Єдиний унікальний номер 223/716/15-ц
Номер провадження 22-ц/775/164/2016(м)
Категорія 53 Головуючий у 1-й інстанції Луньова О.Г.
Суддя-доповідач: Ткаченко Т.Б.
УХВАЛА

08 лютого 2016 року суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області Ткаченко Т.Б., одержавши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 16 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» про стягнення сум нарахованих, але не виплачених при звільненні,

Встановила:

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 16 грудня 2015 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» (далі - ДП «Донецька вугільна енергетична компанія») про стягнення сум нарахованих, але не виплачених при звільненні.

Не погоджуючись із рішенням суду від 16 грудня 2015 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, справу повернути до суду для нового розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 21 січня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: сплати судового збору.

Розмір судового збору складає 1453,83 грн (1321,66 х 110%), виходячи з того, що ставка судового збору при поданні позовної заяви відносно вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 1321,66 грн (132165,54 грн х 1%), а сума судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду складає 110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

На адресу апеляційного суду 05 лютого 2016 року надійшла заява від ОСОБА_2 від 29 січня 2016 року, в якій він просить відкрити провадження по апеляційній скарзі на рішення Вугледарського міського суду від 16 грудня 2015 року, звільнив його від сплати судового збору. Наводячи підстави для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на положення п.1 ч.І ст.5 Закону України «Про судовий збір», п.2 ч.З ст.81 ЦПК України та зазначає, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі, компенсації вихідної допомоги, відшкодування за затримку їх виплати, та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

З доводами заяви погодитися не можна виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.І ст.5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674 -У1 «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями внесеними Законом України від 22 травня 2015 року № 484-УШ, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою як про стягнення не виплаченої на час звільнення заробітної плати, при подачі якої він звільнюється від сплати судового збору, а й з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за подачу якої він не звільнений від сплати судового збору.

Безпідставно позивач посилається і на п.2 ч.З ст.81 ЦПК України, який набрав чинності 01 січня 2005 року, оскільки даною нормою регулювалась оплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в ч.3 якої наводились підстави для звільнення від сплати саме витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а не судового збору.

Більш того, на підставі Закону України №3674-VI від 08.07.2011 р. стаття 81 ЦПК України виключена.

Отже, враховуючи наведене вище, не вбачається законних підстав для звільнення позивача від сплати судового збору при подачі апеляційної скарги на рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Інших підстав для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_2 не наведено, і він повинен сплатити судовий збір за оскарження рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Крім того, як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену при звільненні заробітну плату в сумі 18205,94 грн, а також середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 132165,54 грн.

Рішенням суду першої інстанції позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» на користь ОСОБА_2 нараховану, але не виплачену суму у розмірі 15404,70 грн, а також компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати на несплачену суму заробітної плати у розмірі 405,75 грн.

Згідно статті 295 ЦПК України апеляційна скарга подається у письмовій формі. В апеляційній скарзі, крім іншого мають бути зазначені: в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необгрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин.

В апеляційні скарзі, ОСОБА_2, наводячи обґрунтування незаконності рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні на підставі ст.ст. 116, 117 КЗпП України, просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю.

При цьому позивач не наводить доводів незаконності чи неправильності рішення в частині стягнення невиплаченої йому заробітної плати.

Відповідно до вимог ч.2 ст.297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, а саме: наведення доводів неправильності чи незаконності рішення суду в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та для оплати судового збору.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до апеляційного суду у розмірі 1453,83 грн. повинен бути перерахований за наступними реквізитами:

Одержувач - Артемівське УК/м. Артемівськ/22030001

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37868870

Банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у , Донецькій обл.

Код банку отримувача (МФО) 834016

Рахунок отримувача 0015

Код класифікації доходів бюджету 22030001 "Судовий збір Державна судова адміністрація України 050) " (ознака 80).

У графі платіжного доручення «призначення платежу» зазначається «судовий збір за подання апеляційної скарги за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Апеляційний суд Донецької області (м. Маріуполь) (назва суду, де розглядається справа), ».

На підтвердження оплати судового збору до апеляційного суду необхідно надати оригінал квитанції про оплату.

Якщо в установлений строк заявник виконає вказану вимогу, апеляційна скарга буде вважатися поданою в день її первісного подання. Інакше буде вирішуватися питання про визнання її неподаною та повернення апелянту.

Керуючись, ст. 121, 297 ЦПК України,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 16 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» про стягнення нарахованих, але не виплачених сум при звільненні, залишити без руху.

Надати апелянту строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали апеляційного суду для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: сплати судового збору та наведення доводів апеляційної скарги щодо неправильності і незаконності рішення в частині стягнення заробітної плати.

Якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк апелянт виконає зазначені вимоги, апеляційна скарга вважатиметься поданою в день її первісного подання. Інакше буде вирішуватись питання про визнання її неподаною і повернення заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б.Ткаченко