Дата документу 02.03.2016
Справа № 334/9373/15-ц
Провадження № 2/334/519/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Ісакова Д.О.

при секретарі Воронцовій І.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрат частини заробітної плати у звязку з інфляцією,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що з 17.08.2015 року він звільнений з посади слюсара ремонтника 5 розряду Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» на підставі п.1 ст.36 КЗпПУ за угодою сторін.

Відповідач, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в зв`язку з чим станом на 19 жовтня 2015 року утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 13317,39 грн., про це свідчать розрахунковий лист та довідка про доходи.

В день звільнення, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів з ним розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі.

На момент звільнення заборгованість по заробітній платі складала 13317,39 грн., що підтверджується довідкою від 19 жовтня 2015 року №477, яка була видана та підписана генеральним директором та головним бухгалтером КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія».

Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 13317,39 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку (за 50 днів) у розмірі 10051,00 грн., компенсації втрат частини заробітної плати у звязку з інфляцією у сумі: 306,30 грн.

В судове засідання представник позивача зявилася, звернулася із уточненою позовною заявою, в якій зазначила, що заборгованість по заробітній платі відсутня в звязку з її остаточною виплатою позивачу 02.02.2016 року за серпень 2015 року у розмірі 1258,78 грн., щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати просить збільшити позовні вимоги на розмір середнього заробітку за період з 18.08.2015 року (день звільнення позивача) по 02.02.2016 року (день остаточного розрахунку). Просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 18.08.2015 року по 02.02.2015 року у розмірі 1258,78 грн.

Представник відповідача у судове засідання зявилася, надала письмові заперечення, в яких зазначила, що з вимогами позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виплати

заробітної плати не згодна з наступних підстав: відповідно до розрахунку №2/44-34 від 29.02.2016 року позивачу належить до сплати з 17.08.2015 року по 29.01.2016 року середній заробіток за затримку виплати заробітної плати у сумі 23117,30 грн. Днем остаточної виплати заборгованості з заробітної плати є 29 січня 2016 року, а не 02 лютого 2016 року, як вказує позивач, що підтверджується платіжною відомістю №32 від 29.01.2016 року. Просила позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати задовольнити частково в сумі 23117,30 грн.

Вислухавши сторін по справі, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно, не рідше 2-х разів на місяць.

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення.

Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, що з 21.10.2014 року по 17.08.2015 року ОСОБА_3 працював на підприємстві відповідача, що підтверджується записом в трудовій книжці БТ-I № 7167482 від 31.07.1981 року.

Згідно наказу №41 від 17.08.2015р. ОСОБА_3 звільнений з посади слюсара ремонтника 5 розряду Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» на підставі п.1 ст.36 КЗпПУ за угодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки.

В день звільнення, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів з ОСОБА_3 розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі, яка становила 13317,39 грн., що підтверджується довідкою підприємства №477 від 19.10.2015р.

Відповідачем неодноразово частково виплачувалась заборгованість по заробітній платі, що підтверджується довідкою підприємства №561 від 11.12.2015р.

Відповідно до платіжної відомості №32 за серпень 2015 року ОСОБА_3 29 січня 2016 року сплачено суму заборгованості по заробітній платі, яка становила 1258,78 грн.

Таким чином, заборгованість по заробітній платі відсутня в звязку з остаточною її виплатою 29 січня 2016 року позивачу ОСОБА_3

Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Так як за підприємством малася безспірна сума заборгованості по заробітній платі при звільненні позивача з 17.08.2015р., яка не була сплачена відповідачем на час розгляду справи, то у позивача виникло право отримати середньомісячний заробіток за час затримки виплати заробітної плати.

При визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні застосовуються вимоги п.п. 2, 3, 5, 8 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що

обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до розрахункових листків та довідки підприємства №452 від 09.10.2015р., середньоденний заробіток позивача становить 201,02 грн., тому середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 17.08.2015р. по 29.01.2016р., тобто за 115 робочих днів, становить 23117,30 грн.

У відповідності до ст. 117 КЗпП України, відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Судом не встановлено, що на момент звільнення позивача з роботи мався спір між сторонами про розмір належних до виплати сум.

Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Розрахунок, наданий представником позивача, проведений невірно та представником відповідача спростований. Відповідач надав суду докази відсутності вказаної заборгованості але не надав доказів відсутності своєї вини в затримці розрахунку.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 23117,30 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку із чим з відповідача слід стягнути 487, 20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрат частини заробітної плати у звязку з інфляцією - задовольнити частково.

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» » (69069, м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, буд. 13, п/р 6838, МФО 313009) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 23117,30 грн. (двадцять три тисячі сто сімнадцять грн. 30 коп.).

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» (69069, м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, буд. 13, п/р 6838, МФО 313009) в дохід держави судовий збір у сумі 487,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня

його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ісаков Д. О.