Справа № 127/2-848/2011
Провадження № 4-с/127/51/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Ан О.В.,

при секретареві Тронт М.О.,

за участю заінтересованої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» зі скаргою на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 Скарга мотивована тим, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 128 від 24.11.2014 року призначено уповноваженою фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйВі Банк», ОСОБА_2 Рішенням № 35 від 17.02.2015 року продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 63 від 20.03.2015 року, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі ПАТ «ВіЕйВі Банк»).

Рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 14.02.2011 року задоволено позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1, винесено постанову від 27.08.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» з виконання виконавчого листа № 2-848/2011, виданого 08.06.2011 року.

Заявник вважає, що постанова державного виконавця Янечик А.А. про повернення виконавчого документа стягувачеві є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, а також неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець поверхнево виконав свої посадові обовязки, та не здійснив всіх необхідних дій щодо розшуку майна боржника.

В судове засідання представник скаржника не зявився, проте подав до суду заяву в якій просив провести розгляд скарги у його відсутність.

В судовому засіданні головний державний виконавець Центрального відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 заперечила, щодо задоволення скарги.

Суд, заслухавши пояснення заінтересованої особи, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 14.02.2011 року задоволено позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 63 від 20.03.2015 року, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (а.с. 2).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.08.2015 року постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно, що належить боржнику.

Матеріалами виконавчого провадження встановлено, що головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1, винесено постанову від 27.08.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві з виконання виконавчого листа № 2-848/2011 виданого Ленінським районним судом м.Вінниці, щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 19218,13 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно відповіді Державної податкової служби України № від 13.10.2015 року про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, інформація стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого на них податку в ДРФО відсутня. Згідно відповіді Пенсійного фонду України № від 09.10.2015 року про осіб-боржників, які отримують пенсії, інформації не знайдено. Згідно відповіді Пенсійного фонду України № від 09.10.2015 року про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, інформації не знайдено.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 1 цього Закону, виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Суд критично відноситься до твердження скаржника про те що оскаржувана постанова була направлена державним виконавцем стягувачу з порушенням ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» без повідомлення про вручення, оскільки в матеріалах справи міститься копія реєстру відправлень рекомендованої кореспонденції від 24.12.2015 року Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції із відміткою про направлення на адресу скаржника рекомендованого повідомлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, Закону України «Про державну виконавчу службу», Закону України «Про виконавче провадження», іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Вимогами ч. 3 ст. 387 ЦПК України визначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про залишення скарги ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження»,ст. 387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: