РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Якуші Н.В.

при секретарях Пічугіної А.Г.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника відповідача КП «Харківводоканал» - ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Харківводоканал», Комунального підприємства «Жилкомсервіс», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого в подальшому уточнив, та просив суд стягнути солідно з ОСОБА_2, КП «Жилкомсервіс» на свою користь 29027,66 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 9500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та витрати повязані з оплатою правової допомоги в розмірі 10000 грн., судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що йому на праві приватної власності належать квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка розміщена на сьомому поверсі девяти поверхового житлового будинку і складається з 3-х кімнат житловою площею 43,2 кв.м, а всього загальною площею 67,5 кв.м., що підтверджується технічним паспортом квартири, виготовленим Харківським міським бюро технічної інвентаризації від 25.03.2008 року.

Зазначав, що 27.06.2015 року трапилась аварія, наслідки якої були ним виявлені того ж дня приблизно після 20.00, коли він повернувся додому. Вказав, що через верх кухонної раковини переливалась брудна тепла вода, яка мала дуже неприємний запах. Вода та бруд вкрили підлогу в одній з кімнат, коридорі, на кухні, у ванній кімнаті, піднявшись на висоту 1,0-1.5 см. Зазначав, що намокли знизу кухонні меблі та пральна машина. Попередивши сусідів з 8-го та 9-го поверхів, щоб припинили зливати воду до каналізації, він за допомогою знайомих та сусідів почав усувати наслідки аварії шляхом вичерпування воду з підлоги. Вказав, що на його прохання сусіда ОСОБА_6 викликала аварійну бригаду КП «Харківводоканал» комплекс «Водовідведення», які приблизно з 23.00 до 01.00 години ранку виконували в його підїзді аварійні роботи.

Стверджував, що засорення каналізаційного стояка на рівні його квартири, що призвело до аварії, відбулося через некваліфіковані та неякісні ремонтні роботи на вказаному стояку, які 26.06.2015 року і 27.06.2015 року самостійно, без виклику представників обслуговуючої організації, здійснював відповідач ОСОБА_2, який мешкає у квартирі №69, яка знаходиться на 9-му поверсі над квартирою позивача. Вважав, що Артемов, прочищаючи у вказані дні стояк за допомогою троса і рідини типа «Крот», припустився неякісного виконання подібних робіт, що в свою чергу, на його думку, призвело до створення пробки у стояку на рівні квартири позивача. Вказував, що ймовірно, через недостатню довжину застосованого троса, ОСОБА_2 була прочищена тільки ділянка стояка на рівні 9-го та 8-го поверхів, а зі сміття, яке було зчищено на цій довжині стояка, на рівні 7-го поверху в загальному стояку утворилась пробка, що припинила нормальне водовідведення з кухонних приміщень квартир 7-го, 8-го та 9-го поверхів, які підключені до цього стояка. Саме цей засор, на думку позивача, і призвів до залиття його квартири водою, що зливалася до каналізації протягом 26.06.2015 року та 27.06.2015 року в квартирах №61, 65, 69. При цьому стверджував, що усе інженерне обладнання у його квартири було на той час справним.

Зазначив, що оскільки відповідач ОСОБА_2 категорично заперечував свою провину у виниклій аварії, то вирішити у досудовому порядку цей спір не вдалось.

Вказував, що 30.06.2015 року він звернувся до КП «Жилкомсервіс», яке є балансоутримувачем будинку, для створення комісії та складання відповідного акту про залиття, в якому, після його складання, були зафіксовані наслідки залиття.

Посилався на те, що згодом отримав висновок експертного будівельно-технічного дослідження №6860, складеного 17.08.2015 року, в якому було визначено розмір матеріальної шкоди заподіяної залиттям, у розмірі 13728 грн. Крім того, в подальшому уточнив вартість кухонних меблів, пошкоджених в результаті залиття, які підлягають заміні, та визначив їх у сумі 11940 грн.

Щодо солідарної відповідальності відповідачів, то вказував, що КП «Жилкомсервіс» є тією організацією, якій житловий фонд переданий в господарське управління, а з 01.01.2007 року набрав чинності публічний Договір про надання послуг житлово-комунальних послуг між КП «Жилкомсервіс» та споживачами, у абз.3 п. 15 якого КП «Жилкомсервіс» зобовязано утримувати внутрішньо будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні послуг у строки, передбачені законодавством.

Вважав, що засолення загального каналізаційного стояка на рівні квартири позивача поряд з некваліфікованими діями відповідача ОСОБА_2 з прочищення власної кухонної зливової каналізації сталося також через неналежну систему профілактичних оглядів і планово-попереджувальних ремонтів мережі водовідведення, її елементів та устаткування, в будинку, де він мешкає.

Крім того, вказував, що діями відповідачів йому було заподіяно і моральну шкоду, яка полягає на його думку, в тому, що внаслідок затоплення квартири він отримав психологічний стрес, був порушений звичний ритм та спосіб його життя, він втратив спокій та був змушений звертатися до різних інстанцій з приводу надання йому допомоги щодо вирішення питання у виниклій ситуації. З урахуванням глибини моральних страждань, ступеня вини заподіювачів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, просив суд солідарно стягнути з відповідачів на свою користь 9500 грн. моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_5, у судових засіданнях, в яких він був присутній, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Додатково пояснював, що 26.06.2015 року приблизно з 15 по 16 годину він бачив бригаду робітників біля свого підїзду, а потім почув гуркіт по стояку. Вказував, що від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 йому стало відомо, що незадовго до аварії, відповідач ОСОБА_2 проводив ремонтні роботи по стояку. Вказану інформацію вищезазначені особи почули від самого ОСОБА_2

Його представник ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 04.12.2015 року та договору про надання юридичних послуг від 15.10.2015 року, в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, приводив доводи та аргументи аналогічним, які викладені у позові. На питання представника відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що труби стояка не різались, не обстежувались, їх експертне дослідження не проводилось.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні був допитаний в якості свідка та заперечував проти позову та пояснив, що 27.07.2015 року приблизно о 20 годині вечора у двері його квартири подзвонив ОСОБА_5 та попросив не користуватися водою та каналізацією, оскільки у нього в квартирі сталося залиття. Пізніше він спустився до квартири позивача та побачив, що дійсно на полу була вода, сусіди та ще декілька людей намагаються її витерти. Щодо обґрунтування позову то вважав його безпідставним, оскільки доступу до загального стояка він не має, бо останній знаходиться за стінкою його квартири. Крім того, вказав, що не має доступу і до горища та жодних ремонтних робіт, повязаних із прочисткою стояка чи труб не проводив, в тому числі і у дні, про які позивач зазначає у своєму позові. Також вказав, що 27.06.2015 року він виїжджав у Старий Салтов та повернувся десь у 18 на початку 19 години вечора, а 26.06.2015 року з ранку до 14 години він був на ринку, о 16 годині він пішов на прогулянку зі своєю онучкою та повернувся до дому приблизно о 21 годині. Шумів по стояку у зазначені дні він не чув. Разом з тим, зазначив, що приблизно за тиждень до подій, до нього приходила сусідка з 8-го поверху ОСОБА_6 та говорила про те, що вода у її раковині піднімається у гору. 21 жовтня 2016 року у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи, заяв та клопотань до суду не надав.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 05.11.2015 року, в судовому засіданні заперечував проти позову, посилався на його безпідставність та необґрунтованість.

Представники відповідача КП «Харківводоканал» в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог ОСОБА_5, в обґрунтування своїх доводів долучили до матеріалів справи письмові заперечення, в яких зазначили, що вони не є належними відповідачами у справі, оскільки саме КП «Жилкомсервіс» є управителем будинку і внутрішнобудинкових систем водопостачання та водовідведення, та саме до нього споживачі сплачують за отримані ними послуги з утримання внутрішньобудинкових систем водопостачання, а тому саме КП «Жилкомсервіс» несе відповідальність за належне утримання внутрішньобудинкових мереж водовідведення перед споживачем. Зазначили, що дійсно, між КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківводоканал» укладено договір від 27.02.2009 року (зі змінами) №17/3 про порядок надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення. Проте на їх думку це свідчить лише про те, що КП «Харківодоканал» є виконавцем послуг з утримання внутрішньобудинкових систем водовідведення, але виконавцем послуг не перед позивачем, а перед КП «Жилкомсервіс». Зазначили, що приведений статус КП «Жилкомсервіс» як виконавця послуг з утримання внутрішньобудинкових мереж водопостачання по відношенню до ОСОБА_5 та інших споживачів, підтверджується публічним договором про надання житлово-комунальних послуг, розробленого КП «Жилкомсервіс», який був опублікований в міській газеті «Слобода» від 28.11.2006 року. З цих же підстав та з урахуванням того, що права позивача зі сторони КП «Харківодоканал» не були порушені, просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_9, який діє на підставі довіреності від 04.01.2016 року №2-2/2016, в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не надав. Таким чином, з огляду на те, що відповідач мав достатній час для підготовки та викладення по справі своїх міркувань, виклав у письмовому вигляді письмові заперечення на позов, та з урахуванням необхідності дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд розглянув цивільну справу у присутності представника позивача, представників відповідача та з урахуванням усіх письмових доказів, які були долучені до матеріалів справи.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 суду зазначив, що є другом позивача і доволі часто буває у нього вдома. Вказав, що за день до аварії він перебував у позивача в квартирі та чув сильний гуркіт. На наступний день ОСОБА_5 зателефонував йому та повідомив, що його квартиру заливають. Зазначив, що одразу приїхав та побачив на підлозі кухні, коридору та ванної кімнати воду, почав допомагати ОСОБА_5 її збирати. Крім нього, там були присутні деякі сусіди, пізніше приїхала сестра позивача з чоловіком. Стверджував, що згодом до них прийшов сусід з 9-го поверху на імя ОСОБА_9 та говорив про те, що він до цього щось робив із каналізацією. Цю розмову він вів із ОСОБА_10, зятем позивача. З цієї розмови він зробив власні висновки, що ОСОБА_2 нещодавно пробивав каналізацію у своїй квартирі. Зазначив, що достеменно причини залиття йому невідомі, щодо результатів роботи аварійної бригади йому також невідомо.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 суду зазначив, що є чоловіком рідної сестри позивача і вказав, що одного дня його дружині зателефонував брат ОСОБА_5 та попросив приїхати допомогти збирати воду, оскільки його квартиру було залито. Вказав, що коли вони приїхали, то побачили брудну воду на підлозі в кухні, залі, коридорі. Була викликана аварійна служба, а згодом до їх квартири прийшов ОСОБА_2, сусід ОСОБА_5 з 9-го поверху та вказав, що напередодні він пробивав свою каналізаційну трубу, проте як само він це робив, йому не відомо, памятає лише про засіб «Крот», який ОСОБА_2 згадував при розмові. Зазначив, що з аварійною бригадою він особисто не спілкувався, та поїхав до дому раніше, ніж вони закінчили свою роботу.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 суду зазначила, що мешкає у будинку №6-А по вул. Шишківській у м. Харкові у квартирі №65 та знайома як з позивачем, так і відповідачем ОСОБА_2. Повідомила, що 26.06.2015 року вона прийшла до дому приблизно о 19 годині та почула гуркіт зверху, їй здалося, що сусід зверху щось ремонтує. На наступний день після 17 годині вона знову почула такий шум. Пізніше, приблизно о 20 годині 30 хвилин до неї у квартиру прийшов ОСОБА_5, який повідомив, що в його квартирі на підлозі багато води та що вода з невідомих причин виливається з мийки на кухні та попросив не користуватися водою та каналізацією. Крім того, вони разом пересвідчились в тому, що у її квартирі було сухо. Згодом вона спустилася до квартири позивача і побачила, що раковина та стіл були покриті кусками грязі, всюди була вода. Від сусідки з першого поверху вона викликала аварійну службу, які приїхали набагато пізніше і пробивали стояк зверху та знизу. В суді підтвердила, що гуркіт, який вона чула напередодні та у день подій, вона повязує лише з ремонтуванням каналізаційного стояка, проте чому саме вона так вважає, пояснити не змогла. Заперечувала проти того, що за тиждень до подій вона приходила до ОСОБА_2 та повідомляла його про засорення у неї каналізаційного стояка, вказала, що приходила тільки узимку. На питання представника ОСОБА_3 пояснила, що особисто вона ніколи до цього не викликала аварійну службу, на технічному поверсі не буває, оскільки там зачинені двері. Проте пізніше зазначила, що у січні 2016 року вона з чоловіком все ж таки викликали аварійну службу, то коли вони приїхали, то спочатку зайшли до них, потім до пішли до ОСОБА_5 та пробивали стояк зверху з технічного поверху, взявши заздалегідь ключі від дверей технічного поверху.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 суду зазначив, що працює майстром на КП «Харківводоканал» та обслуговує будинок, де мешкають сторони вже майже сім років. Підтвердив, що він дійсно підписував акт від 02.07.2015 року, проте зазначив, що в ньому була зроблена помилка, оскільки стояк над квартирою №69 не розбирався, негерметичність стояка була виявлена над квартирою навпроти. Проте цей акт складався без нього і будь які дописки у нього неможливо було внести, хоча про ці помилки він одразу попередив. Зазначив, що при складанні акту, ОСОБА_5 закрив інженера та не випускав його допоки останній його не складе. Вказав, що ржавчина не може бути причиною аварії, проте взагалі говорити та щось стверджувати він не може, оскільки він особисто нічого не бачив та не є експертом, що робити будь-які висновки.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Приписами ст.ст. 1166, 1167 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Тобто, зазначені позивачем у позовній заяві вимоги повинні підтверджуватись наявністю причинно наслідкового звязку між виникненням негативних наслідків для майна позивача, спричинення йому матеріальної та моральної шкоди та безпосередньо діями або бездіяльністю визначених ним відповідачів.

