надання банківських послуг, копію паспорта відповідача,довідку про його доходи (а.с.12-19,51-53).

Під час розгляду справи відповідач та його представник проти позову заперечували з підстав ,що ОСОБА_1 кредит не брав і не підписував кредитний договір.Для підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог відповідач просив суд призначити по справі судову почеркознавчу експертизу.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи від 25.01.2016 року (а.с.88-91), підпис від імені ОСОБА_1 у графі підпис перед розділом відмітки банку в заяві від 23.08.2006 року виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо укладення договору саме з відповідачем ОСОБА_1, такі доводи позову відповідачем спростовано ,оскільки договір від 23.08.2006 року ним не був підписаний, а тому не створює для нього зобов"язань перед позивачем щодо повернення боргу за правочином, який не був підписаний саме ОСОБА_1 від імені позичальника. Наявний в справі судовий наказ (а.с.12)не є доказом укладення договору між сторонами 23.08.2006 року , а тому заявлених позивачем вимог до відповідача не стверджує. Судові витратипо сплаті судового збору , понесені позивачем( а.с.1) , згідно ст.88 ЦПК України не підлягають відшкодуванню .Суд, на підставі ст.88 ЦПК України стягує з позивача на користь відповідача 900,48 грн. понесених витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи .

Керуючись ст.ст.10,11,60,88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. ст.ст.1054, 1048, 1049, , 611 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк на користь ОСОБА_1 900,48 грн. витрат за проведення експертизи .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення .Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя :