Справа № 515/4/16-ц
Провадження № 2/515/142/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

при секретарі Коренчук О.Е.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дивізійської сільської ради Татарбу- нарського району Одеської області

про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 пред'явив вказаний позов, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області помер його батько ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дідусь ОСОБА_4 Після смерті батька залишився земельний пай розміром 5,0 в умовних кадастрових гектарах, що знаходився у колек- тивній власності КСП «Україна», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого 21.12.1996 р., який він має право успадкувати у порядку першої черги. При зверненні до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, він отримав відмову, у зв'язку з відсутніс- тю доказів постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини та відсутності сер- тифікату на право на земельну частку (пай). Зважаючи на те, що він фактично вступив в управ- ління та володіння спадковим майном, а саме на момент смерті батька та дідуся він був неповно- літнім, проживав разом з ними, має на руках копію правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай), після смерті дідуся розпорядився деяким рухомим майном. Крім того, у сертифікаті на право на земельну частку (пай) та у свідоцтві про смерть батька існують роз- біжності у написанні його по батькові. Так, у сертифікаті на право на земельну частку (пай) по ба- тькові батька зазначено «ОСОБА_3», а у свідоцтві про смерть по батькові зазначено «ОСОБА_3». Зважаючи на дані обставини, та те, що в позасудовому порядку вирішити спір неможливо, просив визнати за ним право на земельну частку (пай).

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному об- сязі.

Представник Дивізійської сільської ради Татарбунарського району у судове засідання не з'яви- вся, сільський голова надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, не заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення і доводи позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення по- зовних вимог.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які проживали по сусідстві з дідусем та батьком позивача, показали, що позивач народився в будинку дідуся та проживав з ним та батьком на момент їх сме- рті, після смерті дідуся розпорядився рухомим майном.

З копій паспорта серії НОМЕР_3 та свідоцтва про народження НОМЕР_4 (а.с.3,5) видно, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Дивізія Татарбунарського району, його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_7

Згідно копій свідоцтв про смерть серії НОМЕР_5 та НОМЕР_6 (а.с.6,7), дідусь пози- вача - ОСОБА_4 - помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а його батько - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_3 (батько позивача) народився ІНФОРМАЦІЯ_4, його батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_8

Копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого 21.12. 1996 р. (а.с.9), підтверджується, що право на земельну частку (пай) видано члену колективного сі- льськогосподарського підприємства «Україна» - ОСОБА_3.

Відмова нотаріуса свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спа- док за законом з причини втрати ним шестимісячного строку надання заяви про прийняття спад- щини, та не надання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем (а.с.10).

Газета "Татарбунарский вестник" № 2 від 16.01.2016 р. містила оголошення про недійсність се- ртифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Татарбунарською райдерж- адміністрацією 21.12.1996 р. на ім'я ОСОБА_3, що видно з її копії (а.с.19).

Оскільки на момент відкриття спадку діяв Цивільний Кодекс в редакції 1963 року, то, згідно п.1 ч.1 ст.549 даного Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадок, якщо він фактично всту- пив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст.529 ЦК (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями пе- ршої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого… Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємства за законом їх померлому родителю.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем після померлого ОСОБА_4, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, інших спадкоємців не має. Судом також встановлено, що сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданий Татарбунарською райдержадміністрацією 21.12.1996 р. на ім'я ОСОБА_3 дійсно належав ОСОБА_3 - батьку позивача, однак оформити спадщину нотаріа- льно позивач не має можливості у зв'язку з відсутністю доказів постійного проживання з спадко- давцем на час відкриття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документу.

Таким чином, суд вважає, що за ОСОБА_1 може бути визнано право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського під- приємства «Україна» Татарбунарського району Одеської області, розміром 5,0 в умовних кадаст- рових гектарах, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого

на ім'я ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.529, 549 ЦК України (в ред.1963 року), ст.ст.58-60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на земель- ну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарсь- кого підприємства «Україна» Татарбунарського району Одеської області, розміром 5,0 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 21 грудня 1996 року на ім'я ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Тимошенко