Справа № 2/756/882/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Васалатія К. А.

при секретарі Івченко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ФО-П ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача із даним позовом. Як вказано у позові, рішенням Оболонського р/с м. Києва від 01.04.2010 р. позов ФО-П ОСОБА_1. до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг було задоволено та стягнуто з відповідача ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 177011 грн. 86 коп., судовий збір у сумі 1730 грн.

Як вказано у позові, 25.08.2010 р. Оболонським р/с м. Києва було видано виконавчий лист № 2-97/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, і постановою ст. державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 29.09.2010 р. було відкрито виконавче провадження. 11.03.2014 р. державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві виконавче провадження було закінчено, оскільки встановлено, що відповідач на праві власності належить земельна ділянка, яка знаходиться адресою: АДРЕСА_1, і тому виконавчий лист № 2-97/10 було направлено для виконання до ВДВС Вишгородського РУЮ в Київській обл. за належністю. Постановою державного виконавця ВДВС Вишгородського РУІО в Київській обл. від 25.04.2014 р. було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у пакеті документів, доданих до матеріалів виконавчого провадження, відсутня повна перевірка майнового стану боржника.

Як вказано у позові, 21.05.2014 р. позивач ОСОБА_1 повторно звернувся до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві із заявою про примусове виконання виконавчого листа. Постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 22.05.2014 р. було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-97/10 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача боргу в сумі 178741 грн. 86 коп., і станом на 28.08.2015 р. рішення суду не було виконано.

На думку позивача, у зв'язку із не виконанням відповідачем зобов'язань в повному обсязі, остання неправомірно користується належними позивачу коштами в сумі 177001,86 грн., позивач має право на отримання відшкодування від знецінення грошових коштів з підстав їх несплати відповідачем за період з 01.09.2012 р. по 31.05.2014 р. включно в сумі 30162 грн.

Тому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму в розмірі 30162 грн. як інфляційні витрати та 3% річних за період 01.09.2012 р. по 31.05.2014 р. включно (з яких 20886 грн. - інфляційні втрати; 9276 грн. - 3% річних).

У судове засідання позивач не з'явився, надіслав чотири заяви щодо підтримки позову та слухання справи у його відсутність .

Відповідач ОСОБА_2 не з'явилась.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав мотивуючи це тим, що виконавчою службою не зроблено жодної дії щодо реалізації майна, яке перебуває у володінні відповідача та те, що відповідач жодним чином не ухилялась від виконання рішення суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази по справі, суд встановив наступне.

Згідно ст. 526, 527, ст. 530 ЦК України зобов'язані повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно умов договору та вимог закону.

Як з'ясовано судом, рішенням Оболонського р/с м. Києва від 01.04.2010 р. позов ФО-П ОСОБА_1. до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг було задоволено та стягнуто з відповідача ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 177011 грн. 86 коп., судовий збір у сумі 1730 грн.

При цьому, 25.08.2010 р. Оболонським р/с м. Києва було видано виконавчий лист № 2-97/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, і постановою ст. державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 29.09.2010 р. було відкрито виконавче провадження, а 11.03.2014 р. державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві виконавче провадження було закінчено, оскільки встановлено, що відповідач на праві власності належить земельна ділянка, яка знаходиться адресою: АДРЕСА_1

Як з'ясував суд, виконавчий лист № 2-97/10 щодо стягнення стягнуто з відповідача ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 177011 грн. 86 коп., судовий збір у сумі 1730 грн було направлено для виконання до ВДВС Вишгородського РУЮ в Київській обл. за належністю. Постановою державного виконавця ВДВС Вишгородського РУІО в Київській обл. від 25.04.2014 р. було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у пакеті документів, доданих до матеріалів виконавчого провадження, відсутня повна перевірка майнового стану боржника.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.05.2014 р. позивач ОСОБА_1 повторно звернувся до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві із заявою про примусове виконання виконавчого листа. Постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 22.05.2014 р. було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-97/10 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача боргу в сумі 178741 грн. 86 коп.

При цьому як з'ясовано судом, державними виконавцями різних відділів змінювалась підсудність даного виконавчого провадження, але жодних дій щодо підтвердження або ж спростування неможливості виконати рішення суду не було надано до суду (на неодноразові запити суду виконавче провадження не було надано), а позивач так жодного разу і не з'явився, щоб підтвердити або спростувати даний факт.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зі змісту ст. 526, 614 ЦК України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, при цьому особа яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини.

Враховуючи, що після ухвалення судом рішення та набрання ним законної сили, правовідносини сторін переходять до стадії виконання рішення, порядок якого врегульований Законом України „Про виконавче провадження", суд приходить до висновку, що при виконання рішення суду норми ст. 625 ЦК України не розповсюджується, тому суд вважає, що правових підстав для задоволення позову немає.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача - ФО-П ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому відмовляє у даному позові у повному об'ємі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 525, 526, 611, 625 ч. 2 ЦК України, ст. 10, 57, 58-60, 88, 212-215, ст. 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ФО-П ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Васалатій К.А.