АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/884/16 Справа № 182/2362/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 Павлівни-адвоката ОСОБА_3 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року по справі за заявою Нікопольського міськрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровської області, заінтересовані особи: ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «ОСОБА_4 міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання спадщини відумерлою,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 міськрайонний прокурор звернувся до суду із заявою в інтересах ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровської області про визнання спадщини відумерлою, в якій просив визнати спадщину, яка відкрилася після смерті громадянки ОСОБА_5, яка складається із житлового будинку №102 по вул. Гагаріна в м. Нікополі, вартістю 11897 грн., відмерлою та передати її у власність територіальної громади м. Нікополь в особі ОСОБА_4 міської ради.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2014 року заяву прокурора задоволено та ухвалено: визнати спадщину, яка відкрилася після смерті громадянки ОСОБА_5, яка померла 04 червня 2012 року, що складається із житлового будинку з надвірними спорудами №102 по вулиці Гагаріна в м. Нікополі Дніпропетровської області, який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 вересня 1997 року, реєстровичй №1-1076, інвератризаційна вартість якого станом на дату останньої інвентаризації 27 серпня 1997 року склала 11897 грн. та передати її у власність територіальної громади м. Нікополя в особі ОСОБА_4 міської ради.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справа судами слухалася неодноразово.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Задовольняючи заяву прокурора, суд першої інстанції виходив із того, що у померлої 04 червня 2012 року ОСОБА_5 спадщина за заповітом або за законом спадкоємцями не прийнята та після спливу одного року з часу відкриття спадщини вона визнається відумерлою і передається територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Судом установлено, що ОСОБА_5 належав на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12 вересня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1076, житловий будинок №102 по вул. Гагаріна в м. Нікополі Дніпропетровської області, інвентаризаційною вартістю 11897 грн (а. с.29, 31, 32).

04 червня 2012 року ОСОБА_5 померла (а.с. 26-28)

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви, суд виходив із того, що спадщина померлої ОСОБА_5 спадкоємцями не прийнята, заповіт не складався, свідоцтво про право на спадщину померлого не видавалося.

Однак, при цьому суд не врахував, що ОСОБА_2 є троюрідною сестрою померлої ОСОБА_5 та з якою вона постійно, з 1995 року, проживала у належному останній будинку №102 по вул. Гагаріна у м. Нікополі Дніпропетровської області та вела з нею спільне господарство, вважаючи, що таким чином вона фактично прийняла спадщину, та ці обставини встановлені ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року, яка була ухвалена по цій справі (а.с. 208).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, кі проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Проте у порушення вимог ст. 214 ЦПК України суд першої інстанції ці обставини не перевірив, чим було порушено права ОСОБА_2

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 235 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (ч. 4 ст. 235 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У порушення вимог зазначених норм закону, суд належним чином не перевірив відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, та, маючи відомості про наявність спадкоємців у померлого, не вирішив питання про залучення до участі у справі заінтересованої особи спадкоємця четвертої черги ОСОБА_2

Крім того, як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_2, на момент смерті ОСОБА_5 вона проживала разом з нею та вели спільне господарство з 1995 року, а тому вона є такою особою, що прийняла спадщину, а проти рішення місцевого суду про визнання спадщини відумерлою вона заперечує з підстав того, що вона має право на спадкування спірного майна.

Про те, що на даний час існує спадковий спір, апелянт зазначала також і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, але про ці обставини прокурор не перевірив та нічого не зазначав у заяві про визнання спадщини відумерлою, а також не повідомляв про це і суд першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що в даному випадку існує спір про право, а відповідно до ч.6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Приймаючи до уваги наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, колегія дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення та залишення даної заяви без розгляду.

Суд, на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України, розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 235, 303, 307, 310 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 Павлівни-адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року скасувати.

Заяву Нікопольського міськрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровської області, заінтересовані особи: ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «ОСОБА_4 міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді