АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/582/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Шумейко О.І.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Іванченко М.М., Желепа О.В.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 рокупозов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 04 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частині розміру стягнення аліментів, встановивши його у сумі 700грн. 00 коп.

В судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу.

Позивач та її представник заперечили проти апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них з відповідачем народився син - ОСОБА_3.

На даний час дитина проживає з матір'ю, перебуває на її утриманні.

За таких обставин, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обставин справи та визначеного законом обов'язку батьків по утриманню дитини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син - ОСОБА_3 (а.с. 9).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, дитина проживає з матір'ю, перебуває на її утриманні.

Статтею 141 Сімейного кодексу України, передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Відповідно до частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач у справі є працездатною особою, має задовільний стан здоров'я. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти, у зв'язку із передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися. Будь-якої інформації про наявність стягнень в інших аліментних зобов'язаннях відповідач суду не надав.

В суді апеляційної інстанції встановлено й те, що відповідач у службі зайнятості не зареєстрований, доводів щодо неможливості працевлаштування суду не навів.

Як вбачається з матеріалів справи, малолітній син відповідача має проблеми із здоров'ям, вирішення яких потребує додаткових матеріальних витрат (а.с.40-49; 71-86).

Крім того, з пояснень позивачки судом апеляційної інстанції з'ясовано, що у зв'язку з необхідністю регулярного відвідання медичних закладів, що зумовлено станом здоров'я їх з відповідачем дитини, позивачка була змушена залишити роботу та перебуває на утриманні батьків.

З огляду на обставини справи в їх сукупності, враховуючи вартість життя та необхідність забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров'я дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, на думку колегії суддів, розмір аліментів, встановлений судом першої інстанції, зменшенню не підлягає.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення суду.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді