УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/241/16-ц

Пров. №4-с/668/12/16

18.03.2016 р.

Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

Головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2, в якій просила захистити її порушені права шляхом визнання недійсними результатів електронних торгів оформлених протоколом від 14.12.2015 року за № 133966 та актом про реалізацію з електронних прилюдних торгів арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, від 29.12.2015 року.

Скаргу мотивовано тим, що в результаті проведених електронних прилюдних торгів було неправомірно реалізовано майно заявника. При цьому продаж здійснено арештованого майна, а не предмета іпотеки відповідно до вимог ЗУ «Про іпотеку».

У судовому засіданні заявник та її представник вимоги скарги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно вимог ч.ч. 2 та 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналіз наведених положень ст.ст. 383, 387 ЦПК України дає суду підстави вважати, що суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», предметом скарження є конкретні дії або рішення державного виконавця або посадової особи державної виконавчої служби, а за наслідками розгляду скарги суд або визнає дії чи рішення державного виконавця незаконними або відмовляє в задоволенні скарги.

З матеріалів справи вбачається, що скаржником жодних вимог до державного виконавця не предявлено та не зазначено, які саме дії та рішення державного виконавця нею оскаржуються.

На думку суду, звернувшись зі скаргою з вимогами про визнання недійсними результатів електронних торгів, заявник обрала невірний спосіб захисту.

Оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 13.02.2013 року у справі № 6-174цс12, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК, в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 209, 210, 383-388 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

СуддяОСОБА_3