Дата документу 29.02.2016
Провадження № 2-к/334/1/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Філіпповій Ю.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі клопотання Закритого акціонерного товариства «Опытный завод «Микрон» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

у с т а н о в и в :

Закрите акціонерне товариство «Опытный завод «Микрон» звернулось до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду Псковської області Російської Федерації від 14.09.2015 року у справі № А52 -19/2015 за позовом Закрите акціонерне товариство «Опытный завод «Микрон» до Товариств а з обмеженою відповідальністю «Микрон Украина» про стягнення 982676 ркб. 43 коп основного боргу, а також 22654 руб. 00 коп.- витрат на оплату державного мита.

Представник стягувача у судове засідання не зявився.

Представник боржника у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, заперечень на клопотання не надав, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши наявні документи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду заявленого клопотання, судом встановлено наступне.

Рішенням Арбітражного суду Псковської області Російської Федерації від 14.09.2015 року у справі № А52 -19/2015 за позовом Закрите акціонерне товариство «Опытный завод «Микрон» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Микрон Украина» з останнього стягнуто 982676 руб. 43 коп основного боргу, а також 22654 руб. 00 коп.- витрат на оплату державного мита.

Представник боржника у судовому засіданні не був присутнім, хоча і повідомлявся у встановленому порядку про час і місце судового розгляду.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно зі ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

За змістом частини другої статті 10 ЦК України та статті 3 Закону України «Про міжнародне приватне право», якщо в чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

У даний час є чинною та підлягає застосуванню при розгляді вказаного клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду Угода про порядок вирішення спорів, пов'язаних зі здійсненням господарської діяльності, підписана урядами держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у м. Києві 20.03.1992, ратифікована Постановою ВР України N 2889-ХІІ від 19.12.1992 (надалі за текстом -Угода).

Відповідно до Статті 9 Угоди у виконанні рішення може бути відмовлено на прохання Сторони, проти якої воно направлене, тільки якщо ця Сторона надасть компетентному суду за місцем, де виклопочується виконання рішення, докази того, що: а) судом держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, що запитується, раніше винесене рішення, яке набуло законної чинності у справі між тими самими Сторонами, про той самий предмет і на тій самій підставі; б) є визнане рішення компетентного суду третьої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав або держави, що не є членом Співдружності, по спору між тими ж Сторонами, про той же предмет і на тій же підставі; в) спір згідно з цією Угодою вирішений некомпетентним судом; г) інша Сторона не була повідомлена про процес; д) закінчився трирічний термін давності подання рішення щодо примусового виконання.

У відповідності до п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 N 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому при розгляді зазначених клопотань суди повинні застосовувати відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника на об'єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

У п. 15 цієї ж Постанови роз'яснено, що коли документ, поданий на підтвердження виклику сторони в судове засідання, не свідчить про те, яким чином та коли їй вручено цей виклик, і вона оспорює даний факт, суд повинен з'ясувати дійсні обставини її виклику на підставі інших поданих сторонами доказів, а в необхідних випадках - запитати із суду, що постановив рішення, й оглянути документи про виклик сторони, встановлені процесуальним законодавством, за яким провадився розгляд справи.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 12 цієї Постанови, клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Оскільки обов'язковість та виконуваність арбітражного рішення презюмується міжнародним та національним законодавством, тягар доведення наявності таких підстав покладається на сторону, яка заперечує проти визнання та виконання рішення іноземного суду. Відповідно до вимог статті 9 Угоди сторона повинна бути повідомлена про процес розгляду справи, а не про дату судового засідання. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.04.2014. (справа № 6-39цс14).

Під час розгляду справи встановлено факт отримання уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Микрон Украина» поштової кореспонденції з повідомленням про час і місце судового розгляду.

Вказані обставини боржником не спростовані належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

Враховуючи, що в рішенні суду суми стягнень зазначені в іноземній валюті (російські рублі) , відповідно до ч. 8 ст. 395 ЦПК України кошти, які слід стягнути на користь стягувача, визначаються в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали 3,6029 грн. на 10 російських рублів, а том у до стягнення підлягають 27274 грн.60 коп основного боргу і 628 грн. 77коп - витрати на оплату державного мита .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 9 Угоди про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності, ст.ст.53,54 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ст.ст. 1, 2, 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 210, 390, 394, 395 ЦК України, суд -

У х в а л и в :

клопотання Закритого акціонерного товариства «Опытный завод «Микрон» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - задовольнити.

Визнати рішення Арбітражного суду Псковської області Російської Федерації від 14.09.2015 року у справі № А52 -19/2015 за позовом Закрите акціонерне товариство «Опытный завод «Микрон» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Микрон Украина» про стягнення 982676 руб. 43 коп основного боргу, а також 22654 руб. 00 коп.- витрат на оплату державного мита.

Надати дозвіл на примусове виконання рішення Арбітражного суду Псковської області Російської Федерації від 14.09.2015 року у справі № А52 -19/2015 за позовом Закрите акціонерне товариство «Опытный завод «Микрон» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Микрон Украина» про стягнення 982676 руб. 43 коп основного боргу, а також 22654 руб. 00 коп.- витрат на оплату державного мита.

Видати виконавчий лист про стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю «Микрон Украина» (Україна, 69006, Запорізька область, місто Запоріжжя, вул.. Леонова, б.1-а, оф.18) на користь Закритого акціонерного товариства «Опытный завод «Микрон» (Російська Федерація, 182115, Псковська область, м. Великі Луки, вул.. гоголя, б.5, ОРГН 598, ИНН НОМЕР_1) основу суму боргу 982676 руб. 43 коп. (27274 грн.60 коп. за курсом НБУ російського рубля гривні), витрат на оплату державного мита 22654 руб. 00 коп. ( 628 грн. 77 коп за курсом НБУ російського рубля гривні).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Дубина Л. А.