15.03.2016 Справа № 363/5120/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участі секретаря Хомяк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області про скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області №15 від 09.03.1994 року ОСОБА_3, відповідачу по справі, передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,22 га. в с. Новосілки по вул. Оболонська, 15. ОСОБА_2 сільська рада народних депутатів рішенням від 30.04.1998 року, вирішила передати повноваження виконкому сільської ради стосовно передачі земельних ділянок у власність, надання їх у користування на умовах оренди. Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області №61 від 24.09.1999 року, затверджено матеріали технічної документації по складанню державних актів громадянам, в тому числі і ОСОБА_3, та внесено зміни до відповідних рішень виконкому сільської ради «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам». ОСОБА_5 до п.10 рішенням ОСОБА_2 сільської ради №61, ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,245 га. 13.01.2000 року ОСОБА_3 оформлено та видано державний акт серії І-КВ №069380, на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,245 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку. Крім того, рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області №31 ОСОБА_6, спадкодавцю, передано у безкоштовну приватну власність суміжну з ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,29 га. в с. Новосілки по вул. Оболонська, 15, з яких 0,25 га. для будівництва житлового будинку і господарських будівель та 0,04 га. для ведення особистого підсобного господарства. 15.06.2000 року ОСОБА_6 оформлено та видано державний акт серії ІV-КВ №016091, на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,244 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку. Хоча у технічній документації по складанню зазначеного державного акта наявна довідка, що за ОСОБА_6 по кадастрово-шнуровій книзі закріплена земельна ділянка площею 0,29 га. Однак не зважаючи на зазначене рішення, оформити право власності на земельну ділянку площею 0,04 га. для ведення особистого підсобного господарства ні ОСОБА_6 ні позивачу не вдалося, оскільки дана земельна ділянка з порушенням вимог земельного законодавства відведена у власність ОСОБА_3 За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки іншим шляхом захистити свої порушені права не може.

У судовому засіданні позивач з представником позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача ОСОБА_7 відповідач ОСОБА_4 з представником проти позовних вимог заперечували та просили відмовити і застосувати строк позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав листа №18/02-42 від 10.02.2016 року та №33/02-42 від 03.03.2016 року про розгляд справи у відсутність представники.

Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області № 15 від 09.03.1994 року про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_3, вирішено передати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку ОСОБА_3 площею 0,22 га. в с. Новосілки по вул. Оболонська, 15 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,22 га. та для ведення особистого підсобного господарства.

Згідно з рішення першої сесії двадцять третього скликання ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Вишгородського району від 30.04.1998 року про передачу повноважень виконкому сільської ради з питань землекористування вирішила, передати повноваження виконкому сільської ради у галузі регулювання земельних відносин: передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування в тому числі на умовах оренди; реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі; вилучення земель; стягнення плати за землю; погодження проектів землеустрою; здійснення державного контролю за використанням і охороною земель; ведення земельно-кадастрової документації; сприяння створенню екологічно чистого середовища і поліпшення природних ландшафтів; припинення права власності або користування земельною ділянкою чи її частиною.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області № 61 від 24.09.1999 року про технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності, вирішено: затвердити матеріали технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадянам с. Новосілки; внести зміни у відповідні рішення виконкому сільської ради «Про передачу земельних ділянок у приватні власність громадянам» згідно додатку; видати державні акти громадянам у відповідності з додатком та зареєструвати їх у книзі записів; землевпорядній службі внести відповідні зміни в земельно-облікову документацію.

ОСОБА_3 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,245 га., що вбачається з копії додатку до рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 24.09.1999 року №61.

Як вбачається з копії технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землі громадянам села Новосілки ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області, міститься довідка видана ОСОБА_3 про те, що за ним по кадастрово-шнуровій книзі закріплена земельна ділянка загальною площею 0,24 га. Крім того, згідно до копії акту про встановлення на місцевості та погодженні зовнішньої межі земельної ділянки від 08.10.1998 року, площа ділянки, наданої ОСОБА_3 згідно земельно-кадастрової документації складає 0,24 га. Акт складався в присутності землевласника ОСОБА_3, представника виконкому ОСОБА_8 та суміжних землевласників ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Ніяких претензій при встановленні зовнішньої межі не заявлено. Межі погоджені і не викликають спірних питань про, що всі присутні розписалися. ОСОБА_5 до копії плану встановлення меж земельної ділянки №32 ОСОБА_3 передана земельна ділянка площею 0,245 га.

Крім того, як вбачається з копії технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землі громадянам села Новосілки ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області, міститься довідка видана ОСОБА_6 про те, що за ним по кадастрово-шнуровій книзі закріплена земельна ділянка загальною площею 0,29 га. Крім того, згідно до копії плану встановлених меж земельної ділянки №33 ОСОБА_6 передана земельна ділянка площею 0,244 га.

На момент спірних правовідносин діяв Земельний кодекс від 18.12 1990 року, відповідно до якого, а саме статті 17 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянко у колективну та приватну власність проводиться ОСОБА_5 народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, ОСОБА_5 народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї. ОСОБА_5 народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) ОСОБА_5 народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним. природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) ОСОБА_5 народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність.

Частиною 2 статті 67 ЗК України, який діяв на час виготовлення та видачі державного акту, передбачено, що розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах 0,25 гектара, селищах міського типу 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів не більше 0,25 гектара, у містах 0,1 гектара.

Отже, суд приходить до висновку, що виконавчим комітом ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області при винесенні рішення від 24.09.1999 року №61, діяв в межах та з дотриманням діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства, таким чином позовна заява є безпідставною.

В матеріалах справи міститься заяви ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області від 29.01.2016 року №9/02-30, представника ОСОБА_3 від 02.02.2016 року та представника ОСОБА_4 від 15.03.2016 року про застосування строку позовної давності.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, відповідно до статті 257 ЦК України.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області №31 ОСОБА_6, передано у безкоштовну приватну власність суміжну з ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,29 га. в с. Новосілки по вул. Оболонська, 15, з яких 0,25 га. для будівництва житлового будинку і господарських будівель та 0,04 га. для ведення особистого підсобного господарства. 15.06.2000 року ОСОБА_6 оформлено та видано державний акт серії ІV-КВ №016091, на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,244 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку. Однак не зважаючи на зазначене рішення, оформити право власності на земельну ділянку площею 0,04 га. для ведення особистого підсобного господарства ні ОСОБА_6 ні позивачу не вдалося.

Отже, враховуючи вищевикладене, ще за життя ОСОБА_6, позивачу було відомо про існування земельного спору, а після смерті ОСОБА_6 який помер 01.02.2006 року, позивачу було відомо про порушення свого права або інтересу.

Згідно зі статтею 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 3 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

ОСОБА_5 до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем було пропущено загальний строк позовної давності.

Отже, зважаючи на те, що позивачем пропущено загальний строк позовної давності, встановлений Цивільним кодексом України у три роки, клопотання щодо його поновлення не заявлено та поважних причин його пропуску не наведено, суд приходить до висновку про відмову у позові з підстави спливу позовної давності.

Керуючись статтями 17, 67 ЗК України, статтями 256, 257, 261, 267 ЦК України та статтями 3, 10, 11, 28, 58, 60, 88, 209-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д. Рудюк