РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 2-7867/11

пр. № 2/759/7/16

22 вересня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - Кривов`яза А.П.

при секретарі - Дрозі Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головного управління юстиції у м.Києві, треті особи Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Головне управління Держгеокадастру у м.Києві про визнання права власності на домоволодіння і земельну ділянку, поділ їх в натурі та усунення від права на спадщину, зустрічним позовом до ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Головне управління житлового забезпечення КМДА, Головне управління Держземагенства, Головне управління юстиції у м.Києві про визнання права власності на частину домоволодіння та земельної ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , треті особи Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Головне управління житлового забезпечення КМДА, Головне управління Держземагенства, Головне управління юстиції у м.Києві про визнання права власності на частину домоволодіння та земельної ділянки, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 16.12.2011 року звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з подальшим уточненням позовних вимог, в якому просив виділити за ним право власності на 24/50 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , визнати за ним право власності на земельну ділянку розташовану по АДРЕСА_1 площею 0,0896 га, поділити між ним та відповідачами домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0986 га розташованих по АДРЕСА_1 згідно належним ним часток домоволодіння і земельної ділянки, а також виділити позивачу ОСОБА_6 будинок під літерою «А», прибудову «А1», тамбур «А2», прибудову «А3», сарай «Б», погріб під сараєм «Б», вбиральню «Г», сарай «Д», сарай «Ж» та гараж під літерою «К».

У ході судового розгляду позивач ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 18 січня 2014 року та ухвалою суду позивача замінено його правонаступником, а саме на дружину ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені у матеріалах справи.

Відповідачі та їх представник у судовому засіданні проти задоволення первісних позовних вимог заперечували в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні надала зустрічну позовну заяву в якій просить визнати за нею право власності на частину нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

Також відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні надав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив визнати за ним право власності на частину земельної ділянки та житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Представник третьої особи головного управління Держгеокадастру у м.Києві у судовому засіданні просив постановити рішення на розсуд суду.

Представники головного управління юстиції у м.Києві, Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Головного управління житлового забезпечення КМДА та Головного управління Держземагенства у судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення позивачів за первісним та зустрічними позовами, відповідачів, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне первісний та зустрічні позови задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , позивач за первісним позовом був власником 7/10 частин земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1 , на зазначеній ділянці побудований будинок АДРЕСА_2 .

Співвласником 3/10 частин даної земельної ділянки є також ОСОБА_2 , який мешкає в частині будинку, що побудований на зазначеній земельній ділянці.

На даній земельній ділянці побудований двоповерховий приватний будинок, на першому поверсі якого проживає позивач за первісним позовом, його дружина та їх син ОСОБА_7 .

На другому поверсі проживає відповідач зі своєю сім`єю.

Відповідно до договору дарування від 08.11.2004 року ОСОБА_2 є власником 21/50 частини домоволодіння. До складу цієї частини власності входят: житловий будинок літера "И" та гараж літера "К"(літери за технічним паспортом об"єкта).

До дня смерті ОСОБА_5 йому на праві власності належали 24/50 частин домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності від 26.07.2004 року, оригінал якого втрачено (перший поверх житлового будинку (літера "А" Плану).

1/10 частина житлового будинку (другий поверх житлового будинку літера "А" плану) належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 21.06.2006 року.

Станом на 20.09.2016 р. фактичний склад власників домоволодіння по АДРЕСА_1 вкладає: 1-ОСОБА_9.:21/50 частини домоволодіння (до складу цієї частини згідно договору дарування входять: житловий будинок літера "И" та гараж літера "К" та 3/10 частини земельної ділянки площею 268 кв.м., 2- ОСОБА_3 : 1/10 частини домоволодіння (до складу цієї частини згідно договору дарування входять: другий поверх житлового будинку літера "А")., 3- ОСОБА_4 (дочка померлого ОСОБА_5 ) 4/50 частини домоволодіння та 7/60 частини земельної ділянки, які нею успадкувані відповідно до закону, як спадкоємці першої черги, 4- ОСОБА_1 (дружина померлого ОСОБА_5 ): 20/50 частини домоволодіння та 35/60 частини земельної ділянка, які нею успадковані відповідно до закону, як спадкоємці першої черги.

В сукупності вказані частки складають ціле домоволодіння.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на успадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, ОСОБА_4 є спадкоємицею першою черги майна померлого, батька ОСОБА_5 , успадкувала 2/10 частини земельної ділянки, ⅙ житлового будинку та ⅙ господарських будівель та споруд. Заява про прийняття спадщини у межах шестимісячного строку після його смерті була подана до 12 деравжної нотаріальної контори міста Києва.

Інші співвласники житлового будинку, господарських будівель та споруд і частини земельної ділянки ( ОСОБА_2 , як власник 3/10 частин земельної ділянки та ОСОБА_3 - власник 1/10 домоволодіння) заперечень щодо визнання за ОСОБА_4 право власності на 2/10 частини земельної ділянки, ⅙ житлового будинку та ⅙ господарських будівель та споруд не мають.

Майно ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , на день смерті, складалось із: перший поверх житлового будинку літера "А" (за технічним паспортом), сараїв літери "Б", "Д", "Ж", вбиральня "Г", огорожа ділянки, вимощення, колодязь тощо (за технічним паспортом) та 7/10 частин земельної ділянки загальною площею 0.0627 га.

Відповідно до ст.81, 116 Земельного Кодексу України та підпункту 18-2 пунку 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного Кодексу України.

Земельна ділянка площею 0,0896 га, яка одержана ОСОБА_5 у період шлюбу в приватну власність, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про земельну ділянку, яка одержана ОСОБА_5 .

Житловий будинок скарадє "1": 3/6 належить ОСОБА_1 , як дружині померлого, ⅙ належить ОСОБА_1 , як спадкоємиці, ⅙ - ОСОБА_7 (сину) як спадкоємцю, ⅙ - ОСОБА_4 (доньці) як спадкоємиці.

Оскільки ОСОБА_7 (син) відмовився від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_1 розподіл часток житлового будинку між спадкоємцями є таким: житловий будинок "1"= 6/6, з них ⅚ за ОСОБА_1 , та ⅙ за ОСОБА_4 .

Розподіл часток не житлових будівель та споруд між спадкоємцями є таким: нежитлові будівлі та споруди складають "1" = з яких: 3/6 має належати ОСОБА_1 як дружині померлого, ⅙ має належати ОСОБА_1 , як спадкоємиці, ⅙ - ОСОБА_7 (сину), як спадкоємцю, ⅙ - ОСОБА_8 (доньці) як спадкоємиці.

Не житлові будівлі та споруди "1" = ⅚ за ОСОБА_1 та ⅙ за ОСОБА_4 ,

Отже, ОСОБА_1 має належати ⅚ житлового будинку та ⅚ не житлових будівель та споруд та земельна ділянка під ними і для їх обслуговування.

ОСОБА_4 має належати ⅙ частини житлового будинку та ⅙ не житлових будівель та споруд та земельна ділянка під ними і для їх обслуговування.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-техічної та земельно-технічної експертизи від 19.11.2015 року №16221/14-43/3277/15-43/4692/15-41 та відповідно до положень ст.120 Земельного Кодексу України, ст.377 Цивільного кодексу України, пп. "г" п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ" частки в земельній ділянці становлять: 3/10 ОСОБА_2 на підставі договору дарування 3/10 земельної ділянки від 08.11.2004 року ВВО №107187, державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №138192, 1/10 ОСОБА_3 на підставі договору дарування 1/10 домоволодіння від 21.06.2006 ВСХ №676586, 4/10 ОСОБА_1 на підставі частки у спадщині за законом та заяви ОСОБА_7 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 , 2/10 ОСОБА_4 на підставі частки у спадщині за законом.

Відповідно до висновку експертів від 19.11.2015 року, виділити в натурі 1/10 частину домоволодіння АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності згідно з договором дарування в окрему ізольовану квартиру та складається з приміщень квартири АДРЕСА_3 зазначеного будинку не вбачається за можливе, оскільки планувальне рішення квартири не відповідає вимогам нормативних документів, а саме п.8.11 ДБН.3.2-2-2009 «Житлові будинку. Реконструкція та капітальний ремонт».

Виділити в натурі 1/6 частину житлового будинку літера «А» по АДРЕСА_2 , яка успадкована ОСОБА_4 відповідно до закону, в окрему ізольовану квартиру не вбачається за можливе, оскільки площі в житловому будинку, що відповідає ідеальній частці співвласника, а саме 1/6 частки, та становить 16,2 кв.м., недостатньо для влаштування ізольованої квартири, яка б відповідала вимогам нормативних документів, а саме п.2.22 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинку. Основні положення».

Після аналізу наведених в дослідницькій частині методичних підходів визначення вартості об`єктів нерухомості, технічних характеристик об`єкта дослідження, а також враховуючи обмежений вибір на ринку пропозицій об`єктів нерухомості, схожих за своїми характеристиками з оцінюваним (на території домоволодіння розташовано два житлових будинки, при цьому, як зазначено в наданих на дослідженні техпаспортах БТІ, один з будинків частково розташований на території сусідньої земельної ділянки) визначити ринкову вартість земельних поліпшень (житлових будинків, господарських будівель та споруд) домоволодіння по АДРЕСА_2 не вбачається за можливе.

Надати висновок на питання №12,14 не вбачається можливим, оскільки право на земельну ділянку площею 0,0896 по АДРЕСА_2 , яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №125025, мають не три, а чотири особи- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (з урахуванням відмови ОСОБА_7 від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_1 ) та ОСОБА_4 .

При цьому, можливо здійснити, при умові, розподіл вказаної земельної ділянки на чотирьох осіб, варіант розподілу якої схематично зображено у додатку №1 до висновку та описаний в дослідницькій частині висновку.

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Позивачем за первісним позовом та її представником у ході судового розгляду не надано будь-яких відносних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог у частині усунення відповідача ОСОБА_4 від права на спадкування за законом.

Відповідно до ст.365 Цивільного Кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, тобто вказане нерухоме майно знаходиться у спільній частковій власності.

Відповідно до ст.364 Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, враховуючи ту обставину, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню та позивач і відповідачі сплачували проведення обох судових експертиз, суд вважає за необхідне судові витрати, понесені сторонами, залишити за сторонами.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України та ст.ст. 10, 11, 60, 57, 80, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Первісний та зустрічні позови задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/6 частин першого поверху житлового будинку під літерою «А», та на 5/6 частин господарських будівель і споруд: сараїв літери Б, Д, Ж, вбиральні літера Г домоволодіння по АДРЕСА_2 та виділити їй у натурі у користування зазначені приміщення.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину першого поверху житлового будинку під літерою «А», та на 1/6 частину господарських будівель і споруд: сараїв літери Б, Д, Ж, вбиральні літера Г домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності, виділивши в натурі, на житловий будинок під літерою «И» та гараж літера «К», домоволодіння по АДРЕСА_2 , припинивши право спільної часткової власності на зазначене майно.

Визнати право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 право власності на 4/10 частини, за ОСОБА_2 на 3/10 частини, за ОСОБА_4 на 2/10 частини та за ОСОБА_3 на 1/10 частину.

Провести розподіл земельної ділянки загальною площею 0.0896га. по АДРЕСА_2 надавши у користування ОСОБА_1 ділянку у розмірі 0,0272 га., ОСОБА_2 ділянку у розмірі 0,0182 га., ОСОБА_4 ділянку у розмірі 0,0092 га., ділянку у розмірі 0,0350 га. надати у спільне користування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відповідно до додатку №1 до висновку №16221/14-43/3277/15-43/4692/15-41 комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

Судові витрати, понесені сторонами, залишити за сторонами.

У задоволенні решти вимог первісного та зустрічного позовів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :

Повний текст виготовлено 22.09.2016р.