пр. № 2/759/229/16
ун. № 759/6014/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі: головуючого судді Коваль О.А. при секретарі Ярмощук К.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні, зокрема на на належну їм ? частку кожному квартири АДРЕСА_1, обгрунтовуючи вимоги тим, що оскільки виділ такої їх частки є неможливим, тому згідно ст. 364 ЦК України вони мають право на одержання від відповідачів, тобто інших співвласників грошової компенсації вартості їх часток.

05.02.2016 року через канцелярію суду представником позивачів було подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення заборони відповідачам вчиняти дії по відчуженню у будь-який спосіб ? частини (по ? частини кожному) квартири АДРЕСА_1, що належить відповідачам на праві власності до сплати компенсації у обсязі, заявленому у позові.

Оскільки, таку заяву було зареєстровано Святошинським районним судом м.Києва відповідним чином та передано судді лише 08.02.2016 року, тому така і підлягає розгляду цього дня в судовому засіданні.

Представник позивачів у судовому засіданні 08.02.2016 року подану ним заяву про забезпечення позову підтримав, просив її задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час та місе розгляду справи повідомлені належним чином, проте такі письмово просять розгляд справи перенести на іншу дату у зв»язку із розірванням договору про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_6, який раніше приймав участь у розгляді вказаної справи, та задля відшукання іншого адвоката, який буде представляти їх інтереси в суді.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, вдень її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову " забезпеченя позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Слід вказати, що така ж позиція викладена і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року за № 10-72/0Є4-13.

Отже, з огляду на викладене, подана заява про забезпечення позову підлягає розгляду без участі сторони відповідача, яка не з"явилася до суду, хоча про розгляд такої була належним чином повідомлена.

Вивчивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, вислухавши з»явившихся у судове засідання учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Одним із видів забезпечення позову, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, є накладення арешту на майно.

У п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, сторона позивача просить в забезпечення вказаного позову накласти арешт шляхом накладення заборони відповідачам вчиняти дії по відчуженню у будь-який спосіб ? частини (по ? частини кожному) квартири АДРЕСА_1, що належить їм на праві власності до сплати компенсації у обсязі, заявленому у позові, вказуючи, що якщо судом буде постановлено позитивне рішення по вказаному спору, то відповідачі зможуть відчужити належне їм майно, ще до виплати позивачам належної компенсації.

Тоді як, така заява про забезпечення позову задоводенню не підлягає, з огляду на те, що в даному випадку спір стосується припинення права вланості на ? частину квартири№ АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 та іншої ? частина цієї ж квартири, яка належить ОСОБА_2 та відповідно набуття таких часток власності відповідачами зі сплатою за таке майно вартості компенсації, коли в заяві про забезпечення позову строна позивача просить накласти арешт на належні частки відповідачів, які не є предметом позовних вимог, оскільки такі стосуються лише частків в квартирі позивачів.

Крім того, посилання сторони позивача на можливе відчуження таких часток у разі позитивного спору по вказаній справі без сплати компенсації за них, також є необгрунтованими, оскільки компенсація часток стосується в даному випадку тих, що належать позивачем, а не відповідачам. Крім того, не враховано вимоги ч.2 ст. 364 ЦК України, яка передбачає, що право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Оскільки, подана заява про забезпечення позову в необідному об»ємі для її задоволення не вмотивована, така заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.151, 152, 153, ст.210, ст. 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом пяти днів з дня її проголошення, для тих хто був відсутній при оголошення з дня її отримання (рішення Коституційного Суду України, від 27.01.2010 року за № 3-рп/2010 та інші, лист Вищого Спецалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.07.2011 року ).

Суддя: