АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №667/53/15-ц Головуючий в І інстанції: Черниш О.Л. Номер провадження: 22-ц/791/248/16 Доповідач: Вейтас І.В. Категорія: 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1,
Суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретар ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 05 жовтня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_5 28.08.2012 року став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанк», згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна».

11.07.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну картку «Gold» відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 18000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту «Gold» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом.

У звязку з порушенням відповідачем умов договору, щодо сплати платежів по кредиту, станом на 30.11.2014 року існує заборгованість в сумі 41634,24 гривень, яка складається з 25809,44 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12736,31 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 629,72 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, а також штрафи : 500 грн. та 1958,77 грн.. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 05 жовтня 2015 року позов публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором № б/н від 11.07.2013 року у розмірі 2178,81 гривень та судові витрати у розмірі 243,60 гривень. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк» в апеляційній скарзі вказує, що висновок суду про відсутність кредитно-правових відносин між банком та відповідачем є помилковим, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач не довів факту укладання між сторонами договору кредиту, відповідач не був обізнаний з платою, яку банк брав за користування коштами, про наявність заборгованості банк його не повідомляв, тому суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача 2178,81 гривень, які за розрахунком відповідача він винен банку. Однак з таким висновком суду не можна погодитись, оскільки суд зробив його через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи слідує, що 28 серпня 2012 року відповідач став клієнтом банку, підписавши анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та отримав кредитну картку «Універсальну».

З анкети-заяви підписаної ОСОБА_5 та представником банку, слідує, що ОСОБА_5 28 серпня 2012 року надав згоду про те, що заява позичальника, разом з памяткою клієнта, запропонованими банком Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між позичальником і банком договір про надання банківських послуг (а.с.8). В заяві також зазначено, що умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті банку, і відповідач зобовязався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку.

Згідно виписки по карті в серпні вересні 2012 року ОСОБА_5 отримав готівкою кредитні кошти в сумі 8000 гривень, після чого регулярно користувався кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної карти, також здійснював поповнення карти погашення кредитної заборгованості та відсотків та інших платежів за користування кредитним лімітом (а.с.57-65).

Відповідач не заперечує факту отримання коштів, їх погашення, а відповідно і виконання умов кредитного договору.

11 липня 2013 року ОСОБА_5 було переоформлено кредитну картку «Універсальна» на кредитну картку «Gold», відповідно до тарифів якої, сума кредитного ліміту збільшилась до 18 000 гривень. Вказане підтверджується випискою по картці та знімком екрану робочого столу операційної системи банку «фото клієнта з продуктом/картою». При здійсненні перевипуску здійснено перенесення кредитної заборгованості в розмірі 9961, 58 гривень. Згідно виписки по карті ОСОБА_5 неодноразово проводив погашення та заняття коштів саме по кредитній картці «Gold».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що Умови та Правила надання банківських послуг не є складовою частиною укладеного між сторонами договору, так як відповідач їх не підписував, а тому не має підстав виконувати договір. Однак з таким висновком суду не можна погодитись, виходячи з наступного.

У частинах 1, 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач, підписавши 28 серпня 2012 року заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», був повідомлений про зміст цих Умов та Правил та про розміщення їх тексту на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» www.prvatbank.ua, про що зазначено у самій анкеті-заяві.

Встановивши, що відповідачем була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», суд при вирішенні спору відмовив у позові про стягнення кредитної заборгованості з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 11 березня 2015 року в справі № 6-16цс15. При цьому суд не звернув увагу на обставини справи, з приводу яких Верховним Судом України було висловлено цю правову позицію. Так, у цій постанові предметом дослідження було саме неоднакове застосування судом касаційної інстанції ч. 1 ст. 259 ЦК України.

Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року в справі № 6-16цс15 зазначив, що правочин сторін щодо збільшення строку позовної давності з урахуванням частин 1, 2 ст. 207 ЦК України вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У даній справі доведенню підлягає наявність між сторонами кредитних правовідносин та виконання зобов'язань кредитором щодо надання коштів та боржником - щодо повернення коштів в обумовлені сторонами терміни.

В письмових запереченнях на позовну заяву відповідач визнавав факт укладання договору та отримання картки «Gold», визнавав заборгованість по картці, просив не нараховувати штрафні санкції, в звязку з його важким матеріальним станом (а.с.45).

Колегія суддів не бере до уваги заперечення представника відповідача про надмірно високі тарифи за користування карткою «Gold», які банк не має права з нього стягувати.

Згідно наданої представником позивача довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» від 06.03.2010 року, що діяли на час укладання договору 28 серпня 2012 року, базова відсоткова ставка за карткою «Універсальна» становила в місяць 2,5%. Згідно наданих позивачем тарифів по картці «Gold» базова відсоткова ставка також становила 2,5% (а.с.9,124).

Згідно наданих позивачем тарифів за вказаними умовами кредитування «Універсальна» та «Gold» то вони є аналогічними, за виключенням щомісячної комісії за обслуговування договору за карткою «Gold», яка становить 20 гривень (а.с.124).

Згідно п.2.1.1.15 Умов та правил надання банківських послуг банк стягує комісію за обслуговування/перевипуск карти в розмірі встановленому Тарифами банку/Памяткою клієнта (по елітним картам за відкриття, річне, щомісячне обслуговування карткового рахунку), в розмірі, встановленому Тарифами банку/Памяткою клієнта/Довідкою про умови кредитування, якщо інше не встановлено п.2.1.1.15.1 Умов та правил. Сплата комісії здійснюється відповідно з п.2.1.1.3.3. Умов та правил (а.с.11,34).

З виписки по картці слідує, що з рахунку відповідача з серпня 2013 року списувались кошти в розмірі 20 гривень «членський внесок за участь у Gold-клубі».

Оскільки вказана комісія передбачена умовами та правилами, з якими відповідач був ознайомлений, а також мав можливість додатково ознайомитись на сайті банку, та протягом часу користування кредитними коштами знав про її списання, та не оскаржував таке списання, колегія суддів вважає доводи відповідача, щодо невідповідності дій банку до умов договору від 28 серпня 2012 року, безпідставними.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при частковому задоволенні позову безпідставно взято до уваги наданий відповідачем висновок зроблений ОСОБА_6 за аналізом розрахунків по кредитній заборгованості (а.с.128-129), оскільки вказаний розрахунок проведено без врахувань умов кредитного договору, крім того у самому висновку зазначено, що «у випадку визнання кредитного договору недійсним або неукладеним, позивальник з урахуванням отримання кредиту в розмірі 35497,42 гривень та виплатою ним кредиту (в т.ч. і самостійним списанням банком комісій, відсотків, штрафу), зобовязаний повернути банку 2178,81 гривень.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 2178,81 гривень, суд першої інстанції не врахував, що між сторонами укладено договір, та його не визнано судом недійсним.

Зважаючи на наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду та постановлення нового рішення про задоволення позову.

Згідно наданого позивачем розрахунку у звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором заборгованість відповідача станом на 30 листопада 2014 року становить 41634,24 грн., яка складається з: 25809,44 грн. заборгованість за кредитом, 12736,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 629,72 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. (фіксована частина), 1958,77 грн. (процентна складова).

Розмір заборгованості підтверджується матеріалами справи, відповідачем не спростовано, тому на думку колегії суддів підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.203, 215, 258, 259, 526,589, 627, 628, 629, 638, 1048, 1050,1054 ЦК України, керуючись ст.303, п.2 ст. 307, п.2-4 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 05 жовтня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 28 серпня 2012 року станом на 30 листопада 2014 року в розмірі 41354,24 гривні.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: С.В.Радченко

ОСОБА_3