Справа № 307/2931/15-ц
Провадження № 2/307/114/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» про стягнення неустойки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» про стягнення неустойки. В позовній заяві зазначив, що 15 листопада 2014 року придбав в магазині (торговій точці №2037) ТОВ «Алло» ноутбук AsusX551 (X551MA-SX021D)/ код IMEI E3N0CX154187108. Вартість покупки тоді становила 4949 гривень. А вже через три тижні після цього (на початку грудня) ноутбук вийшов з ладу (не включався) і довелося передати його до сервісного центру для проведення діагностики та гарантійного обслуговування, що зробив 6 грудня 2014 року та що підтверджує прийнятою від нього ТОВ «Алло» заявою за № 2037-000241 №ТТ Т2 037.

Через півтора місяці після цього ноутбук знову вийшов з ладу (не включався) і довелося передати його до сервісного центру для проведення діагностики та гарантійного обслуговування, що зробив 31 січня 2015 року та що підтверджує прийнятою від нього ТОВ «Алло» заявою за №2037-000035 №ТТ Т2 037.

Отримавши після цього з ремонту ноутбук, той попрацював всього лише місяць і в середині березня цього року знову перестав вмикатися, через що втретє довелося передати його до сервісного центру ТОВ «Алло», що підтверджує відміткою ТОВ «Алло» на отриманій від нього заяві за №2037-000071 №ТТ Т2 037 від 14 березня 2015 року.

Через три тижні, коли забрав із сервісу ноутбук, то той знову перестав вмикатися і йому довелося вже вчетверте здавати його для проведення діагностики та обслуговування, що підтверджує відміткою ТОВ «Алло» на отриманій від нього заяві за № 2037-000097 №ТТ Т2 037.

Після ремонту ноутбук деякий час попрацював, однак він зрештою знову перестав включатися. Впяте ноутбук для проходження гарантійного ремонту ТОВ «Алло» було прийнято від нього в другій декаді травня місяця цього року та такий ремонт було проведено 19-20 травня 2015 року ТОВ «Ф1 Продакшен».

Позивач вказує, що, на його думку, безумовно, такі часті поломки ноутбука вказують на наявність в ньому істотних недоліків технічного характеру, які виникли з вини виробника товару (продавця) і були приховані від нього на момент його купівлі в листопаді місяці минулого року.

У звязку з цим 10 липня 2015 року він звернувся до відповідача з листом, у якому керуючись приписами норми абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» попросив замінити ноутбук на товар належної якості. У відповідь отримав листа від 23 липня 2015 року за вих.. №1550/ІІІ, в якому відповідач, зазначаючи, що на такі випадки слід визначитися з характером недоліку товару (істотний чи неістотний), для чого товар слід передати до повноваженого сервісного центру для здійснення діагностики товару, що підтверджує копією листа.

Виходячи зі змісту зазначеного листа, 31 липня 2015 року він передав ноутбук представнику відповідача ( працівнику торгової точки № 20377, що в місті Тячів ОСОБА_2), що підтверджує відповідним актом від 31 липня 2015 року № 2037-000152 № ТТ : Т2037.

З того часу (31 липня 2015 року) до моменту подання позову минуло вже півтора місяця, але відповідач, забравши на повірку ноутбук, не те, щоб замінив його на інший (справний), але навіть не інформує його, на якій стадії зазначеної повірки (діагностики) перебуває ноутбук, внаслідок чого він позбавлений можливості користуватися придбаною річчю (ноутбуком), що є порушенням його прав як споживача.

Відповідно до положень норми абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону України « Про захист прав споживачів» та пункту 29 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.04 2007 р. №104, за наведених умов йому надано право вибору: розірвати договір та вимагати повернення оплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару на такий же товар, або аналогічний, з числа наявних у продавця.

Позивач вказує, що він вирішив скористатися належним йому правом заміни ноутбука на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у відповідача, товар, і придбаний у відповідача ноутбук передав йому ще 31 липня 2015 року.

