Справа № 645/2553/15-ц
Провадження № 2/645/89/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,третя особа ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди,завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначав, що 15 липня 2014 року о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 на 21км+300м автодороги Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, не вірно обрав безпечну швидкість руху, не урахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та зіткнувся з автомобілем SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина ОСОБА_3 у скоєнні вищевказаного правопорушення доведена і підтверджується постановою Харківського районного суду Харківської області від 18.08.2014р. по справі № 635/6887/14-п (провадження № 3/635/1626/2014) якою ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України і накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень 00 копійок. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 17.09.2014р. по даній справі № 635/6887/14-п (провадження № 33/790/508/14) залишено без змін постанову першої інстанції.Таким чином, підтверджується вина водія ОСОБА_3 у порушеннях вимог Правил дорожнього руху України, у скоєнні 15.07.2014р. дорожньо-транспортної пригоди, у пошкодженні автомобіля позивача та спричиненні йому матеріальної шкоди.У результаті ДТП автомобілю SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_2, були завдані технічні пошкодження, що перелічені згідно висновку звіту по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненого володільцю КТЗ № 486/1 від 22.10.2104 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_2, номер кузову ТМВОК4Ш67В011071, 2007 року випуску, який належить ОСОБА_4, на момент ДТП 15.07.2014 року складає 123 648.00 гривень (сто двадцять три тисячі шістсот сорок вісім гривень 00 коп.).Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки RENAULT, держ. номер АХ2145СО- ОСОБА_3, застрахована у ПАТ «СК «АХА Страхування». Згідно листа ПАТ «СК «АХА Страхування» № 9717/12/Цв від 07.11.2014 року страховиком було прийняте рішення про виплату ОСОБА_5 страхового відшкодування за випадком щодо пошкодження автомобіля позивача тільки в сумі 40 778,00 грн.

Таким чином загальна сума цього позову складає:123 648,00 грн. - 40 778,00 коп. = 82 870 грн. 00 коп.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 82870 гривень як компенсацію майнової шкоди завданої в результаті ДТП та стягнути судові витрати 846 гривень,98 копійок.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі, просили суд відмовити в задоволенні заяви оскільки сума завданої шкоди визначена звітом №486/1 від 22 жовтня 2014 року є необґрунтованою. Так як згідно висновку сума збитків завданих власнику автомобілю SKODA OCTAVIA становить 123648 гривень та ринкова вартість даного автомобіля становить 123648 гривень

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася повідомлялася про судовий розгляд своєчасно та належним чином.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позові вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

В судовому засіданні із наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що 15 липня 2014 року о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 на 21км+300м автодороги Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, не вірно обрав безпечну швидкість руху, не урахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та зіткнувся з автомобілем SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення передбаченого ст.124 КУПАП доведена і підтверджується зібраними і перевіреними доказами, що містяться в матеріалах адміністративної справи а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 №713079 від 15.07.2014 року, схемою місця ДТП від 15.07.2014 року, письмовими поясненнями ОСОБА_5В Постановою Харківського районного суду Харківської області від 18.08.2014р. по справі № 635/6887/14-п (провадження № 3/635/1626/2014) ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України і накладено стягнення у вигляді штрафу. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 17.09.2014р. по даній справі № 635/6887/14-п (провадження № 33/790/508/14) залишено без змін постанову першої інстанції.

Даний факт сторонами у справі був визнаний.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У абз. 1 п. 4 Ухвали Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування збитку» з подальшими змінами і доповненнями від 8 липня 1994 р. № 7, від 30 вересня 1994 г. № 11(далі по тексту ППВС України № 6) вказано, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати яку-небудь діяльність, здійснення якої створює підвищену вірогідність спричинення шкоди через неможливість контролю за нею людиною. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, повинна наступати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих особливостей.

