РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

15.01.2016 м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

Головуючого судді: Масендич В.В.

при секретарі Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання шлюбу недійсним,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, про визнання шлюбу недійсним, яку мотивує тим, що 11.06.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. У шлюбі у сторін дітей немає, а також жодного майна вони спільно не набули. Шлюб між сторонами було зареєстровано під час того, коли відповідач відбував покарання в Дрогобицькій виправній колонії №40. Сторонами було укладено шлюб без наміру створення сімї та набуття прав та обовязків подружжя. Це підтверджується зокрема і тим, що після звільнення відповідача з місць позбавлення волі 30.04.2015 року вони так і не розпочали спільне подружнє життя та жодного дня спільно не проживали, не вели спільний побут та взагалі не вважали себе такими, що мають права і обовязки подружжя. Відсутність наміру створення сімї підтверджується і тим, що до реєстрації шлюбу позивачка спілкувалася з відповідачем лише по телефону, а особисто бачилися тільки на суді. Метою реєстрації цього шлюбу, відтак, було полегшення процедурних питань при спілкуванні з ним у місцях позбавлення волі, оскільки такий порядок простіший для членів сімї засудженого. Як до реєстрації шлюбу, так і після, між сторонами було виключно дружнє спілкування, та не було жодних намірів створити сімю. Просить позов задоволити та визнати недійсним шлюб, який зареєстрований 11.06.2014 року.

У судове засідання позивач не зявилась, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

У судове засідання відповідач не зявився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує та проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб від 23.11.2015 року серії І-СГ №262093, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано 11.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області (4 а.с.)

Згідно довідки про звільнення серії ЛЬВ №12089, ОСОБА_2 відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 05.11.2007 року по 30.04.2015 року (12 а.с.)

Як вбачається із довідки виданої 10.12.2015 року ЛУВП УДПС України у Львівській області (№19) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заарештований за ст. 185 ч.2 КК України у Львівській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№19) утримувався з 14.11.2015 року по теперішній час (11 а.с.)

За теоретичним визначенням шлюб - це добровільний сімейний союз (спільність) жінки та чоловіка, спрямований на створення сім'ї, зареєстрований у встановленому порядку з дотриманням вимог закону, і такий, що породжує у них особисті та майнові права й обов'язки подружжя.

Умовою дійсності шлюбу є наявність взаємної згоди осіб, які беруть шлюб, воля цих осіб повинна бути спрямована на створення сім'ї.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 42 СК України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сімї та набуття прав та обовязків подружжя.

Відповідно до ст. 42 СК України, право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у звязку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Згідно із п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. за рішенням суду шлюб обовязково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності.

Крім цього, як вбачається із позиції, що міститься у ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2013 року у справі №6-5691св13, відсутність мети щодо створення сім'ї може стосуватися як бажань однієї особи, що реєструє шлюб за ситуації існування мети створення сім'ї у іншої особи, так і двох осіб одночасно за їх взаємною згодою та обізнаністю. Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім'ї тощо. Саме по речах не правового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що шлюб між сторонами укладено без наміру створення сімї та набуття прав та обовязків подружжя, а лише для полегшення процедурних питань при спілкуванні позивача із відповідачем у місцях позбавлення волі, про що сторони не заперечують, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання недійсним шлюбу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 11 червня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №200.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215,218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.1, 3, 4, 5, 30, 39, 41, 42, 43, 44, 45 СК України,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Визнати шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого 11 червня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №200 - недійсним.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Масендич В.В.