Відповідно до положень пункту 32 Правил роздрібної торгівлі його вимога про заміну товару підлягала негайному задоволенню, а вразі виникнення потреби в перевірці якості протягом чотирнадцять днів або за домовленістю сторін. В підписаному ними з відповідачем акті приймання товару для оцінки якості від 31 липня 2015 року домовилися, що термін проведення такої перевірки повинен тривати відповідно до діючого законодавства, що в контексті згаданого пункту 32 Правил роздрібної торгівлі є рівним 14 дням.

Таким чином 14 серпня 2015 року відповідач зобовязаний був замінити йому ноутбук на такий же товар, або на аналогічний з наявних у нього, товар.

Нормою пункту 35 Правил роздрібної торгівлі встановлено, що за кожен день затримки виконаної вимоги про надання товару аналогічної марки ( моделі, артикула, модифікації) споживачеві сплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості товару.

Оскільки 23 січня 2016 року відповідач врешті-решт виконав його законні вимоги та здійснив заміну ноутбука, проданого йому з дефектами, то з урахуванням уточнених і збільшених позовних вимог, просить стягнути з відповідача неустойку в сумі 7769.93 гривень(з 14 серпня 2015 року (27 днів + 62 дні + 68 днів) х 49,49 грн.).

Представник відповідача в судовому засіданні подав письмове заперечення проти позову посилаючись на те, що відповідно до абзацу 3 п. 9. ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» за кожен день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Згідно із п. 26 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів» гарантійний ремонт полягає у виконанні робіт, повязаних з усуненням недоліків товару для забезпечення використання його за призначенням протягом гарантійного терміну експлуатації. Усунення недоліків здійснюється шляхом заміни чи ремонту комплектуючого виробу або окремої складової частин, а також виконання регулювальних робіт відповідно до вимог нормативних документів. З огляду на те, що у товарі позивача було проведено лише діагностику та жодного усунення недоліків не мало місце, та оскільки, згідно інформації, яка була надана сервісним центром для проведення усунення недоліків в товарі необхідні непропорційні затрати часу, тому їх підприємством було здійснено обмін товару на аналогічний.

Таким чином, оскільки усунення недоліку в товарі (гарантійний ремонт) не здійснювався, а була задоволена вимога позивача про обмін товару на аналогічний, тому вимоги позивача щодо сплати неустойки за кожен день затримки усунення недоліків, суперечить діючому законодавству.

Вищезазначене твердження представник відповідача також підтверджує позицією, викладеною Верховним Судом України у рішенні від 09.09.2009 року у цивільній справі № 6-6521 св 08 про захист прав споживача, яка полягала в наступному: Оскільки розірвання договору купівлі-продажу має наслідком повернення продавцем сплаченої за товар суми, а покупцем товару, то вимога про стягнення неустойки за порушення строку гарантійного ремонту задоволенню не підлягає.

Крім цього, представник відповідача зазначив, що відповідно до п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», на письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобовязані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Приписами п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року № 5, встановлено, що споживачеві, який звернувся із заявою про безоплатне усунення недоліків товару на його вимогу надається ( з доставкою) на час ремонту аналогічний товар (але без урахування моделі). Суттєвим аспектом є те, що позивач не заявляв письмових вимог про надання на час ремонту аналогічного товару.

На думку представника відповідача твердження позивача, що письмової заяви про надання товару з обмінного фонду є його правом та не реалізація споживача права заявити вимоги про надання товару з обмінного фонду на час ремонту не звільняє продавця від обовязку сплатити неустойку за прострочку виконання свого обовязку є помилковим, оскільки фактично продавець не міг знати про наміри необхідності позивача в наданні товару з обмінного фонду, оскільки він не заявив жодних вимог, тому не може бути застосована відповідальність до відповідача за прострочку надання товару з обмінного фонду, оскільки жодного порушення не мало місце.

Таким чином, на думку представника відповідача, жодної затримки виконання вимог позивача не було, оскільки позивач взагалі не заявив письмових вимог на надання товару з обмінного фонду на час ремонту, тому у позивача відсутні законні підстави для виплати неустойки за кожен день затримки виконання вимог про надання товару аналогічної марки.

Згідно пп. 9 ст. 8 Закону України « Про захист прав споживачів» обмінний фонд надається споживачу тільки під час ремонту товару, а так як ремонт товару позивача не здійснювався, та було проведено лише діагностику, та жодного усунення недоліків не мало місце, та оскільки, згідно інформації, яка була надана сервісним центром для проведення усунення недоліків в товару необхідні непропорційні затрати часу, та було вирішено розірвати договір купівлі-продажу та повернути позивачу грошові кошти за товар, тому фактично у позивача відсутні законні підстави для виплати неустойки за кожен день затримки виконання вимог про надання товару аналогічної марки.

Також представник відповідача посилається на ст.. 3 ЦПК України і вважає, що позивач не надав суду жодного документального підтвердження того, що його права як споживача товару порушуються, не визначаються або оспорюються.

Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив посилаючись на викладені в письмовому запереченні обставини і просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 15 листопада 2014 року позивач ОСОБА_1 придбав в магазині (торговій точці №2037) ТОВ «Алло» ноутбук AsusX551 (X551MA-SX021D)/ код IMEI E3N0CX154187108. Вартість покупки тоді становила 4949 гривень. В подальшому , у звязку з тим, що ноутбук вийшов з ладу, позивач 6 грудня 2014 року передав його до сервісного центру для проведення діагностики та гарантійного обслуговування, що підтверджує прийнятою від нього ТОВ «Алло» заявою за № 2037-000241 №ТТ Т2 037( а.с. 5).

31 січня 2015 року через несправність позивач повторно передав ноутбук до сервісного центру для проведення діагностики та гарантійного обслуговування, що підтверджує прийнятою від нього ТОВ «Алло» заявою за №2037-000035 №ТТ Т2 037( а.с. 6).

А 14 березня 2015 року, з цих же підстав, позивач втретє передав цей же ноутбук до сервісного центру ТОВ «Алло», що підтверджує відміткою ТОВ «Алло» на отриманій від нього заяві за №2037-000071 №ТТ Т2 037 від 14 березня 2015 року( а.с. 7).

З аналогічних причин 29 квітня 2015 року позивач також здав зазначений ноутбук для проведення діагностики та обслуговування, що підтверджує відміткою ТОВ «Алло» на отриманій від нього заяві за № 2037-000097 №ТТ Т2 037( а.с.8).

Позивач вказує, що, на його думку, такі часті поломки ноутбука вказують на наявність в ньому істотних недоліків технічного характеру, які виникли з вини виробника товару (продавця) і були приховані від нього на момент його купівлі в листопаді місяці минулого року.

10 липня 2015 року позивач звернувся до відповідача з листом, у якому, керуючись приписами норми абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» попросив замінити ноутбук на товар належної якості( а.с. 9).

У відповідь листом від 23 липня 2015 року відповідач, зазначаючи, що на такі випадки слід визначитися з характером недоліку товару (істотний чи неістотний), для чого товар слід передати до повноваженого сервісного центру для здійснення діагностики товару( а.с.10).

А 31 липня 2015 року, на виконання вказаного листа, позивач передав зазначений ноутбук представнику відповідача ( працівнику торгової точки № 20377, що в місті Тячів), що підтверджує відповідним актом від 31 липня 2015 року № 2037-000152 № ТТ : Т2037( а.с. 11).

В подальшому, 10 вересня 2015 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, у якому просив зобовязати відповідача замінити йому ноутбук AsusX551 (X551MA-SX021D)/ код IMEI E3N0CX154187108 на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у нього, товар, стягнути з відповідача неустойку у розмірі 1336.23 гривні за період з 14 серпня 2015 року та стягнути з відповідача 3000 гривень в відшкодування заподіяної моральної шкоди(а.с.2-4).

А 28 січня 2016 року позивач подав заяву про відмові від окремих позовних вимог та уточнення розміру неустойки, посилаючись на те, що 23.01.2016 року відповідач здійснив заміну ноутбука, проданого йому з дефектами, та уточнив суму неустойки, зазначивши її в розмірі 7769.93 гривень( а.с.48).

