Провадження № 4-с/761/66/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бешировій Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову Начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 про визнання постанови неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 в листопаді 2015 року звернулася до суду із скаргою на рішення начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2.

Свою скаргу мотивує тим, що на примусовому виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавчий лист виданий Шевченківським районним судом м. Києва від 02.07.2013р. у справі № 2 - 12647/11 про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1, яка на праві власності належить ОСОБА_4 У приймальні години 28.10.2015р. її представник ОСОБА_3 з метою ознайомлення та зняття фотокопій з матеріалів виконавчого провадження прибув до ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва. Представнику було повідомлено, що державний виконавець Петрусенко Г.О., яка веде виконавче провадження про виселення ОСОБА_1 відсутня, а матеріали виконавчого провадження знаходяться на перевірці в УДВС ГТУЮ у м. Києві. Цього ж дня він звернувся з відповідною заявою до начальника ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві ОСОБА_5 з проханням надати для ознайомлення матеріали виконавчого провадження. Однак в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» начальник ОСОБА_5 відмовився надати матеріали виконавчого провадження. У зв'язку з цим її представник 02.11.2015 року звернувся до начальника УДВС ГРУЮ в м. Києві ОСОБА_2 із заявою про відвід начальнику ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві. Начальник УДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 своєю постановою від 13.11.2015 року відмовив у задоволенні заяви про відвід з підстав, що відсутні законні підстави для задоволення відводу. Вважає оскаржувану постанову протиправною і необґрунтованою, а своє право на ознайомлення та зняття копій з матеріалів виконавчого провадження порушеним. Просила суд постановити рішення, яким визнати постанову начальника УДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 від 13.11.2015 р. неправомірною та зобов'язати начальника УДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 винести постанову про задоволення заяви про відвід начальнику ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві ОСОБА_5 від 02.11.2015р.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив їі задовольнити з підстав зазначених у скарзі.

Заінтересована особа начальник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, пpo дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

3 урахуванням думки представника заявника, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності зацікавленої особи, оскільки неявка сторони не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до такого.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПK України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу. В межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що постановою начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 від 13 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_1 про відвід відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Заявник в обґрунтування скарги зазначає, що начальники управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 в порушення вимог ст. 16 Закону України « Про виконавче провадження» та п.п.2.12, 2.12.1, 2. L2.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 необґрунтовано, без наведення мотивів відхилення інформації наведеної у заяві про відвід, відмовив у задоволенні відводу.

Разом з тим суд не може погодитись з таким обґрунтуванням Заявника зважаючи на таке.

Частиною 4 статті 16 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що питання про відвід, самовідвід начальника відділу або всіх державних виконавців зазначеного відділу вирішується керівником відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня. Постанова про задоволення чи відмову у задоволенні відводу, самовідводу начальника відділу або всіх державних виконавців зазначеного відділу може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

3 матеріалів справи вбачається, що представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 02 листопада 2015 року звернувся з заявою до начальника УДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 про відвід начальнику ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві та з передачею виконавчого переведення до іншого територіального органу ВДВС у межах Києва або до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві (а.с.9).

Заява про відвід вмотивована тим, що начальник відділу не надав матеріали виконавчого провадження для ознайомлення.

Відповідно до пункту 1.4. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція) безпосередній контроль за діями державного виконавця покладається на начальників відділів примусового виконання рішень та начальників відділів державної виконавчої служби районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних та міжрайонних управлінь юстиції (далі - начальник відділу).

Питання про відводи у виконавчому провадженні вирішуються відповідно до статті 16 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець, експерт, спеціаліст, оцінювач, перекладач не можуть брати участі у виконавчому провадженні і підлягають відводу, якщо вони є близькими родичами сторін, їх представників або інших осіб, які беруть участь у виконавчому провадженні, або заінтересовані в результаті виконання рішення, або е інші обставини, що викликають сумнів у їх неупередженості. За наявності підстав для відводу зазначені особи зобов'язані заявити самовідвід. 3 тих самих підстав відвід таким особам може бути заявлений стягувачем, боржником або їх представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п.2.12 Інструкції, сторона виконавчого провадження (її представник) та прокурор як учасник виконавчого провадження можуть знайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідному органі ДВС у спеціально визначений для прийому громадян час і в тому обсязі, в якому вони бажають, за усним клопотанням до державного виконавця.

Відповідно до п. 2.12.1. Інструкції, за бажанням сторони виконавчого провадження от представника) або прокурора як учасника виконавчого провадження ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження в інший час виконавче провадження надається їм для ознайомлення на підставі письмової заяви, в якій зазначаються бажана дата та час ознайомлення, за резолюцією начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до п. 2.12.2. Інструкції, ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження здійснюється в приміщенні органу ДВС та у присутності державного виконавця, про що у виконавчому провадженні робиться відмітка із зазначенням дати ознайомлення та особи, яка ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження.

Отже, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 щодо відводу була вирішена у відповідності до вимог ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про державну виконавчу службу».

Суд критично оцінює твердження представника Заявника, щодо відсутності мотивів відхилення інформації, наведеної у заяві про відвід, оскільки таке твердження є надуманим і не відповідає положенню ч.1 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що начальник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 діяв у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому суд приходить до висновку що скарга до задоволення не підлягає.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.16 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст.14, 57-60, 209, 212-214, 383-386 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на постанову Начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 про визнання постанови неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо вона не буде скасована.

СУДДЯ :