Так, судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 02.04.2008 року, ОСОБА_5, позивач по справі, отримав у власність дарунок квартиру №61, що знаходиться у м. Харкові, вул. Шишківська, буд. 6-А (а.с.7).

Відповідно до акту про залиття, аварію, що трапилась на системі каналізаційного водовідведення від 02.07.2015 року вбачається, що 27.06.2015 року власник квартири АДРЕСА_2 А.М. повернувся до квартири приблизно о 21 годині і виявив, що в квартирі по щиколотку залита підлога, із раковини на кухні хлюпала брудна вода по причині засолення кухонного трубопроводу водовідведення діаметром 50 мм. При обстеженні квартирі №61 встановлено, що зі слів ОСОБА_5 мешканка квартири №62 ОСОБА_12 26.06.2015 року приблизно після 18 годині чула механічні стуки і що роботи на стояку водовідведення виконувались в кв. 69. При обстеженні кухонного стояку водовідведення на технічному поверсі виявлено, що трубопровід розбирався і при монтажу стик чавунної труби виконаний з порушенням технології робіт, не має герметичності, а саме, вставлені деревяні клени. Була викликана аварійна бригада, яка прибула приблизно о 23.00 годині, виконала роботи по очищенню стояка кухонного водопроводу водовідведення. При обстеженні квартири 61 встановлено залиття ламінованого полу в кімнаті площею 21,7 кв.м, в коридорі площею 3,7 кв.м., внаслідок чого підлога в цих приміщеннях здута приблизно на загальній площі 7 кв.м. На кухні були залитті нижні частини і тумби робочого столу, полиці тумб набухли.

Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №6860 від 17.08.2015 року розмір матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири АДРЕСА_3, на час складання висновку становить 13728,00 грн. (а.с.18-21).

Також, в матеріалах справи міститься рахунок фактура №СПД-000001 від 27.01.2016 року та договір від 05.01.2016 року до нього, з яких вбачається, що вартість кухонних меблів, придбаних покупцем ОСОБА_5, складає 11940 грн. (а.с.101-105).

Аналізуючи підстави, за якими позивач та його представник обґрунтовують наявність провини ОСОБА_2 у залитті квартири позивача, суд досліджує зміст акту від 02.07.2015 року та зазначає, що вказаний документ за своїм змістом беззаперечно встановлює лише факт затоплення квартири №62 по вул.. Шишківська у будинку №6-А, проте жодним чином не доводить причинно-наслідковий звязок між наслідками, які наступили та діями відповідача ОСОБА_2

Визначені у цьому акті обставини щодо ймовірних дій ОСОБА_2 щодо прочищення стояку є лише припущеннями, які були викладені зі слів самого позивача.

Допитаний свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні не змогла пояснити, чому гуркіт, який вона чула два дні поспіль напередодні аварії вона повязує лише з ремонтуванням каналізаційного стояка саме ОСОБА_2 Особисто дій відповідача ОСОБА_2 на горищі вона не бачила.

Крім того, допитаний свідок ОСОБА_11, який працює майстром ВДС КП «Харківводоканал» Комплекс «Харківводовідведення» суду зазначив, що в акті від 02.07.2015 року була зроблена помилка, оскільки стояк над квартирою №69 не розбирався, негерметичність стояка була виявлена над квартирою навпроти. Останній зазначив, що цей акт складався без нього і будь які дописки у нього неможливо було внести, хоча про ці помилки він одразу попередив.

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не звертався до КСП «Харківгорліфт» із вимогою про надання йому ключів від технічного поверху напередодні аварії, як про те стверджує позивач та свідок ОСОБА_6 Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні копіями витягів з Журналу видачі ключів за період з 01.06.2015 року по 28.06.2015 року.

У звязку з чим, суд відноситься критично до свідчень свідка ОСОБА_6 та посилань позивача щодо того, що відповідач ОСОБА_2 самовільно здійснював прочистку загального стояка водовідведення з технічного поверху, що в свою чергу призвело до аварійної ситуації.

Долучений та прослуханий в судовому засіданні аудіо запис розмови диспетчера аварійної служби не є належним доказом провини ОСОБА_2 у затопленні квартири позивача в розумінні положень ч.1 ст. 58 ЦПК України, оскільки фіксує лише факт виклику бригади, а зазначення в компютері диспетчера причини засору «крот, ржав чина» не доводять неправомірних дій саме ОСОБА_2 у сукупності з іншими доказами, наданими на дослідження суду.

Крім того, з долучених представником КП «Харківводоканал» відомостей про виклик аварійної бригади 27.06.2015 року за адресою позивача вбачається, що у примітках цього документу вказано про забиття стояку саме у квартирі №61 (а.с.107), що в свою чергу не свідчить про неправомірні дії саме відповідача ОСОБА_2, а лише констатує існування забиття стояку на рівні квартири позивача.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, суд не бере до уваги наявні в матеріалах справи нотаріально засвідчені заяви та повідомлення від ОСОБА_6, ОСОБА_13, оскільки вказані особи до суду для допиту їх в якості свідка не зявились, а тому особисто пересвідчить у наданих ними поясненнях, можливості не було. Крім того, є суперечливими обставини, викладені ОСОБА_13 у повідомленні від 01.10.2015 року та у заяві від 13.01.2016 року, а тому немає підстав для прийняття їх до уваги без безпосереднього допиту цієї особи у залі суду.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2 є безпідставними, недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.

