АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1168/16 Справа № 202/1728/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зосименко С. Г. Доповідач - Посунся (Колодяжна) Н.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Посунся Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі - Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 - про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року, посилаючись на неповне дослідження судом всіх обставин та доказів по справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог Банку, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку, районний суд виходив з того, що строк дії кредитного договору від 21.10.2006 року закінчився 21.10.2007 року, позовна давність за даним договором сплинула 21.10.2010 року. Позивач звернувся з позовом до суду 06.02.2014 року, тобто з пропуском позовної давності.

Однак, з таким висновком районного суду повністю погодитись не можна, оскільки під час вирішення спору грубо порушений матеріальний закон.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору від 21.10.2006 року ОСОБА_5 отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 1725,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 24,008% на рік, кінцевий термін повернення - 21.10.2007 року.

Позивачем заявлено, що відповідач порушив умови укладеного договору, в зв'язку з чим станом на 01.10.2013 року виникла заборгованість у розмірі 46735,87 грн., а саме: 1725,90 грн. - заборгованість за кредитом, 14770,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 275,40 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 27262,22 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - пеня (фіксована частина), 2201,71 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦП України позовна давність застосовується за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, а відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з наведених норм закону, позовна давність могла бути застосована судом лише при наявності заяви про це відповідача. Між тим із матеріалів справи вбачається, що такої заяви надано не було.

В такому випадку районний суд не мав законних підстав для застосування строку позовної давності та винесення рішення про відмову у позові, тому воно підлягає скасуванню.

При ухваленні нового рішення апеляційний суд виходить із слідуючого.

Під час перегляду справи в апеляційній інстанції встановлено, що відповідно до актового запису про смерть боржник ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.105).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2016 року залучено до участі у справі ОСОБА_2, яка дії в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як правонаступників померлого ОСОБА_5 (а.с. 135), згідно даних наданих нотаріальною конторою.

Із розрахунку, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що з 21 листопада 2006 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором кошти від боржника не надходили, тобто Банк міг звернутися до суду із вимогою про захист свого права до 21 листопада 2009 року, але звернувся до суду із позовом лише 06 лютого 2014 року, тобто, після спливу позовної давності, встановленої ст. 257 ЦК України. Клопотань про поновлення строків звернення до суду банк не заявляв, доказів щодо поважності причин пропуску строку позовної давності не надав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином не повідомлявся про слухання справи та у судових засіданнях участі не приймав. За такими обставинами, відповідач не міг надати свої заперечення на позов або визнати позов, заяву про застосування строку позовної давності та докази, які мають значення для справи.

В суді апеляційної інстанції від ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як правонаступників померлого ОСОБА_5, надійшла заява про застосування строку позовної давності.

Оскільки дані особи участі у справі не приймали, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити їх заяву та застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності та в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, п. 1-4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу та позов ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 - про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

З.М. Пономарь