У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Наумчука М.І., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа - ОСОБА_7, про стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою представника Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - Лінкевич Ольги Володимирівни - на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ВАТ «НАСК «Оранта») про стягнення страхового відшкодування у розмірі 43 794 грн 71 коп.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що належний йому автомобіль було пошкоджено в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), винним в якій визнано ОСОБА_7, відповідальність якого застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта». Позивач звертався до відповідача про відшкодування майнової шкоди, однак останній відмовив у її виплаті, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з указаним позовом та просив його задовольнити.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто з ВАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_6 43 794 грн 71 коп. страхового відшкодування. Вирішено питання про стягнення судового збору.

У касаційній скарзі представник ВАТ «НАСК «Оранта» - Лінкевич О.В. - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 03 вересня 2014 року встановлено, що 02 серпня 2012 року на автодорозі Харків - Щербаківка сталася ДТП з вини водія ОСОБА_7, який керував автомобілем «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1.

У результаті ДТП отримав механічні пошкодження автомобіль «ВАЗ- 21099», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, а останній отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості (а. с. 6-11).

Згідно із ремонтною калькуляцією вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_2, становить 43 794 грн 71 коп. (а. с. 18-23).

Згідно із полісом цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 на час ДТП була застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта» (а. с. 12).

Позивач 22 вересня 2012 року звернувся до відповідача з повідомленням про ДТП, а із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся 03 вересня 2014 року (а. с. 14, 68-70),

16 березня 2014 року відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль у зв'язку з пропуском річного терміну звернення ОСОБА_6 із заявою про відшкодування на підставі ст. ст. 37.1, 37.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а. с. 16).

На підставі вироку Дергачівського районного суду Харківської області 03 вересня 2014 року відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, керувався положеннями ст. ст. 988, 990 ЦК України та виходив з того, що вина особи, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована відповідачем, у завданні шкоди майну позивача була встановлена вироком суду від 03 вересня 2014 року, і цим вироком не було відшкодовано шкоду позивачу, тому вважав, що страхова компанія безпідставно відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

ДТП на автодорозі Харків - Щербаківка сталася 02 серпня 2012 року з вини водія ОСОБА_7, який керував автомобілем «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 на час ДТП була застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта» (поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії НОМЕР_3, чинний на 02 серпня 2012 року).

Отже, на спірні правовідносини поширюється дія Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 1 ст. 35 Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Згідно з пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, в тому числі і: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

У справі, яка переглядається, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції на порушення ст. ст. 214, 215, 304, 315 ЦПК України не визначилися із правовідносинами сторін, які випливають із установлених обставин, та не застосували закон, який підлягав застосуванню, не звернули уваги на те, що положеннями пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону № 1961-IV передбачено, що підставою для відмови у страховій виплаті є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, при цьому цей строк підлягає обчисленню саме з моменту скоєння ДТП (02 серпня 2012 року), а не з моменту постановлення вироку, яким встановлена вина особи, яка заподіяла шкоду (03 вересня 2014 року), у зв'язку з цим дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, тому рішення судів підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - Лінкевич Ольги Володимирівни - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов М.І. Наумчук О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова