Справа № 761/8705/16-ц
Провадження № 2/761/6560/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Романчук К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 04 березня 2016 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач) про стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 липня 2014 року між Позивачем та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ» було укладено договір банківського вкладу (далі - Депозитний договір), строком до 04 серпня 2014 року, згідно з яким Позивач вніс на депозитний рахунок 16 000 доларів США. Зауважив, що згідно постанови Правління Національного банку України від 14 серпня 2014 року № 491 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних» Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» було віднесено до категорії неплатоспроможних і на період з 15 серпня 2014 року до 15 листопада 2014 року в банку запроваджено тимчасову адміністрацію. Згодом, згідно постанови Правління Національного банку України від 10 листопада 2014 № 717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ»», відкликано банківську ліцензію ПАТ «КБ «УФС» та розпочато в ньому процедуру ліквідації. Зауважив, що згідно з постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року, уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий союз» зобов'язано включити Позивача до переліку вкладників зазначеного банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Депозитним договором від 01 липня 2014 року. Позивач зауважив, що Відповідач листом від 25 вересня 2015 року № 02-036-34194/15 повідомив Позивача про можливість ним отримання гарантованої Фондом суми відшкодування з 29 вересня 2015 року, звернувшись до ПАТ АБ «Укргазбанк». Так, 30 вересня 2015 року Позивач отримав належну йому суму відшкодування за вкладом у розмірі 200 000 грн. Позивач, вважає, що у зв'язку з протиправними діями уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС», Відповідачем не було вчасно виплачено Позивачу гарантованої суми відшкодування, а саме прострочено виплату на 295 днів. З огляду на викладене, на думку Позивача, Відповідач зобов'язаний сплатити на його користь інфляційні втрати в розмірі 91 209 грн. 79 коп. та 3 % річних в розмірі 4 849 грн. 32 коп. за прострочення виконання грошового зобов'язання, що передбачено статтею 625 Цивільного кодексу України та в сумі становить 96 059 грн. 11 коп. Просив суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з Відповідача на користь Позивача вказану суму коштів, а також відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

Представник Позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача у судовому засіданні позов не визнав. У задоволенні позовних вимог просив суд відмовити у повному обсязі. Підтримав правову позицію, викладену у письмових запереченнях проти позову, поданих суду у судовому засіданні. Представник Відповідача стверджує, що судовими рішеннями, зокрема, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року, в адміністративній справі № 826/20421/14 за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та нечинним рішення, визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії, встановлено відсутність протиправних дій чи бездіяльності зі сторони Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по відношенню до ОСОБА_1. Зауважив, що Виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр вкладників на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого уповноваженою особою. Стверджує, що законодавство не покладає на Фонд обов'язку враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку вкладників, що свідчить про недопущення Фондом протиправної бездіяльності стосовно не включення даних про Позивача до Загального реєстру вкладників. Зауважив на тому, що оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є особою публічного права та діє згідно статті 19 Конституції України виключно в межах повноважень, встановлених законодавством, безпосередньо у Фонду виник обов'язок по відшкодуванню гарантованої суми Позивачу після надання уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» 06 липня 2015 року інформації щодо включення Позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «КБ «УФС». Оскільки, заява представника Позивача щодо виплати Позивачу коштів була отримана Фондом 24 липня 2015 року, Фонд підготував та направив Позивачу повідомлення від 25 вересня 2016 року про перерахування гарантованого відшкодування за вкладом до ПАТ АБ «Укргазбанк» та повідомив про порядок отримання коштів. Крім того, представник Відповідача, посилаючись на узагальнення Верховного суду України щодо застосування статті 625 Цивільного кодексу України до правовідносин, які виникають у зв'язку із заподіянням шкоди, викладених в листі від 01 липня 2014 року та розміщених на офіційному веб-сайті Верховного суду України, зазначив, що у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань підстави для застосування положень статті 625 Цивільного кодексу України відсутні. З цих підстав вважає позов необґрунтованим та безпідставним.

Заслухавши пояснення представника Позивача та представника Відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню повністю, з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року, в адміністративній справі № 826/20421/14 за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та нечинним рішення, визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії, окружним адміністративним судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ» укладено договір № 43442 банківського вкладу (депозиту) «Планер» від 01 липня 2014 року, за умовами якого банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 16 000 доларів США у тимчасове строкове користування на строк до 04 серпня 2014 року (дата повернення вкладу). Постановою правління Національного банку України від 10 листопада 2014 року № 717 відкликано банківську ліцензію ПАТ «КБ «УФС». Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 листопада 2014 року № 119 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію Гончарова Сергія Івановича. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_1 звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Гончарова Сергія Івановича із письмовою заявою про розблокування рахунку та виплату гарантованої суми вкладу. Листом від 12 грудня 2014 року № 001/888 останній повідомив ОСОБА_1 про визнання нікчемним договору № 43442 та операцій з внесення грошових коштів на рахунок. За результатами розгляду справи суд постановив визнати протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Гончарова Сергія Івановича від 18 листопада 2014 року № 6 у частині визнання нікчемним договору № 43442 банківського вкладу (депозиту) «Планер», укладеного 01 липня 2014 року із ОСОБА_1; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Гончарова Сергія Івановича включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «КБ «УФС», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 43442 банківського вкладу (депозиту) «Планер» від 01 липня 2014 року. Позов в іншій частині залишено без задоволення (а.с. 38-42).

Згідно зі статтею 110 Цивільного кодексу України, особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

За змістом частини 6 статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року, фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до абзацу першого частини першої, пунктів першого, другого, п'ятого частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку);

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

За змістом пункту першого частини шостої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

За змістом частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджений рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 вересня 2012 р. за № 1548/21860 (далі - Положення), протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 8 Розділу ІV Положення, виплата сум відшкодування особам, які унаслідок їх неявки або з інших причин (вкладники, реквізити яких у Загальному реєстрі/Реєстрі переказів відмінні від реквізитів їх документів, тощо) не одержали кошти протягом строку виплат за Загальним реєстром/Реєстром переказів, здійснюється шляхом переказу відшкодувань за результатами розгляду індивідуальних звернень вкладників до Фонду.

За змістом пункту 9 Розділу ІV Положення, для отримання коштів вкладник або інша особа (представник, спадкоємець тощо) звертається до Фонду із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування.

Заяви про виплату гарантованої суми відшкодування розглядаються у строк, що не перевищує трьох календарних місяців.

Судом встановлено та підтверджено сторонами, що на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24 липня 2015 року надійшла заява від представник Позивача щодо виплати останньому гарантованої суми відшкодування. У встановлений законодавством строк Відповідач повідомив Позивача листом від 25 вересня 2016 року про перерахування гарантованого відшкодування за вкладом в ПАТ «КБ «УФС» до ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та повідомив про порядок отримання коштів.

Позивач отримав гарантовану суму відшкодування в розмірі 200 000 грн. 00 коп. з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 30 вересня 2015 року у відділенні ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Відповідачем не допущено порушення прав Позивача при здійсненні виплати останньому гарантованої суми відшкодування.

Таким чином, позов в цілому є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, на підставі статті 19 Конституції України, статті 110 Цивільного кодексу України, статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року, статей 1, 26, 27, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджений рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 вересня 2012 р. за № 1548/21860, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 61, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