АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/2327/15-ц Номер провадження 22-ц/786/384/16Головуючий у 1-й інстанції Окунь Т.В. Доповідач ап. інст. Омельченко Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Буленка О.О.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю адвоката Кириченко Г.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Комсомольської міської ради Полтавської області

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 листопада 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Комсомольської міської ради народних депутатів, посадової особи територіальної громади про скасування розпорядження органу приватизації та зобов"язання вчинити певні дії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з указаним вище позовом, в якому просить постановити рішення про скасування розпорядження органу приватизації державного житлового фонду Комсомольської міської ради Полтавської області № 35-В від 13 липня 2015 року, що було прийнято за результатами розгляду її заяви про передачу у приватну власність квартири за адресою: АДРЕСА_1. Вказує, що це рішення ухвалене без урахування правових підстав, що слугували її вселенню та проживанню у згаданому приміщенні в якості члена сім»ї наймача. Також просила зобов'язати відповідача розглянути її заяву з урахуванням правових підстав для її вселення та у відповідності до положень ст.9 ЖК України, ст.ст.5,8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 листопада 2015 року позов задоволено.

Скасовано розпорядження органу приватизації від 13.07.2015 року про відмову ОСОБА_3 у передачі в приватну власність квартири, розташованої за адресою: Комсомольськ, АДРЕСА_2, як таке, що винесене без урахування вимог ст. ст.2, 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

Зобов'язано орган приватизації Комсомольської міської ради в межах наданих повноважень протягом місяця з часу набрання судовим рішенням законної сили, розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на оформлення передачі у приватну власність квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 і за наслідками розгляду заяви прийняти рішення в порядку, як він визначений ч.3 ст.8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

Рішення місцевого суду оскаржила Комсомольська міська рада Полтавської області в особі міського голови Бикова Д.Г., який в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує на те, що позивачка не є членом сім»ї наймача, оскільки не проживала з ним разом у спірній квартирі.

Заслухавши доповідь судді- доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст.309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України підставою для скасування рішення в апеляційному порядку і ухвалення нового або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення, ухвалене у справі, не повною мірою відповідає указаним вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_3 на час подачі заяви про приватизацію квартири проживала у ній одна і, як член сім»ї колишнього наймача, має право на її приватизацію у порядку, передбаченому ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду.

Судом встановлено, що 27.06.2013 року ОСОБА_3 подала на ім»я керівника органу приватизації Комсомольської міської ради Полтавської області заяву про передачу їй в порядку приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_3. До заяви вона додала документи, передбачені п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян.

Розпорядженням органу приватизації державного житлового фонду Комсомольської міської ради Полтавської області від 13 липня 2015 року №35-В ОСОБА_3 було відмовлено у передачі в приватну власність указаної вище квартири (а.с.7). Підставою для такої відмови у розпорядженні вказано те, що ОСОБА_3 надала копію ордера, виданого на ім»я ОСОБА_5 та членів його сім»ї: дружину ОСОБА_6 і сина - ОСОБА_7, а не на неї.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача громадянам займаних ними квартир (будинків) здійснюється у спільну сумісну або у спільну часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім»ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), у тому числі, тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов»язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Пунктом 1 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що до членів сім»ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Отже, передача квартир у приватну власність здійснюється тільки відносно наймачів та членів їх сімей.

Положеннями ст. 64 ЖК України визначено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

До членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім»ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що квартира АДРЕСА_4, згідно рішення виконкому міської ради народних депутатів у м. Комсомольську від 06 квітня 1982 року та ордеру № 761 від 07 квітня 1982 року була виділена гр. ОСОБА_5 на право зайняття сім'єю у складі 3 осіб: він, дружина ОСОБА_6, яка є рідною сестрою позивача у справі, та їх син (а.с.41, 43).

З листа виконавчого комітету Комсомольської міської ради від 18.03.2016 року №03-22/140/557, направленого в адресу апеляційного суду, видно, що квартира АДРЕСА_5 відноситься до державного житлового фонду.

09 листопада 2011 року у вказане вище житло в якості члена сім»ї ОСОБА_5 був поселений син позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

30 травня 2012 року у спірну квартиру зі згоди всіх повнолітніх членів сім»ї ОСОБА_5 вселилася позивач ОСОБА_3 Цього ж числа з реєстрації за згаданою адресою були зняті ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а місяць потому знявся з реєстрації син позивача - ОСОБА_8

Особовий рахунок на вище вказане житло на підставі рішення ОСББ «Алмаз» № 17 від 07.07.2012 року був переведений на ОСОБА_3 (а.с. 21-22). Всі витрати по утриманню спірної квартири несе остання.

Разом з тим, ОСОБА_3 після зняття з реєстраційного обліку квартиронаймача не зверталась до Комсомольської міської ради із заявами про укладення з нею договору найму спірної квартири.

На час подачі заяви про приватизацію у квартирі АДРЕСА_6 позивач ОСОБА_3 була зареєстрована сама (а.с.42). Колишні мешканці даної квартири від участі у її приватизації відмовились, подавши відповідні заяви на ім'я керівника органу приватизації (а.с. 23-25).

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оскільки позивач у справі не надала доказів, що вона після вселення у спірну квартиру набула статусу члена сім»ї наймача житлового приміщення у розумінні положень ст. 64 ЖК України, тому орган приватизації прийняв вірне рішення про відмову їй у передачі в приватну власність указаної вище квартири.

Сам по собі факт реєстрації ОСОБА_3 у спірній квартирі не породжує для неї права на приватизацію цього житла, оскільки таке право виникає у членів сім»ї наймача, які постійно мешкають у цій квартирі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволенні її позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3, 4 , 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Комсомольської міської ради Полтавської області задовольнити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 листопада 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Комсомольської міської ради народних депутатів, посадової особи територіальної громади про скасування розпорядження органу приватизації та зобов"язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис)

Судді : (підписи)

Копія вірно: