АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

21 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Антоненко Н.О.,Стрижеуса А.М.

при секретарі: Голубович С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

на рішення Подільського районного суду м.Києва від 22 січня 2016 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом ,-

ВСТАНОВИЛА :

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду з даним позовом до відповідачки. Посилаючись на те,що відповідач у порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 42 997.58 дол.США та 381 882.26 коп., просив стягнути зазначену заборгованість та судові витрати.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 22.01.2016 року даний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 42 997.58 дол.США та 200 000 грн,а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн.

Не погодившись з рішенням суду в частині зменшення розміру пені, що підлягала стягненню, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» подало апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування судового рішення в цій частині та ухвалення нового про задоволення позовних вимог про стягнення пені у повному обсязі. Посилається на незаконність та необгрунтованість висновків суду в цій частині , безпідставне неурахування судом першої інстанції тих обставин,що ч.3 ст.551 ЦК України в данному випадку застосована бути не може з огляду на те,що розмір пені не перевищує розмір заборгованості по кредиту, пеня нарахована у відповідності з умовами укладеного сторонами договору та в межах встановленого законом строку. Інших обставин,що мають істотне значення,судом не було встановлено.

В суді апеляційної інстанції представник Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» Падалко Д.С. апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

ОСОБА_3, який є представником відповідачки за довіреністю, просив апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України») та відповідачкою був укладений кредитний договір №27107С90 за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 98 000 доларів США з кінцевою датою погашення 15.08.2017 року для оплати ремонтних робіт.

Відповідач не сплачувала грошові кошти у повному обсязі та допустила заборгованість.

Станом на 12.11.2015 року заборгованість ОСОБА_1 становить у загальному розмірі 42 997,58 доларів США та 381 882 гривні 26 копійок, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 35 151,83 доларів США, заборгованість за процентами - 6 835,56 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату основного боргу - 329 056 гривень 51 копійка, пеня за несвоєчасну сплату процентів - 52 825 гривень 75 копійок, 3% річних від простроченої суми основного боргу - 866,99 доларів США, 3% річних від простроченої суми боргу за процентами - 143,20 доларів США ,що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунках.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а позичальник порушив умови договору та вважав можливим зменшити розмір пені .

Рішення суду в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, заборгованості по сплаті відсотків, 3% річних не оскаржується, відтак в апеляційному порядку не перевіряється.

Зменшивши розмір пені до 200 000 грн.,суд виходив з того,що відповідач погасила 2/3 частини кредиту ,а на даний час в неї на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей і погіршився матеріальний стан.

Так,з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором убачається що станом на 12.11.2015 року відповідачці нарахована пеня за несвоєчасну сплату основного боргу - 329 056 гривень 51 копійка та пеня за несвоєчасну сплату процентів - 52 825 гривень 75 копійок.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Право суду вирішувати питання про зменшення розміру пені згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України підтверджено правовою позицією Верховного Суду України (справа №6-100цс14).

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положення ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та часини 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків та при наявності інших обставин, що мають істотне значення.

При цьому, визначення граничного розміру пені залишається на розсуд суду з урахуванням дотримання критеріїв, що визначені у ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Згідно з. п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз'яснено, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Конституційний суд України в рішенні від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п.1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів кредитних послуг.

Виходячи з встановлених по справі обставин , зокрема того ,що відповідачка протягом тривалого часу своєчасно і у повному обсязі сплачувала кредит,фактично виплатила 2/3 частини кредиту,що заборгованість виникла у наслідок значного погіршення її матеріального стану ,її намагання здійснювати погашення боргу ,що на її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, а також того,що позивачем не зазначено та не доведено розміру збитків, понесених банком внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором кредиту, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду про зменшення розміру пені що підлягає стягненню з відповідачки до 200 000 грн. та відхиляє доводи апеляційної скарги .

Рішення суду першої інстанції в цій частині відповідає вимогам матеріального та процесуального закону і не може бути змінено або скасоване з підстав наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 22 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 758/8810/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7834/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Неганова Н.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.