Провадження №2/761/1050/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача, стягнення суми банківського вкладу, процентів та пені, -

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»про захист прав споживача, стягнення суми банківського вкладу, процентів та пені.

Позивач зазначила, що 10.12.2014 року ним було укладено з відповідачем письмовий договір-заявка № 31713-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" на 3 місяці в іноземній валюті в розмірі 1300 доларів США під 10,5% річних на строк до 12 березня 2015 року.

Проте відповідач ухиляється добровільно виконувати умови договору щодо повернення вкладу та процентів, що призвело до порушення його прав споживача фінансових, банківських послуг, завдає матеріальної та моральної шкоди.

Згідно cт. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" договір є письмовий правочин, у якому відповідач є виконавцем з надання банківських послуг, що передбачає обслуговування вкладного рахунку з метою збереження грошей позивача, користування коштами позивача, отримання прибутку та ще виплата позивачу відсотків в строк встановлений п.2 та п.3 договору №-14.

Заборгованість відповідача, як боржника окрім неповернутої суми депозитного внеску в розмірі 1300 доларів США, відсотків 33,54 долари США тягне також за прострочення виконання умов договору виплату пені у розмірі 3640 доларів США.

Після закінчення строку Договорів, відповідач кошти по депозитному вкладу позивачу не повернув і продовжує користуватись коштами позивача. Його усні та письмові звернення залишаються поза увагою. Вважає дії відповідача такими, що порушують положення договорів-заяв, норми чинного законодавства та права позивача щодо одержання вкладу.

За таких обставин у зв'язку з порушенням умов договору та своїх зобов'язань позивач просив стягнути з відповідача суму коштів, яка станом на 09.06.2015 року складається із суми депозитного внеску в розмірі 1300 доларів США, відсотків 33,54 долари США та пені за прострочення виконання умов договору в розмірі 3640 доларів США.

У письмових запереченнях представник відповідача посилається на положення ч. 1 ст. 1074 ЦК України стосовно обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, а саме випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі, а саме процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому Законом. Наслідки запровадження тимчасової адміністрації банку встановлені статтею 36 вказаного закону. Тому вважає, що чинним законодавством визначено, що при запровадженні у банку тимчасової адміністрації не здійснюється відшкодуванні вкладникам сум вкладів у судовому порядку та шляхом примусового стягнення коштів, а виплата сум вкладів таким вкладникам проводиться за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутністю, позовні вимоги не визнав, посилаючись на підстави зазначені у письмових запереченнях.

Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи 10.12.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено з письмовий договір-заявка №31713-14 про банківський вклад (депозит) "Класік" на 3 місяці в іноземній валюті в розмірі 1300 доларів США під 10,5% річних. Строк банківської послуги закінчився 12 березня 2015 року.

Як встановлено судом позивач після закінчення банківської послуги неодноразово звертався до адміністрації банку в письмовій формі з листами та скаргами, в яких просив повернути йому банківський вклад за договором-заявкою №31713-14, та на день судового засідання відповідач депозит в іноземній валюті в розмірі 1300 доларів США не повернув.

В судовому засіданні встановлено, що 10.03.2015 року, 10.04.2015 року, 22.04.2015 року позивач звертався до відповідача із заявами та скаргами про повернення грошових коштів за Договором-заявою (а.с. 4 - 7), однак відповідач кошти за вище вказаним договором не повернув.

У зв'язку з вище викладеним, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за договором-заявою № 31713-14 в розмірі 1300 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Як пояснив суду позивач в судовому засіданні він не звертався до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за виплатою 200000 грн. у зв'язку з зверненням до суду.

Разом з тим, не зважаючи на невиконання Банком своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також примусове стягнення коштів та майна банку.

Постановою Правління Національного банку України №612 від 17.09.2015 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 № 171 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року та призначено уповноважену особу Фонду, якій делеговані всі повноваження тимчасового адміністратора, ОСОБА_2 на цей же строк.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за банківським вкладом під час дії тимчасової адміністрації у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволенню не підлягають.

При цьому, частина 1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», визначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день (200 000, 00 грн.), незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Частина 2 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього закону (ч.5 ст.26 Закону).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 10.03.2015, 10.04.2015, 22.04.2015 рр. позивач звертався до відповідача із заявами та скаргами про повернення грошових коштів за Договором-заявою (а.с. 4 - 7), однак відповідач кошти за вище вказаним договором не повернув. Після чого в липні місяці 2015 року позивач був вимушений звернутися до суду.

Тимчасову адміністрацію в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року, після звернення позивача до банку.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 625, 1058, 1060 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача стягнення суми банківського вкладу, процентів та пені - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» (, адреса: 04050, м. Київ, вул. Артема, 60) на користь ОСОБА_1 (папорт серії НОМЕР_2, виданий Слов'янським МВ УМВС України в Донецькій області 07.05.1998 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) суму боргу за письмовим договором - заявкою № 31713-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" від 10.12.2014 року в сумі 1300 (одну тисячу триста доларів США), що по курсу гривні згідно з даними НБУ станом на 26.01.2016 року становить (100 доларів США = 2482,9818 грн.) х 2482,9818 : 100 доларів США = 32278 (тридцять дві тисячі двісті шістдесят вісім) грн. 76 коп..

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» (, адреса: 04050, м. Київ, вул. Артема, 60) на користь держави судові витрати у розмірі 322 гривні (триста двадцять дві) грн. 78 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: О.Ф. Малинников