У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ПоповаІрина Володимирівна, Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним договору дарування частини будинку та визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_6

За життя ОСОБА_6 на підставі договору дарування 03 жовтня 2001 року подарувала своїй онуці ОСОБА_3 11/18 частини будинку по АДРЕСА_1.

28 лютого 2003 року ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_2

Вказував, що його мати ОСОБА_6 за життя страждала низкою захворювань та під час укладання договору дарування не могла усвідомлювати значення своїх дій.

Просив: визнати недійсним договір дарування від 03 жовтня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ПоповоюІ.В., за реєстровим № 1-4325, скасувавши його державну реєстрацію; визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за заповітом від 28 лютого 2003 року на 11/18 частини домоволодіння будинку по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуальногоправа, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

ОСОБА_2 просить поновити строк на касаційне оскарження.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Оскільки доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження заслуговують на увагу, то цей строк підлягає поновленню.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Суди обґрунтовано відмовили у позові, оскільки належних доказів у силу вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України на підтвердження недійсності договору дарування від 03 жовтня 2001 року відповідно до ст. 210, 225 ЦК України позивачем не надано.

Відповідно до акта судово-психіатричного експерта від 15 травня 2014 року № 17 на час укладення договору дарування ОСОБА_6 встановити ступінь психічного розладу та відповісти на експертні питання не є можливим у зв'язку з недостатністю та суперечливістю відомостей про її психічний стан у цей період. Аналогічний висновок експертів містить у собі і акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 20 серпня 2007 року № 303, що була проведена за життя ОСОБА_6

Тобто підстав для висновку про абсолютну неспроможність ОСОБА_6 у момент підписання договору дарування розуміти значення своїх дій та керувати ними, немає.

Крім того, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 січня 2011 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2010 року скасовано, а рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2010 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання договору дарування від 03 жовтня 2001 року відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено, усунено ОСОБА_3 перешкоди у користуванні житловим приміщенням і виселено ОСОБА_6 із домоволодіння АДРЕСА_1 - залишено в силі.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2015року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року, визнано недійсним заповіт ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_2 від 28 лютого 2003 року та скасовано його реєстрацію.

Зазначені обставини в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України є преюдиційними.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити. Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2015 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Попова Ірина Володимирівна, Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним договору дарування частини будинку та визнання права власності в порядку спадкування, за касаційною скаргою на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М.Ситнік