Провадження №2/761/963/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Личак М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

07.07.2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього 20355,25 грн. в якості компенсації понесених мною витрат по оплаті житлово-комунальних послуг, електроенергії та телефону по квартирі АДРЕСА_1 та судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 17.02.1998 року позивачка та її мати ОСОБА_3 отримали Свідоцтво про право власності на житло, видане Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м.Києві згідно з розпорядженням НОМЕР_1 від 17.02.1998 року на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. 12.03.1998 року вказана квартира була зареєстрована у Київському бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло і записана у реєстрову книгу за №1090. ІНФОРМАЦІЯ_1 року мати позивачки ОСОБА_3 померла. Після смерті відповідач ОСОБА_2 отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на ? частини квартири АДРЕСА_1. Таким чином з 2003 року вищевказана квартира належить позивачці та відповідачу на праві сумісної власності. Відповідач не зареєстрований в цій квартирі, але проживає в ній та користується усіма комунальними послугами, електроенергією та телефоном. За період часу з серпня 2005 року по квітень 2015 року відповідач перестав нести необхідні витрати по оплаті комунальних послуг по квартир АДРЕСА_1, у зв'язку з чим позивачка була змушена самостійно оплачувати усі рахунки по квартирі, а тому відповідач як співвласник цієї квартири змушений сплатити ? цієї суми у розмірі 20355,25 грн. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням компенсувати їй половину суми грошових коштів, однак останній відмовився відшкодовувати їй будь-які кошти, а тому ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Під час розгляду справи судом, позивачка в порядку ст. 31 ЦПК України збільшила свої вимоги, а саме просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 21885,37 грн. в якості компенсації понесених нею витрат по оплаті житлово-комунальних послуг, електроенергії по квартирі АДРЕСА_1 та телефону встановленого в цій квартирі, а також судові витрати у розмірі 243,60 грн. Пізніше позивачка уточнила розрахунок своїх позовних вимог та просила стягнути з відповідача на її користь 17390 грн. за всіма вказаними в позові платежами.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, з підстав викладених в позові, просили позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, крім того, надав суду свої розрахунки заборгованості, відповідно до яких він має сплатити позивачці 11233,95 грн.

Заслухавши пояснення сторони позивачки та відповідача дослідивши письмові докази зібрані в справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що відповідно до Довідки Форма №3 від 03.04.2015 року №5894 ОСОБА_1 зареєстрована в м.Києві, за адресою: АДРЕСА_2. Особистий рахунок значить за ОСОБА_2 (а.с.8).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 17.02.1998 року кварти АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно з Свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №130 (а.с.10).

27.08.2003 року за реєстровим №5Н-590 Одинадцята київська державна нотаріальна контора видала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частини квартири після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на ОСОБА_2 (а.с.11).

Як вбачається з наданих розрахунків сплати за комунальні послухи та за електроенергію ОСОБА_1 в період з серпня 2005 року по квітень 2015 року сплатила 37127,58 грн. (а.с.175-178).

Згідно розрахунку сплати за телефонні послуги ОСОБА_1 за період з серпня 2005 року по квітень 2015 року сплатила 3582,92 грн.

Відповідно ст. 162 Житлового кодексу України Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч.2 п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 з наступними змінами, власники та наймачі (орендарі) квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, згідно ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

З пояснень сторін судом встановлено, що починаючи з 2005 року витрати на утримання квартири несе позивачка, також вона сплачує комунальні та всі інші платежі пов'язані з утриманням та користуванням квартирою АДРЕСА_1.

Разом з тим, у судовому засіданні судом було встановлено, і це не заперечувалося учасниками судового процесу, що відповідач в середньому раз на тиждень перебуває у квартирі АДРЕСА_1 та користується усіма комунальними послугами та послугами зв'язку. Саме із розрахунку часу його перебування та користування спільною з позивачкою квартирою, він зробив свій розрахунок, з яким погодилася позивачка та її представник.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, оскільки судом було встановлено, що відповідач володіє ? частини АДРЕСА_1, на відміну від позивачки кошти на утримання квартири він не сплачує, разом з тим відповідач зазначив, що він готовий заплатити позивачці грошові кошти в розмірі 11233,95 грн., з урахуванням часу фактичного користування цією квартирою і того, що він є власником ? частини цієї квартири, сторона позивачки не заперечувала проти такого розрахунки, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі погодженому сторонами по справі, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення грошові кошти в розмірі 11233,95 грн.

Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., а всього з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення 11477 (11233,95 + 243,60) грн. 55 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 79, 83, 84, 88, 169, 212 - 215, 233, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11477 (одинадцять тисяч чотириста сімдесят сім) грн. 55 коп.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: