АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 752/18792/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5183/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Шкірай М.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

24 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним третейського застереження , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, вважаючи, що судом порушені норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним третейського застереження, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 13 листопада 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 410/147/07-Ж., відповідно до якого Банк надає позичальнику грошові кошти у розмірі 108 900 доларів США, строком до 13 листопада 2017 року.

20 жовтня 2010 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до основного договору про те, що з 20 листопада 2008 року встановлено відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 15 % річних.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 13 листопада 2007 року між сторонами укладено договір іпотеки № 07/1-147, відповідно до якого у іпотеку Банку передано трикімнатну квартиру, загальною площею 101,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на положення ст. 12 Закону України «Про третейські суди», просив суд визнати недійсним третейське застереження, зазначене в п. 6.2 договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 410/147/07-Ж.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року відкрито провадження по даній справі.

За положення ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що між тими самих сторонами, про той самий предмет, з тих самих підстав вже існував спір по якому винесено рішення Голосіївським районним судом м. Києва 3 вересня 2015 року про визнання недійсним третейського застереження.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 вже звертався до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним третейського застереження.

Просив суд визнати недійсним третейське застереження, зазначене в п. 6.2 договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 410/147/07-Ж.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 3 вересня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним третейське застереження, зазначене в п. 6.2 договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 410/147/07-Ж, укладене 13 листопада 2007 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 2 листопада 2015 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 3 вересня 2015 року скасовано та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, колегія суддів зазначила, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів», а не на положення ст. 12 Закону України «Про третейські суди», з підстав несправедливості умов договору в частині вказівки про вирішення спору Третейським судом при Асоціації українських банків у порядку черговості окремих суддів із зазначенням їх прізвищ, черговості розгляду справи цими суддями, що порушує істотний баланс договірних прав і обов'язків, а суд першої інстанції, задовольняючи позов на підставі ст. 12 Закону України «Про третейські суди», вийшов за межі позовних вимог.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним третейського застереження з інших підстав, з урахуванням вказівок апеляційного суду, викладених у рішенні від 2 листопада 2015 року, а тому висновок суду про закриття провадження у справі є помилковим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді