Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 310/6503/15Головуючий у 1-й інстанції Черткова Н.І.
№22-ц/778/981/16Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Стрелець Л.Г., Каракуші К.В.

при секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 листопада 2015 року про забезпечення позову позивача у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми коштів

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 1-5), в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 1718000,00 грн.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 серпня 2015 року (а.с.46) провадження у цій справі за вищезазначеним позовом позивача відкрито (т.с. 1 а.с. 46).

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 листопада 2015 року (т.с. 1 а.с. 252) заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку (цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), яка належить на праві власності ОСОБА_3 згідно державного акту серії ЗП № 166616 (ДП 12, пай № 172, площею 5,5022 га, реєстраційний № 16.).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та накласти арешт на все майно ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 подала апеляційному суду поштою письмові заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу позивача (т.с. 2 а.с. 116-126).

У судове засідання 17 березня 2016 року належним чином повідомлена про час та місце розгляду цієї справи (т.с. 2 а.с. 115) відповідач ОСОБА_3 не зявились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавала.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажною причину неявки відповідача ОСОБА_3 та на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останньої за присутністю позивача ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали без змін.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено що, задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову у цій справі ухвалою від 09 листопада 2015 року (т.с. 1 а.с. 252), суд першої інстанції керувався ст. ст. 151-153 ЦПК України та виходив з того, що до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій позивач прохає в порядку забезпечення позову накласти арешт на земельну ділянку, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 згідно державного акту серії ЗП № 166616, ДП 12, пай № 172 площею 5,5022 га, р. № 16, а також обґрунтованості цієї заяви в частині її задоволення; оскільки, є підстави припустити, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу такою, що постановлена з додержанням норм процесуального права, є правильною та законною.

Встановлено, що у провадженні суду першої інстанції перебуває дана справа, в якій ОСОБА_2 у своєму позові просить стягнути з відповідача на свою користь 1718000,00 грн.

Позивач ОСОБА_2 подавала численну кількість заяв про забезпечення її позову у цій справі (т.с. 1 а.с. 42-43, 68, 74-75, 80, 82, 129, 136, 146), які були розглянуті судом першої інстанції після відкриття провадження у цій справі.

Так, ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 вересня 2015 року (т.с. 1 а.с. 53 а) та від 23 вересня 2015 року (т.с. 1 а.с. 122) у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у цій справі було відмовлено.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2015 року (т.с. 1 а.с. 131) позов позивача ОСОБА_2 у цій справі забезпечено шляхом накладення арешту на житловий будинок № 19 по вул. Карла Маркса в с. Берестове Бердянського району Запорізької області, який належить на праві власності ОСОБА_3

Оскаржуємою ухвалою суду першої інстанції від 09 листопада 2015 року забезпечено позов позивача (т.с. 1 а.с. 252) шляхом накладення арешту на земельну ділянку (цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), яка належить на праві власності ОСОБА_3 згідно державного акту серії ЗП № 166616 (ДП 12, пай № 172, площею 5,5022 га, реєстраційний № 16 (т.с. 1 а.с. 145).

Проте, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі зазначала, що вона просила суд першої інстанції у своїх заявах у цій справі (т.с. 1 а.с. 42-43, 68, 74-75, 80, 82, 129, 136, 146) також накласти арешт на все-все майно відповідача, у тому числі також на ? частину будинку по вул. Чекалова, 72 м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрованого за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як донька померла 04.01.2003 року; на заповіт № 4992 в державну нотаріальну контору м. Бердянськ вул. Р.Люксембург, 31, зроблений ОСОБА_4 20.12.2002 року; заборонити видавати свідоцтво відповідачу про право на спадщину за заповітом № 4992; провести опис у будинку № 19 вул. К. Маркса с. Берестове Бердянського району у ОСОБА_3 крупного та дрібного майна: худоби і птиці, нерухомості, будинку, літньої кухні, воріт, калитки і накласти заборону користування відповідачу усім майном.

Однак, доводи ОСОБА_2, як особи, яка подала апеляційну скаргу, є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Не міг бути накладений судом першої інстанції у забезпечення позову позивача у цій справі про стягнення суми коштів арешт на 1/2 частину будинку по вул. Чекалова, 72 м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрований за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 04.01.2003 року, що не належить відповідачу ОСОБА_3 (а.с.130).

Ст. 151 ЦПК України взагалі не передбачений такий спосіб забезпечення позову, як арешт на заповіт, у тому числі № 4992 в державну нотаріальну контору м. Бердянськ вул. Р.Люксембург, 31, зроблений ОСОБА_4 20.12.2002 року на користь ОСОБА_3

Заборона нотаріусу видавати відповідачу ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 4992, опис у будинку відповідача ОСОБА_3 - № 19 вул. К. Маркса с. Берестове Бердянського району та арешт худоби та птиці, заборона відповідачу користуватися останніми, є заходами забезпечення позову у цій справі, які є неспівмірними із позовними вимогами, заявленими позивачем у цій справі, та порушують права відповідача ОСОБА_3

Арешт на житловий будинок відповідача ОСОБА_3 - № 19 по вул. Карла Маркса в с. Берестове Бердянського району Запорізької області із всіма будівлями та спорудами (літніми кухнями, воротами, калитками тощо) вже був накладений судом першої інстанції відповідною вищезазначеною ухвалою раніше у цій справі (т.с. 1 а.с. 131).

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції або її зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір» колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне повернути заявнику ОСОБА_2, яка є інвалідом 2 групи безстроково (т.с. 2 а.с.90) та яка в силу вимог ст. 5 ч. 1 п. 9 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору при подачі апеляційному суду вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі, зайво сплачений останньою судовий збір у розмірі 243,60 грн. квитанція № 78 від 09.02.2016 року про сплату судового збору на суму 243,60 грн. у матеріалах справи ЄУН № 310/6503/15 а.с.73 т.с. 2).

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 листопада 2015 року про забезпечення позову позивача у цій справі залишити без змін.

Зобовязати фінансовий орган ГУДКСУ у Запорізькій області повернути ОСОБА_2 (72100 вул. Голіка, 22 м. Приморськ Запорізька область) зайво сплачений нею за квитанцією № 78 від 09.02.2016 року судовий збір у сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) на р/р одержувача 0007, отримувач Держ. Бюджет Ордж. код одержувача 38025409, МФО одержувача 813015, назва банку одержувача ГУДКСУ у Зап. Обл., призначення платежу суд. Збір, код суду 02891457 (квитанція № 78 від 09.02.2016 року про сплату судового збору на суму 243,60 грн. у матеріалах справи ЄУН № 310/6503/15 а.с.73 т.с. 2).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_5ОСОБА_6