Щодо вимог ОСОБА_5, які предявлені до КП «Жилкомсервіс», то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач зобов'язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна, забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил.

КП «Жилкомсервіс» опубліковано в газеті Слобода від 26.11.2006 р. договір про надання житлово-комунальних послуг м. Харкова, відповідно до ч. З п. 15 якого зобов'язання утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні послуг у строки, встановлені законодавством, покладено на КП «Жилкомсервіс»( а.с.63).

Відповідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 р. № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова» КП «Жилкомсервіс» визначено як виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова з управління будинком, спорудою або групою будинків.

Згідно з ч.2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобовязаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Відповідальність за виконання робіт по заміні трубопроводу (поточному або капітальному ремонту) згідно з Правил утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. за № 76, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за № 927/11207 несе балансоутримувач.

Як вбачається з копії укладеного між КП «Жилкомсервіс» та КП КГ «Харківкомуночиствод», договору № 17/3 від 27 лютого 2009 р. (в новій редакції договір № 17/3 від 29 грудня 2011 р.), останнє приймає на себе обовязок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення, яке включає в себе й аварійно-диспетчерське обслуговування, а КП «Жилкомсервіс» зобовязується прийняти та оплатити вартість наданих послуг (а.с.200-204).

Рішенням Харківської міської ради від 23.12.2011 р. № 577/11 КП КГ «Харківкомуночиствод» перейменоване на КП «Харківводоканал».

Відповідно до рішення Харківської міської ради від 20.12.2011 р. за № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова» КП «Жилкомсервіс» здійснює нарахування сум оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у залежності від їх фактичного надання, зокрема технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення.

Разом з тим, матеріали справи не містять у собі доказів неналежного виконання своїх обовязків КП «Жилкомсервіс» щодо здійснення профілактичних оглядів та планово-попереджувальних ремонтів мережі водовідведення будинку за адресою: м. Харків, вул. Шишківська, 6-А, оскільки будь-яких звернень, зауважень, скарг від мешканців вказаного будинку не надходило.

Крім того, як вже було зазначено судом, доказів, які беззаперечно свідчать про причину виникнення аварійної ситуації, матеріали справи не містять.

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, було надано всі можливості для подання необхідних клопотань про призначення експертиз та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи

Позивач, представник позивача по справі в судовому засіданні не заявляв клопотань про призначення експертизи для встановлення причини аварії в квартирі АДРЕСА_4.

Обов'язок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Підставами для задоволення позовних вимог про стягнення майнової шкоди необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: факт наявності майнової шкоди; вина особи; неправомірність дій особи; безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між майновою шкодою та протиправними діями особи.

Суд вважає не доведеним неправомірність дій відповідачів в тому, що виникла аварійна ситуація, внаслідок чого і сталося затоплення квартири позивача.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що ствердження позивача в частині існування провини ОСОБА_2 та КП «Жилокомсервіс» у причинах та наслідках затоплення його приміщення не є доведеними, а тому вимоги про стягнення з відповідачів грошових коштів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям, задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог позивача стосовно стягнення з відповідачів в рахунок відшкодування моральної шкоди 9500 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна.

На підставі ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, що заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а так само з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (майнової) шкоди» встановлено, що відповідно до ст. 137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, доказів спричинення позивачу моральної шкоди внаслідок неправомірних дій або бездіяльності відповідачів по справі, надано не було, а тому підстав для задоволення позовних вимог і в цій частині позову, немає.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України питання стягнення з судових витрат з відповідачів на користь позивача, в тому числі і на правову допомогу, судом не вирішується.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 8,14,15, 57, 60, 201, 202, 203, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Харківводоканал», Комунального підприємства «Жилкомсервіс», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25 жовтня 2016 року.

Суддя Н.В. Якуша