Головуючий у 1 інстанції Літовка В.В.
ДоповідачСоломаха Л.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Соломахи Л.І.

суддів Біляєвої О.М., Груіцької Л.О.

при секретарі Чуряєві В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 30 грудня 2015 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр «Професіонал» про стягнення відсотків за користування коштами, -

В С Т А Н О В И В:

Краматорським міським судом Донецької області 30 грудня 2015 року постановлена ухвала про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр «Професіонал» про стягнення відсотків за користування коштами.

На зазначену ухвалу позивачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу. Посилаючись на порушенням судом норм процесуального права, позивач просить ухвалу суду скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 14 - 15).

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до його заявки від 22 листопада 2015 р. про отримання судової повістки в електронній формі, що підтверджується довідкою про доставку 02 лютого 2016 року SMS - повідомлення про виклик до суду 09 лютого 2016 року (а.с. 24).

Представник відповідача - Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр «Професіонал» в судове засідання також не з'явився.

Сторони причини неявки в судове засідання не повідомили і відповідно до частини 2 ст. 77 ЦПК України вважається, що вони не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали позовної заяви, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

З матеріалів справи встановлено, що 22 листопада 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр «Професіонал» про стягнення відсотків за користування коштами (а.с. 1 - 3).

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 07 грудня 2015 року позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України. Залишаючи позовну заяву без руху, суд виходив з того, що позивач від сплати судового збору не звільнений, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з позовної заяви підлягає сплаті судовий збір в розмірі 487,20 грн. Документ, що підтверджує сплату судового збору, до позовної заяви позивачем не доданий. Для надання квитанції про сплату судового збору позивачу був наданий строк до 21 грудня 2015р. (а.с. 7).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 30 грудня 2015 року позовна заява ОСОБА_2 визнана неподаною та повернута позивачу. Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що у наданий строк позивач недоліки позовної заяви не усунув, квитанцію про сплату судового збору не надав, направив до суду заяву, в якій зазначив, що від сплати судового збору він звільнений на підставі частини 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Посилання позивача на Закон України «Про захист прав споживачів», як на підставу для звільнення від сплати судового збору, є необґрунтованими, оскільки Закон України «Про судовий збір» не містить положень про звільнення від сплати судового збору позивачів з позовів про захист прав споживачів (а.с. 11).

Не погоджуючись з ухвалою суду про повернення позовної заяви, позивач зазначає, що його позовні вимоги випливають з правовідносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», який звільняє позивачів від сплати судового збору у справах про захист прав споживачів (а.с. 14 - 15).

Апеляційний суд вважає, що до висновку про повернення позовної заяви суд першої інстанції дійшов помилково, внаслідок порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до частини 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір». Пільги щодо сплати судового збору визначені статтею 5 цього Закону.

Закон України «Про судовий збір» в редакції Закону від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав законної сили з 01 вересня 2015 року, дійсно не містить положень щодо звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Проте відповідно до частини 3 ст. 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (в редакції Законів України від 1 грудня 2005 року № 3161-IV та від 08 липня 2011 року № 3674-VI) споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Зазначена норма закону до теперішнього часу є діючою.

В Законі України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» не зазначено, що законодавчі акти, які передбачають звільнення від сплати судового збору, прийняті до набрання чинності цим Законом, не застосовуються або застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 7 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки стаття 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, зокрема, статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів».

Враховуючи положення частини 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та категорію справи, з якою ОСОБА_2 звернувся до суду, підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_2 без руху, а в наступному визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачеві через несплату судового збору відсутні.

Суд першої інстанції 30 грудня 2015 року постановив ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві, неправильно витлумачивши закон, тобто порушив порядок, встановлений для вирішення питання про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу, тому відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 312 ЦПК України ухвала суду від 30 грудня 2015 року про визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачу підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підстави для направлення справи для продовження розгляду відсутні, оскільки за позовною заявою ОСОБА_2 провадження у справі не відкрито та до розгляду справа не призначалася. Відкриття провадження у справі є виключною компетенцією суду першої інстанції.

Що стосується клопотання позивача в апеляційній скарзі постановити окрему ухвалу щодо незаконних дій судді при вирішенні справи в суді першої інстанції, воно задоволенню не підлягає.

Позивач просить постановити окрему ухвалу у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, які апеляційним судом враховані, як підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ст. 320 ЦПК України суд може постановити окрему ухвалу, в якій зазначити порушення норм права і помилки, допущені судом першої інстанції, які не є підставою для скасування рішення чи ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. 307, ст. 312, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 30 грудня 2015 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви скасувати та передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до Краматорського міського суду Донецької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.І. Соломаха

Судді: О.М. Біляєва

Л.О. Груіцька