Ухвалою Тячівського районного суду від 4 лютого 2016 року прийнято в даній справі відмову позивача від позову в частині заміни товару та відшкодування моральної шкоди , а провадження у справі в цій частині закрити( а.с.54).

Відповідно до положень абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону України « Про захист прав споживачів» та пункту 29 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.04 2007 р. №104, за наведених умов позивачу надано право вибору: розірвати договір та вимагати повернення оплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару на такий же товар, або аналогічний, з числа наявних у продавця.

Як встановлено в судовому засіданні позивач скористатися належним йому правом заміни ноутбука на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у відповідача, товар, про що надав відповідачу 10 липня 2015 року письмову вимогу( а.с.9) та на письмову пропозицію відповідача від 23.07.2015 року( а.с.10) 31 липня 2015 року передав йому ноутбук ( а.с.11).

За змістом положень пункту 32 вищезазначених Правил роздрібної торгівлі вимога про заміну товару підлягає негайному задоволенню, а вразі виникнення потреби в перевірці якості протягом чотирнадцять днів або за домовленістю сторін.

В підписаному сторонами акті приймання товару від 31 липня 2015 року( а.с.11), зазначено, що термін проведення обслуговування згідно чинного законодавства, що відповідно до пункту 32 цих Правил становить 14 днів, і таким чином до 15 серпня 2015 року відповідач зобовязаний був замінити позивачу ноутбук на такий же товар, або на аналогічний з наявних у нього, товар.

Статтею 8 ч.9 Закону України « Про захист прав споживачів, та пункту 35 Правил роздрібної торгівлі встановлено, що за кожен день затримки виконаної вимоги про надання товару аналогічної марки ( моделі, артикула, модифікації) споживачеві сплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості товару.

Відповідно, в даному випадку затримку виконання вимоги слід рахувати з 15 серпня 2015 року до дня фактичної заміни товару 23 січня 2016 року- 161 день і відповідно розмір неустойки повинен становити ( 161 день *49.49 гривень( 1% вартості товару) = 7967.89 гривень.

Заперечення представника відповідача проти позову з посиланням на ч.9 ст. 8 Закону України « Про захист прав споживачів» і твердження представника відповідача про те, що усунення недоліків товару(ремонт) не здійснювався, було проведено лише діагностику, та позивач не заявляв письмової вимоги про надання на час ремонту аналогічного товару і тому, на думку представника, відсутні законні підстави для виплати неустойки, суд вважає необґрунтованими, оскільки в судовому засіданні достовірно стверджено, що позивач скористатися належним йому правом заміни ноутбука на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у відповідача, товар, про що надав відповідачу 10 липня 2015 року письмову вимогу та на письмову пропозицію відповідача 31 липня 2015 року передав йому ноутбук, а в подальшому, у звязку з невиконанням своїх зобовязань з боку відповідача позивач 10 вересня 2015 року звернувся в суд із зазначеним позовом, у якому просив зобовязати відповідача замінити йому ноутбук. Така заміна була здійснена тільки 23 січня 2016 року, що підтвердив в судовому засіданні позивач і не заперечив представник відповідача.

Також не є підставним і посилання представника відповідача на правову позицію, викладену Верховним Судом України у рішенні від 09.09.2009 року у цивільній справі № 6-6521 св 08, оскільки в цьому випадку правовідносини не є подібними, так як там ставилася вимога про розірвання договору купівлі-продажу, що має наслідком повернення продавцем сплаченої за товар суми, а покупцем товару, а в даному випадку позивач скористатися належним йому правом заміни ноутбука на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у відповідача, товар.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і в межах заявлених позовних вимог стягнути з відповідача на користь позивача 7769.93 копійки заборгованості із сплати неустойки.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст.. ст. 3 , 10 , 11 , 58-60 , 209 , 213-215 ЦПК України , на підставі ст.. 16 ЦК України , ст. 8 Закону України « Про захист прав споживачів», п. 29, 32, 35 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.04 2007 року №104, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» на користь ОСОБА_1 7769( сім тисяч сімсот шістдесят девять) гривень 93 копійки заборгованості із сплати неустойки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету 1378 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: М.М.Розман