Провадження № 2/520/4884/16
Рішення

іменем України

28 жовтня 2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 05 червня 1998 року.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду з заявою про вирішення справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Відповідач звернувся до суду з заявою у якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу.

Встановивши наведені обставини провадження та розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за відсутності сторін, на підставі наданих ними письмових пояснень та доказів.

Так, проаналізувавши надані до суду письмові докази суд вбачає, що 05 червня 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Ярмоленко) ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що Відділом РАГС виконкому Одеської міської ради було зареєстровано актовий запис №367 від 05 червня 1998 року.

Вказані обставини випливають зі змісту Свідоцтва про шлюб (бланк серії 1-ЖД №089299), оригінал якого долучено до матеріалів справи.

Відповідно до наданих позивачем пояснень та викладених обставин, що були визнані відповідачем, сторони прийшли до переконання про несумісність характерів та втрату ними взаємних почуттів що притаманні подружжю у звязку з чим на час розгляду справи спільне господарство не ведуть та переконані у неможливості збереження між ними шлюбних відносин, що фактично припинені вже тривалий час.

Відповідно до положень ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, без обмеження щодо наявності чи відсутності у подружжя спільних дітей.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу.

Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що надані сторонами заяви свідчать про дійсну волю сторін на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову у повному обсязі.

При цьому відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 551,20 грн.,

Керуючись ст.ст. 14, 88, 208, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 112, 113 СК України, ст. 51 Конституції України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений міжОСОБА_2 та ОСОБА_1, та зареєстрований Відділом РАГС виконкому Одеської міської ради, актовий запис №367 від 05 червня 1998 року

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П. А. Прохоров