Справа № 758/4391/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Романа О. А. ,

при секретарі - Іванюк І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві

справу за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промоушн Аутсорсинг»

про визнання трудового договору частково недійсним, виплату надбавки до заробітної плати, відміну наказу про звільнення, виплату вихідної допомоги та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

15.04.2015 року, а уточнивши вимоги 20.05.2015 року, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» (далі - Товариство), в якій просить:

-« 1.Зобов»язати компанію ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» Трудовий договір від 04.06.2014 р. між ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» і мною визнати недійсним у частині визначення строку та вважати Трудовий договір укладеним на невизначений строк.

2.Зобов»язати компанію ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» усунути дискримінацію в оплаті праці та здійснити сплату надбавки до заробітної плати в сумі: 62 276, 53 грн.

3.Зобов»язати компанію ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» відмінити наказ від 15.04.2015 р. № 15/04/15/7-к про звільнення мене за п. 1 ст. 36 (за угодою сторін), як такий що не відповідає дійсності та видати наказ про звільнення мене у зв»язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю (ст. 39 КЗпП).

4.Зобов»язати компанію ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» здійснити виплату вихідної допомоги у розмірі: 14 545?3 = 43 635 грн.

5.Стягнути з Відповідача на мою користь нанесений мені моральний збиток в сумі десять тисяч гривень. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких я зазнав у зв»язку з протиправною поведінкою керівництва ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» щодо мене та членів моєї сім»ї, у приниженні честі та гідності, а також ділової репутації, втрати нормальних життєвих зв»язків, що вимагає від мене додаткових зусиль для організації свого життя;» (а.с.а.с.1-3,57-60).

Свої вимоги мотивує тим, що згідно із Наказом №14/06/04/1-к від 04.06.2014 року, він прийнятий на роботу в ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» на посаду фахівця із сертифікації 1-ої категорії у відділ з обслуговування ТОВ «Хуавей Україна» за строковим трудовим договором з 04.06 2014 року по 16.05.2015 року з випробувальним терміном та три місяці з окладом згідно штатного розпису.

Згідно із Наказом №15/04/15/7-к від 15.04.2015 року, його звільнено з роботи по ст.36 п.1 КЗпП України, за угодою сторін.

Як заяву про прийняття на роботу по строковому трудовому договору, так і заяву про звільнення, він написав під тиском роботодавця.

Вважає, що звільнення відбулося не за угодою сторін і він підлягає звільненню по ст.39 КЗпП України, за порушення роботодавцем законодавства про працю, яке полягає в тому, що трудовий договір, не може бути визнано строковим, оскільки він носить безстроковий характер.

Крім того, не було укладено Колективний договір, була відсутня його посадова інструкція, що призводило до систематичного залучення його до виконання робіт не передбачених трудовим договором та йому не була виплачена надбавка за період з грудня 2014 року по лютий 2015 року та відутність повідомлення про розміри оплати праці.

В судовому засіданні, позивач вимоги підтримав, за винятом вимог про:

-« 1.Зобов»язати компанію ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» Трудовий договір від 04.06.2014 р. між ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» і мною визнати недійсним у частині визначення строку та вважати Трудовий договір укладеним на невизначений строк.

2.Зобов»язати компанію ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» усунути дискримінацію в оплаті праці та здійснити сплату надбавки до заробітної плати в сумі: 62 276, 53 грн.»

Представник Товариства - Філончук Л.В. позов не визнала, мотивуючи тим, що прийняття та звільнення позивача з роботи відбулося в межах чинного законодавства. Також не було порушень з боку роботодавця і під час роботи позивача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Такого висновку суд дійшов на підставі ст.23 ч.1 п.2 КЗпП України, яка передбачає, що трудовий договір може бути на визначений строк, встановлений за погодженням сторін та ст.39 ч.1 КЗпП України, яка передбачає, що строковий трудовий договір ( пункти 2 і 3 статті 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених частиною першою статті 38 цього Кодексу.

Так, як вбачається із заяви позивача від 04.06.2014 року, що він і сам не заперечує, позивач просив прийняти його на роботу в ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» по строковому трудовому договору, в період з 04.06.2014 року по 16.05.2015 року.(а.с.18)

Згідно з Наказом №14/06/04/1-к від 04.06.2014 року, ОСОБА_1 прийнято на роботу в ТОВ «Промоушн Аутсорсинг» на посаду фахівця із сертифікації 1-ої категорії у відділ з обслуговування ТОВ «Хуавей Україна» за строковим трудовим договором з 04.06 2014 року по 16.05.2015 року з випробувальним терміном та три місяці з окладом згідно штатного розпису. (а.с.19)

Як вбачається з трудового договору, його укладено між сторонами 04.06.2014 року.(а.с.20-22)

Як вбачається із заяви позивача від 15.04.2015 року, що він і сам не заперечує, ОСОБА_1 просить звільнити його з роботи за угодою сторін.(а.с.23),

Згідно з Угодою від 15.04.2015 року, дію трудового договору від 04.06.2014 року припинено (а.с.24) і в цей же день видано Наказ №15/04/15/7-к про звільнення позивача з роботи по ст.36 п.1 КЗпП України, задовольнивши його заяву.(а.с.25)

Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов, в частині зміни підстави звільнення, задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обгрунтування позивача того, що заява про умови прийняття його на роботу та підстава звільнення, були написані під тиском роботодавця.

Про здійснення ж такого тиску представник Товариства заперечує, а тому вбачається свідомий вибір позивача умов прийняття його на роботу, умов трудового договору та підставу звільнення з роботи.

Суд звертає увагу, що в Товаристві передбачені Положення про оплату праці та преміювання працівників (а.с.80-84,85-88), а також Посадова інструкція позивача. (а.с.89-90)

З урахуванням зробленого висновку, не підлягає задоволенню вимога про виплату вихідної допомоги.

Такого висновку суд дійшов на підставі ст.44 КЗпП України, яка не передбачає виплату вихідної допомоги при звільненні за угодою сторін.

Таким чином, не підлягає задоволенню і вимога про відшкодування моральної шкоди, як передбачено ст.237-1 КЗпП України, оскільки з боку роботодавця не вбачається порушення законних прав позивача.

На підставі викладеного,

-ст.ст.23,36,39,44,237-1 КЗпП України,

керуючись ст.ст.5,6,7,8,10,11,60,79,88,208,209,212,213,214,215,294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову, ВІДМОВИТИ.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя О. А. Роман