Справа № 200/5485/16-ц
Провадження 4с/200/64/16
У Х В А Л А

«01» квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2016 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою у якій просить скасувати постанову від 12.08.2015 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Дана скарга підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 13 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Згідно зі ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 7 ЗУ «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання

Відповідно до статті 26 ЦПК особа, залучена до проведення виконавчих дій, яка звернулась до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

Окрім заявника та субєкта оскарження доцільним та обґрунтованим є залучення до участі у розгляді скарги інших осіб, заінтересованих у вирішенні питання, прав та інтересів яких може торкнутись судове рішення, зокрема слід залучати в обовязковому порядку всі сторони виконавчого провадження, статус яких слід визначити за аналогією до норм окремого провадження.

Як вбачається зі скарги, ОСОБА_1 не зазначає себе як заявником, та не зазначає заінтересованих осіб, а тому їй необхідно правильно визначити склад учасників процесу із зазначенням їх відповідного статусу.

До того ж, заявлені скаржником вимоги не відповідають ст. 387 ЦПК України.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_1 просить Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська скасувати постанову від 12.08.2015 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, але не конкретизовано, яким чином та ким повинно бути виконані вимоги заяви

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити скаргу без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 72, 383-385, 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків тривалістю пять днів з дня отримання ухвали, в іншому випадку, - скарга буде вважатися неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Е.В. Женеску