Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Скудар С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Сартанської селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літ. А-1, до складу якого входять жилі кімнати №1,2,3,6, санвузол №4, коридор №5, погріб під частиною будівлі літ. Д/п, сіні літ.а-1, веранда літ.а1-1, літня кухня літ.Б-1, сарай літ.В-1, убиральня літ.Г-1, сарай літ.Е-1, сарай літ.Ж-1, гараж літ.З-1, ганок літ.а2, колодязь питний літ.К, огорожі №1, №3, ворота №2. Вказане домоволодіння належало померлій на підставі рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 16.12.2008 року. Згідно повідомлення МКП «Маріупольське БТІ» від 12.05.2015 року відповідно до інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна ганок літ.а2, огорожі №1, №3, ворота №2 не відносяться до самочинного будівництва, сарай літ.б-1 знесений. Позивач є рідним сином померлої та єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері. Позивач звернувся до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 16.12.2008 року не має відмітки про державну реєстрацію переходу права власності на вказаний житловий будинок із зазначенням документа на підставі якого відбувся перехід. Окрім цього, маються розбіжності з прізвищами спадкодавця і спадкоємця, а саме: у паспорті спадкоємця українська сторінка «ОСОБА_1», російська сторінка «ОСОБА_1», померла «ОСОБА_1», свідоцтво про народження спадкоємця російська мова «ОСОБА_1». Оскільки його мати не встигла за своє життя зареєструвати спірне домоволодіння, позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Просив встановити факт того, що він ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на домоволодіння АДРЕСА_1.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим Ленінським РАЦС м.Одеси встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився ОСОБА_1, батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, актовий запис №276. Прізвища батьків вказані на російській мові як «ОСОБА_1» та «ОСОБА_1».

Відповідно до копії паспорта позивача серії НОМЕР_2, виданого 16.04.1998 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, прізвище позивача на українській мові записано як «ОСОБА_1».

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача ОСОБА_2, що підьвердужється свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим виконкомом Сартанської селищної ради Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області, актовий запис про смерть №127.

Судом встановлено, що маються розбіжності з прізвищами спадкодавця і спадкоємця, а саме: у паспорті спадкоємця українська сторінка «ОСОБА_1», російська сторінка «ОСОБА_1», померла «ОСОБА_1», свідоцтво про народження спадкоємця російська мова «ОСОБА_1».

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, із письмових матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 16 грудня 2008 року за ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок літ.А-1, сіні літ.а, веранду літ.а1, літню кухню літ.Б, сарай літ.Ж, сарай літ.Е, сарай літ.В, сарай літ.б, гараж літ.З, погріб літ.Д/п, колодязь літ.К, вбиральню літ.Г, розташовані в АДРЕСА_1

Відповідно до повідомлення Маріупольського БТІ №376 від 12.05.2015 року встановлено, що рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 16.12.2008 року визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, однак право власності в Маріупольському БТІ не зареєстровано. Згідно технічної інвентаризації, проведеної 23.04.2015 року, на земельній ділянці розташовані житловий будинок літ.А-1, сіні літ.а-1, веранда літ.а1-1, ганок літ.а2, усього житловою площею 58,4 кв.м., загальною площею 86,4 кв.м., літня кухня літ.Б-1, сарай літ.Ж-1, сарай літ.Е-1, сарай літ.В-1, гараж літ.З-1, погріб літ.Д/п, убиральня літ.Г-1, колодязь літ.К, огорожі №1, №3, ворота №2. Згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна ганок літ.а2, огорожі №1, №3, ворота №2 не відноситься до самочинного будівництва. Сарай літ.б-1 знесений.

Так, відповідно до письмових матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, увійшло домоволодіння АДРЕСА_1, загальною площею 1525 кв.м., яке складається з житлового будинку літ. А-1, до складу якого входять жилі кімнати №1,2,3,6, санвузол №4, коридор №5, погріб під частиною будівлі літ. Д/п, сіні літ.а-1, веранда літ.а1-1, літня кухня літ.Б-1, сарай літ.В-1, убиральня літ.Г-1, сарай літ.Е-1, сарай літ.Ж-1, гараж літ.З-1, ганок літ.а2, колодязь питний літ.К, огорожі №1, №3, ворота №2.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Третьої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 29.05.2015 року №905/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з усіма надвірними побудовами та спорудами, розташований у АДРЕСА_1, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з усіма надвірними побудовами та спорудами, та наявністю розбіжностей з прізвищами спадкодавця і спадкоємця, а саме: у паспорті спадкоємця українська сторінка «ОСОБА_1», російська сторінка «ОСОБА_1», померла «ОСОБА_1», свідоцтво про народження спадкоємця російська мова «ОСОБА_1».

Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та встановити факт того, що він є рідним сином ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а також визнати за ним право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, загальною площею 1525 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 197, 209, 215, 256 ЦПК України, ст.ст. 328, 1262, 1268, 1270 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Сартанської селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, загальною площею 1525 кв.м., яке складається з житлового будинку літ. А-1, до складу якого входять жилі кімнати №1,2,3,6, санвузол №4, коридор №5, погріб під частиною будівлі літ. Д/п, сіні літ.а-1, веранда літ.а1-1, літня кухня літ.Б-1, сарай літ.В-1, убиральня літ.Г-1, сарай літ.Е-1, сарай літ.Ж-1, гараж літ.З-1, ганок літ.а2, колодязь питний літ.К, огорожі №1, №3, ворота №2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко