Справа № 444/83/14-ц
Провадження № 6/444/18/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква подання державного виконавця ВДВС Жовківського РУЮ ОСОБА_1 про визначення частки майна боржника,

встановив:

16 березня 2016 року державний виконавець Відділу ДВС Жовківського РУЮ ОСОБА_1 за погодженням з начальником відділення звернувся до суду із поданням, у якому просить визначити 1/6 частку квартири АДРЕСА_1, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на виконання виконавчого листа № 444/83/14 від 14.04.2014 р., виданого Жовківським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу. Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області з 16.05.2014 року перебуває виконавче провадження № 43340931 з виконання виконавчого листа №444/83/14-ц виданого 07.05.2014 Жовківським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2, 1965 р. н. на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики від 21 липня 2012 р. у розмірі 5000,00 доларів США, що офіційним курсом НБУ еквівалентно 62845,50 грн. відсотки за користування позиковими коштами, в розмірі 561,04 доларів США, що еквівалентно 7051,76 грн. 3 % річних від простроченої суми боргу в звязку з простроченням грошового зобовязання, в розмірі 242,88 доларів США, що еквівалентно 3052,78 грн., судові витрати в розмірі 2805 грн., по якому державним виконавцем керуючись вимогами статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 16.05.2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано термін боржнику для добровільного виконання в строк до 23.05.2014, яку скеровано боржнику для виконання, стягувану до відома. В подальшому скеровано запити у відповідні реєструючі органи, щодо виявлення майна боржника. Боржником ОСОБА_2 вказане вище рішення суду не виконується. Станом на дату скерування подання державного виконавця загальний борг у розмірі 5803,92 долари США (пять тисяч вісімсот три долари) 92 центи, що еквівалентно 72950,05 (сімдесят дві тисячі девятсот пятдесят гривень) 05 копійок, ОСОБА_2 не сплачено. 16.05.2014 державним виконавцем керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яку скеровано в Реєстраційну службу Жовківського районного управління юстиції для виконання. З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем 16.05.2014 року скеровано запити у реєструючі органи. Згідно відповіді Жовківського ВРЕР ДАІ від 12.06.2014 за боржником зареєстрований транспортний засіб, а саме: автомобіль ВА32108 днз-32330ТС №куз.ХТА210800М0772430. Згідно відповіді ДПІ від 23.05.2014 відкритих рахунків у банківських установах за боржником не виявлено; відповіді УПФУ в Жовківському районі від 23.05.2014 боржник на обліку не перебуває та пенсії не отримує; інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником нерухомого майна не зареєстровано; відповіді управління Держземагенства у Жовківському районі інформація щодо наявних у боржника земельних ділянок на праві приватної власності відсутня. Державним виконавцем 27.06.2014 керуючись ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про розшук майна боржника та скеровано в У ОСОБА_5 України у Львівській області для виконання. Місцезнаходження автомобіля ВА32108 р.н. 32330ТС № куз. ХТА210800М0772430 боржником ОСОБА_2 приховується, а розшук цього автомобіля УДАІ ГУМВС України у Львівській області результатів не дав. В матеріалах виконавчого провадження наявне пояснення боржника ОСОБА_2 від 24.09.2014р., в якому він підтверджує наявність боргових зобовязань перед стягувачем, та визнає той факт, що борг він не сплатив. При виході за адресою вказаною у виконавчому документі встановлено, що ліквідного майна належного боржнику ОСОБА_2 на праві приватної власності не виявлено, боржник за даною адресою зареєстрований, але фактично не проживає, про що 05.11.2014 складено відповілний акт. Боржником рішення суду не виконується. З часу відкриття виконавчого провадження боржником стягувачу ОСОБА_4 перераховано лише 1953,64грн. Відсутність майна, належного боржнику ОСОБА_2П, робить неможливим виконання рішення Жовківського районного суду від 14.04.2014 року, яке набрало законної сили та є обов'язковим до виконання на всій території України. Разом з тим, ОСОБА_2 з 02 вересня 1989 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2 (дівоче прізвище - ОСОБА_6) ОСОБА_7. Після реєстрації шлюбу боржник ОСОБА_2 вселився у квартиру № 3 в буд. № 24 на вул. С. Петлюри у м. Львові, та зареєстрував за цією адресою своє місце постійного проживання, про що свідчить відмітка (штамп) реєстраційного органу в паспорті боржника, в якому вказана дата реєстрації - 09 лютого 1990 року. Таким чином, боржник ОСОБА_2 був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09 лютого 1990 року і до 22 листопада 1999 року (дата зазначена у відмітці реєстраційного органу про зняття з реєстраційного обліку). Одразу після зняття боржника з реєстраційного обліку дружина боржника - ОСОБА_3 та діти боржника- Парамуд Х.М., ОСОБА_8 шляхом приватизації отримали свої частки квартири АДРЕСА_2 у власність. Згодом, 16 лютого 2001 року дружина боржника ОСОБА_3 яка діяла у власних інтересах та інтересах неповнолітніх дітей уклала Договір міни квартир, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрований за № 341, згідно з яким ОСОБА_3 набула у власність 1/3 частину квартири АДРЕСА_3, що підтверджується Реєстраційним посвідченням КММ № 005581 від 20 лютого 2001 року. Таким чином, ОСОБА_3, в період знаходження у шлюбі з боржником ОСОБА_2, 16.02.2001 року було укладено вищевказаний договір міни квартир у м. Львові та зареєстровано на неї право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України, статті 16 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення права власності у подружжя ОСОБА_2, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 61 Сімейного кодексу України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Під майном згідно з ч. 1 ст. 190 ЦК України маються на увазі не лише предмети матеріального світу, а також майнові права та обовязки. При цьому, згідно зі статтею 368 Цивільного кодексу України, статті 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на таке майно. Таким чином, вважає, що в силу положень ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України, ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить частка у майні, набутому подружжям за час шлюбу. Статтею 70 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до правил ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. Отже, вважає, що боржнику - ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності 1/2 частка майна, набутого під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3, в тому числі 1/6 частина квартири № 77 в буд. № 6 на вул. Паньківського у м. Львові (тобто, половина від 1/3 частини квартири).

Державний виконавець в судове засідання не прибула, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача по справі ОСОБА_9 подання підтримав, просить таке задовольнити з підстав наведених в самому поданні.

Представник відповідача ОСОБА_2, а також ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив проти подання, вважає, що в задоволенні такого слід відмовити як безпідставному, так як на його думку спірне майно в якому державний виконавець просить визначити частку, не може належати до спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Інші зацікавлені особи в судове засідання не прибули, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з жодним клопотанням до суду не зверталися, а тому суд, відповідно до вимог ст.. 379 ч. 2 ЦПК України вважає за можливе вирішити дане подання у їх відсутності, так як таке питання суд вирішує у десятиденний строк у судовому засіданні з повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб і їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Заслухавши пояснення сторін які з»явились в судове засідання, дослідивши фактичні обставини справи суд вважає, що подання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ст.. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст.. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір.

У відповідності до ч. 1 ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст.. 52 ч. 6 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду.

При цьому, виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, відповідно до зазначених норм, означає отримання власником, що виділяється, своєї частки в натурі в приватну власність або при неможливості поділу майна відповідно до часток на отримання грошової або іншої компенсації за свою частку від інших співвласників, до яких переходить право власності на цю частку.

Відповідно до ст.. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Як вбачається із реєстраційних посвідчень від 20.02.2001 р. ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на праві особистої власності належить квартира № 77 в будинку № 6 в м. Львові по вул.. Паньківського, кожен по 1/3 частині.

Із свідоцтва про право власності на квартиру від 19.09.2000р. вбачається, що квартира АДРЕСА_4 належала ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_11.

Із договору міни квартири від 16.02.2001 р., вбачається, що ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 належні їм ? частини квартира АДРЕСА_4 поміняли на квартиру № 77 в будинку № 6 в м. Львові по вул.. Паньківського.

Із відповіді на запит державного виконавця вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб 02.09.1989 р. і такий розірвано 12.09.2014р.

Таким чином, враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що подання слід задовольнити та визначити, що частка майна ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, у майні, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та зареєстроване за ОСОБА_3 за адресою: м. Львів, вул. Паньківського б. 6 кв.77, а саме - в квартирі № 77 (яка належить на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_12 по 1/3 частині кожному) в буд. № 6 по вул. Паньківського у м.Львові складає 1/6 частину цієї квартири.

Керуючись ст. 379 ЦПК України, ч. 3 ст. 5, ст. 55, 57, 58, 61, 62 Закону України «Про виконавче провадження» суд,

ухвалив:

Подання задовольнити.

Визначити, що частка майна ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, у майні, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та зареєстроване за ОСОБА_3 за адресою: м. Львів, вул. Паньківського б. 6 кв.77, а саме - в квартирі № 77 (яка належить на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_12 по 1/3 частині кожному) в буд. № 6 по вул. Паньківського у м. Львові складає 1/6 частину цієї квартири.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги.

Головуючий: Ясиновський Р. Б.