АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6367/16 Справа № 203/6035/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Казак С. Ю. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Деркач Н.М., Глущенко Н.Г.

за участі секретаря:- Григорєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_7, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2008 року між банком та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого, останній отримав кредит в сумі 19000 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань 22.08.2008 року було укладено договір поруки, згідно умов якого ОСОБА_6 приняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником всіх боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором.

В порушення взятих на себе зобов'язань позичальник не виконував умови кредитного договору та станом на 18.03.2015 року має заборгованість в розмірі 7042,68 доларів США та штрафу і пені в сумі 67378 грн. 08 коп., з яких: 5896,08 доларів США - заборгованість по поверненню кредитних коштів, 1146,60 доларів США - прострочена заборгованість по процентам, 62378 грн. 08 коп. - пеня за простроченим кредитом та процентами, 5000 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору.

В зв'язку з цим, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану заборгованість.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_7, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_7, ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0247/08/03-Anewv від 22 серпня 2008 року, яка виникла станом на 18 березня 2015 року, в сумі 7042,68 доларів США, що в еквіваленті становить 164071 грн. 82 коп. та штрафу і пені в сумі 67378 грн. 08 коп., з яких: 5896,08 доларів США, що в еквіваленті становить 137359 грн. 72 коп. - заборгованість по поверненню кредитних коштів, 1146,60 доларів США, що в еквіваленті становить 26712 грн. 10 коп. - прострочена заборгованість по процентам, 62378 грн. 08 коп. - пеня за простроченим кредитом та процентами, 5000 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору.

Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволені позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 серпня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 0247/08/03-Anewv, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 19000,00 доларів СЩА для придбання автомобіля марки Honda CIVIC 2008 року випуску.

Згідно умов зазначеного кредитного договору банк надав відповідачу кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % на рік та строком по21 серпня 2015 року (а.с.8).

22 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_6 укладено договір поруки №07-799/08, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 0247/08/03-Anewv, згідно умов якого остання прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником всіх боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором (а.с. 12).

20 липня 2009 року сторони уклали додаткову угоду між банком та ОСОБА_6 до договору поруки №07-799/08, якою погодили, що ОСОБА_6 зобов'язується у разі невиконання або порушення виконання ОСОБА_7 своїх зобов'язань перед банком погасити заборгованість, передбаченими кредитним договором (а.с.13).

Станом на 18.03.2015 року позичальник ОСОБА_7 має заборгованості за кредитним договором № 0247/08/03-Anewv від 22 серпня 2008 року, в сумі 7042.68 доларів США, яка складається із: штрафу і пені в сумі - 67 378,08 грн., з яких 5896,08 доларів США - заборгованість по поверненню кредитних коштів, 1146,60 доларів США - прострочена заборгованість по процентам, 62378 грн. 08 коп. - пеня за простроченим кредитом та процентами, 5000 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору.

Про наявність заборгованості відповідачі повідомлялися досудовою вимогою від 07.04.2014 року, що направлялись їм поштою позивачем (а.с.18, 20).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов'язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Як установлено судом, боржник та поручитель взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 21 серпня 2015 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 квітня 2014 року рекомендованим листом з повідомленням банк направив поручителю - відповідачці ОСОБА_6 вимогу про дострокове погашення заборгованості по кредитному договору, укладеному між банком та ОСОБА_7

Н підставі наведених вище норм матеріального закону та обставин справи колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку для пред'явлення вимог до відповідачки ОСОБА_7, як поручителя, є безпідставними з наведених вище підстав.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: