Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І., Закропивного О.В., Черненко В.А.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Львівського комунального підприємства «Сонячне» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення, гарячого водопостачання та водовідведення; за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Сонячне», Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою Львівського комунального підприємства «Сонячне» на заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 27 серпня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Львівське комунальне підприємство «Сонячне» (далі - ЛКП «Сонячне») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути на свою користь з відповідачів суму заборгованості за надані їм послуги з центрального опалення, гарячого водопостачання та водовідведення в розмірі 28 112 грн. 41 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 та є покупцем теплової енергії в гарячій воді, яка постачається Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» (далі - ЛМКП «Львівтеплоенерго»). Вказував, що він постачає вказану енергію мешканцям квартири АДРЕСА_1, а також здійснює нагляд та ремонт системи опалення. Натомість відповідачі зобов'язані оплачувати отриману теплову енергію за встановленими тарифами. Несплата відповідачами за надані послуги призводить до значних збитків, оскільки ЛКП «Сонячне» до 25 числа місяця наступного за звітним, сплачує ЛМКП «Львівтеплоенерго» вартість спожитої теплової енергії та несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію.

У лютому 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з зустрічним позовом, в якому просили зобов'язати ЛКП «Сонячне» ліквідувати несправності каналізаційної та водяної систем в будинку АДРЕСА_1; зобов'язати ЛМКП «Львівтеплоенерго» зменшити нарахування вартості комунальних послуг на загальну суму 28 112 грн 41 коп. (витрати за гаряче водопостачання - гаряча вода у розмірі 14 929 грн 90 коп., за водовідведення - 691 грн 16 коп., витрати за теплопостачання - центральне опалення у розмірі 12 491 грн 35 коп.) по вищевказаному будинку у зв'язку з ненаданням таких. Зобов'язати ЛКП «Сонячне» зменшити нарахування вартості комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 на суму 28 112 грн 41 коп. Посилались на те, що їх квартира відключена від гарячого водопостачання та опалення, а тому нарахування заборгованості є безпідставним.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27 серпня 2014 року у задоволенні позову ЛКП «Сонячне» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволено.

Зобов'язано ЛМКП «Львівтеплоенерго» зменшити нарахування вартості комунальних послуг на загальну суму 28 112 грн 41 коп. по будинку АДРЕСА_1 перед ЛКП «Сонячне» у зв'язку з ненаданням таких.

Зобов'язано ЛКП «Сонячне» зменшити нарахування вартості комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 на загальну суму 28 112 грн 41 коп.

Зобов'язано ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ЛКП «Сонячне» припинити нарахування за послуги з центрального опалення, гарячого водопостачання та водовідведення для квартири АДРЕСА_1 у зв'язку із відключенням квартири від послуг з центрального опалення, гарячого водопостачання та водовідведення.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобов'язання ЛМКП «Львівтеплоенерго» зменшити нарахування вартості комунальних послуг на загальну суму 28 112 грн 41 коп. по будинку АДРЕСА_1 перед ЛКП «Сонячне» у зв'язку з ненаданням таких та про зобов'язання ЛМКП «Львівтеплоенерго» припинити нарахування за послуги з центрального опалення, гарячого водопостачання та водовідведення для квартири АДРЕСА_1 у зв'язку із відключенням квартири від послуг з центрального опалення, гарячого водопостачання та водовідведення скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовлено.

В решті рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ЛКП «Сонячне», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи частково зустрічний позов, виходив із того, що між сторонами не було укладено договір про надання послуг і ЛКП «Сонячне» не надало жодного документу, який би підтверджував виконання стягувачем зазначених у позові poбiт (надання послуг) у визначеному обсязі. Таким чином, зазначений ЛКП "Сонячне" розмір заборгованості за надання послуг не є безспірною сумою.

Квартира АДРЕСА_1 відключена від системи центрального опалення із встановленням автономного опалення (двохфункційний газовий котел) на кухні. За таких обставин позивач по первісному позові сам стверджує факт ненадання послуг з централізованого опалення, гарячого водопостачання та водовідведення.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобов'язання ЛМКП «Львівтеплоенерго» зменшити нарахування вартості комунальних послуг на загальну суму 28 112 грн 41 коп. по будинку АДРЕСА_1 перед ЛКП «Сонячне» у зв'язку з ненаданням таких та про зобов'язання ЛМКП «Львівтеплоенерго» припинити нарахування за послуги з центрального опалення, гарячого водопостачання та водовідведення для квартири АДРЕСА_1 у зв'язку із відключенням квартири від послуг з центрального опалення, гарячого водопостачання та водовідведення та відмовляючи у задоволені позову в цій частині, виходив із того, що суд першої інстанції не врахував, що правові підстави для цього відсутні, оскільки зобов'язання по оплаті вартості одержаної на будинок теплової енергії виникають із правовідносин між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ЛКП «Сонячне», які регулюються укладеним між ними договором на постачання теплової енергії до будинку позивачів.

Крім того, ні законом, ні договором такого обов'язку ЛМКП «Львівтеплоенерго», як виробника житлово-комунальних послуг, перед позивачами, як споживачами послуг, не передбачено, а отже, обраний позивачами спосіб захисту їхніх прав не узгоджується з наведеними вище нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

З цих же підстав не підлягає задоволенню й вимога позивачів за зустрічним позовом про зобов»язання ЛМКП «Львівтеплоенерго» припинити нарахування за послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання до їхньої квартири, оскільки ЛМКП «Львівтеплоенерго» не є виконавцем даного виду послуг перед позивачами, а має взаємні договірні зобов»язання з ЛКП «Сонячне», тому вимоги позивачів за зустрічним позовом в цій частині є теж безпідставними, оскільки не ґрунтуються на нормах закону та умовах договору.

Проте повністю погодитись з таким висновком судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суди дійшли вірного висновку про те, що відсутність між сторонами укладеного договору не є підставою для звільнення від оплати житлово - комунальних послуг. Однак в іншій частині зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зареєстровані та проживають у вказаній квартирі, що підтверджується довідкою, виданою ЛКП «Сонячне».

Для здійснення оплати комунальних послуг мешканцям квартири НОМЕР_1 у вищевказаному будинку відкрито особовий рахунок.

З жовтня 2003 року по листопад 2013 року споживачі послуг за вказаною адресою свого обов'язку по своєчасній оплаті вартості отриманихпослуг з теплопостачання, гарячого водопостачання та водовідведення, наданих у квартиру АДРЕСА_1, не виконували, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на листопад 2013 року становила 28 112 грн 41 коп. (витрати за гаряче водопостачання - гаряча вода у розмірі 14 929 грн 90 коп.; витрати за теплопостачання - центральне опалення у розмірі 12 491 грн 35 коп., та витрати за водовідведення - 691 грн 16 коп.), що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу.

Згідно ст. 160 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Однак при розгляді справи суди не залучили до участі у справі всіх власників квартири.

Судами установлено, що співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Проте позивач звернувся з вимогами лише до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, хоча ОСОБА_3 є повнолітньою.

Крім того, згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Отже, відповідачі повинні вносити плату за надані їм послуги з теплопостачання щомісячно за встановленими нормами і тарифами з розрахунку на 1 кв. м житла на одного мешканця або за показаннями засобів обліку теплової енергії.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі здійснили самовільне відключення квартири від централізованого теплопостачання.

Проте, питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до п. 26 Правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно із п. 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок) встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 були внесені зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Згідно з п. 1.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

Пунктом 2.2 Порядку передбачено, що Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї.

Наступним кроком для здійснення відключення від централізованого опалення є отримання від відповідних організацій технічних умов для подальшої розробки проекту відключення.

Таким чином, прийнявши до уваги акт про відключення квартири АДРЕСА_1, що належить відповідачам, суди дійшли неправильного висновку, що ЛМКП «Львівтеплоенерго», погоджуючи цей акт одночасно погодило й здійснило відключення від мережі центрального опалення й квартири відповідача, не звернувши уваги на те, що такі роботи виконуються не позивачем, а монтажною організацією.

Разом із тим акт був складений представником обслуговуючої організації, а саме ЛКП «Сонячне», у якому також було зафіксовано, що на момент відключення квартири НОМЕР_1, остання вже була відключена.

Суди попередніх інстанцій, у порушення ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України, не звернули належної уваги на зазначені норми закону та не надали належної оцінки тому, що співвласники, які зареєстровані та проживають разом, зобов'язані брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Також суди, ухвалюючи рішення, не врахували, що відповідачі відключили квартиру від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води із порушенням встановленого порядку, а тому це не звільняє їх від обов'язку сплачувати за надані позивачем послуги з теплопостачання.

Таким чином, суди не визначились із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, залишили поза увагою відповідні положення Правил та Порядку, не дали оцінки тому, що об'єктом відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води є не весь багатоквартирний будинок, а лише одна квартира.

Враховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Львівського комунального підприємства «Сонячне» задовольнити частково.

Заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 27 серпня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2015 рокускасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

В.А. Черненко