У абз. 2 і 3 п. 4 ППВС України № 6 вказане, що під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки через право власності, повного господарського ведення, оперативного управління або по інших підставах (договори оренда, довіреність і т.п.). Не вважається власником джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальність за збиток перед потерпілим особу, яка управляла джерелом підвищеної небезпеки через трудові відносини з власником цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.п.).

Відповідно до ст. 22.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 зазначеного Закону, у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому діючим законодавством України.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»:

13. Враховуючи, що відповідно до статей 386. 395. 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки щодо однієї зі сторін.

У результаті ДТП автомобілю SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_2, були завдані технічні пошкодження, що перелічені: на арк. 2-3 Протоколу огляду колісного транспортного засобу № 486/1 від 23.07.2014 року (додаток № 2 до Звіту по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненого володільцю КТЗ № 486/1 від 22.10.2104 року); на арк. 1 Додаткового протоколу огляду транспортного засобу № 486/2 від 20.10.2014 року (додаток № 3 до Звіту по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненого володільцю КТЗ № 486/1 від 22.10.2104 року). Згідно висновків Звіту по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненого володільцю КТЗ № 486/1 від 22.10.2104 року (арк. 8 Звіту). Вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузову ТМВОК4Ш67В011071, 2007 року випуску, який належить ОСОБА_4, на момент ДТП 15.07.2014 року складає 123 648.00 гривень (сто двадцять три тисячі шістсот сорок вісім гривень 00 коп.).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «RENAULT», модель «LOGAN VAN», держ. номер НОМЕР_1, - ОСОБА_3, застрахована у ПАТ «СК «АХА Страхування». Згідно листа ПАТ «СК «АХА Страхування» № 9717/12/Цв від 07.11.2014 року страховиком було прийняте рішення про виплату ОСОБА_5 страхового відшкодування за випадком щодо пошкодження автомобіля SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_2, тільки в сумі 40 778,00 грн.

Тобто суд приходить до висновку про обгрунтвоаність суми стягнення в розмірі 82 870 грн. 00 коп. Враховуючи суму збитку яка визначена звітом по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненого володільцю КТЗ № 486/1 від 22.10.2104 року 123 648,00 грн.за мінусом суми виплаченої страховиком ПАТ «СК «АХА Страхування». 40 778,00 коп.

Положеннями ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.З ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права,у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України: шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України: шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Стосовно позиції відповідача про невідповідність суми завданих збитків визначеноїзвітом по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненого володільцю КТЗ № 486/1 від 22.10.2104 року 123 648,00 грн суд зазначає наступне.

За клопотанням відповідача ухвалами суду від 20 серпня 2015 року та повторно 04 березня 2016року було призначено судово автотоварознавчу експертизу для визначення матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_2,однак 11.05.2016 року судом отримано повідомлення про неможливість надання висновку авто товарознавчої експертизи №3001 в звязку з невиконанням клопотання експерта про надання необхідних даних для проведення експертизи.

Судом двічі направлялось клопотання експерта учасникам судового розгляду,однак вимоги експерта не були виконанні з незалежних від суду причин. Клопотань про проведення повторно експертизи чи витребування письмових доказів у ПАТ «СК «АХА Страхування» та матеріалів адміністративної справи для направлення їх експерту з метою отримання висновку до суду від сторін не поступило.

Суд не вбачає підстав для визнання не допустимим доказом звіту по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненого володільцю КТЗ № 486/1 від 22.10.2104 року що становить 123 648,00 грн. Крім того даний звіт був прийнятий ПАТ «СК «АХА Страхування» при сплаті коштів позивачу в сумі 40 778,00 грн.

Питання щодо витрат по сплаті судового збору суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК Україниоднак без стягнення суми за послуги банку в розмірі 16гривень 57 копійок.

Керуючись ст.ст.209,213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 82870 грн. (вісімдесят дві тисячі вісімсот сімдесят гривень) у якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 846 грн. 98 коп. (вісімсот сорок шість гривень девяносто вісім копійок)

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя: