Справа № 444/1492/16-ц
Провадження № 2/444/778/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне)

24 жовтня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

при секретарі Мамедовій Г. І.,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання втратившим право на проживання,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання втратившими права на проживання в АДРЕСА_1

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона проживає в АДРЕСА_1 в будинку, який зведено нею разом з чоловіком ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стверджує, що після смерті чоловіка Жовківською державною нотаріальною конторою їй видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину будинку як майна подружжя та 5/12 в порядку спадкування.

Заявляє, що в її будинку крім неї зареєстровані син- ОСОБА_5, дочка- ОСОБА_6, син- ОСОБА_7, невістка- ОСОБА_6, онука-ОСОБА_8, онука- ОСОБА_9,онук-ОСОБА_10, онука- ОСОБА_11.

Однак її онуки- ОСОБА_8 та ОСОБА_3, які з 2004 року не проживають в будинку, тобто після того як їх батько ОСОБА_12 розлучився з ОСОБА_13 і перейшов проживати до будинку своїх батьків в с. Боянець. Стверджує, що за рішенням суду від 23.06.2014 року ОСОБА_12 визнаний таким, що втратив право на проживання в її будинку. Факт проживання відповідачів з батьком встановлено і зазначеним рішення суду.

Вказує, що понад 10 років відповідачі не проживають в її будинку, не є членами її сім'ї, не ведуть спільного господарства з нею. Коли вони в 2004 році з своїм батьком ОСОБА_12 переїхали проживати за іншою адресою, забрали всі свої речі, з того часу навіть не спілкуються з нею. Вона є особою пенсійного віку, має право на певні пільги по сплаті комунальних платежів, субсидії, але не може скористатися своїм правом із-за того, що відповідачі зареєстровані в будинку, але не бажають добровільно знятися з реєстрації в будинку. Внаслідок цього вона як власник не може розпоряджатися своїм майном, отримати передбачені права та пільги по утриманню будинку. Просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Просить позов задоволити.

Відповідачі повторно в судове засідання не з'явилися та не повідомили суд про причини свого неприбуття, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином

На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

А тому судом вирішено проводити заочний розгляд справи за відсутності сторін та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Крім того, ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Із витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством Львівської обласної ради "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації" за № 29214261 від 04.03.2011 року вбачаться, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 1/2 частина будинку в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя.

Чоловік позивачки - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, що вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.2008 року.

Із витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством Львівської обласної ради "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації" за № 29214206 від 04.03.2011 року вбачаться, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 5/12 частин будинку в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину.

З актів від 20.01.2016 року та 04.07.2016 року вбачається, що комісією в складі сільського голови Пограничного В. В., секретаря сільської ради Галанюк Г. П., депутата сільської ради Пенцак О. В., членів виконкому Фурдин Н. П., Владики М. М. проведено обстеження домогосподарства ОСОБА_1 по АДРЕСА_1. При обстеженні виявлено, що в будинку зареєстровано 9 чоловік, а саме:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, голова домогосподарства;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, син;

ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, дочка;

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, онука;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, онука;

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, син;

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, невістка;

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10, онук;

ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_11, онука.

Однак, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, та її діти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 із слів ОСОБА_1 за даною адресою не проживають з 2004 року.

З довідки № 971 від 10.10.2016 року, виданої виконкомом Боянецької сільської ради вбачається, що ОСОБА_3 народилася 26.05.1998 року, тобто на час звернення позивачем до суду та на час винесення рішеня суду є повнолітньою.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З довідки № 619 від 18.07.2016 року, виданої виконкомом Боянецької сільської ради вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 проживають в АДРЕСА_2 без реєстрації.

Оскільки відповідачі не проживають в будинку в АДРЕСА_1 понад рік, суд приходить до висновку, що їх слід визнати такими, що втратили право на користування, проживання в даному житловому будинку.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, розпоряджається належним йому майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Проте, відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 3 Правил реєстрації місця проживання реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради або сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено).

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 8 Правил реєстрації місця проживання з питань «прописки» необхідно звертатися до органу реєстрації безпосередньо (тобто до відповідного органу місцевого самоврядування) або до центру надання адміністративних послуг (у випадку, якщо такий центр створено і він надає цю послугу у вашій територіально-адміністративній одиниці).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 26 Правил реєстрації місця проживання (Постанова КМУ №207 від 02.03.2016 р.), якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що позивач не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд із-за реєстрації осіб, які тривалий час не проживають у її будинку, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право на проживання житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 слід задоволити .

Керуючись ст.ст. 15, 30, 57-58, 197, 213-215, 224-228,294 ЦПК України; ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 такою, що втратила право на проживання в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_13 такою, що втратила право на проживання в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Одночасно роз'яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення має бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зеліско Р. Й.