АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним, -

В с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним посилаючись на те, що погодилась на пропозицію ОСОБА_3 придбати у кредит в магазині, належному останній, побутову техніку. Після написання заяви на отримання кредиту, ОСОБА_3 повідомила позивачку, що у видачі їй кредиту було відмовлено, проте сама ОСОБА_3 отримала грошові кошти на підставі написання ОСОБА_2 заяви на отримання кредиту. У зв'язку з шахрайськими діями ОСОБА_3 позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач просила суд визнати недійсним кредитний договір, укладений 09.10.2008 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.3).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено (а.с.34-36).

В апеляційній скарзі (а.с.39) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог оскільки:

- суд не прийняв до уваги ухвалу Новотроїцького районного суду Херсонської області від 05 травня 2015 року, якою встановлено, що ОСОБА_3 на підставі підроблених документів отримала кошти за оскаржуваним кредитним договором;

- суд мав застосувати до спірних правовідносин ст.1051 ЦК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції здійснено у відсутність позивача, повідомленої належним чином про час та місце розгляду справи в режимі відеоконференції через Новотроїцький районний суд Херсонської області (а.с.76), яка за повідомленням вказаного суду в призначені апеляційним судом судові засідання 05 та 26 лютого 2016 року до вказаного суду не з'явилась (а.с.69,83).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що позивач уклала кредитний договір з відповідачем, внаслідок невиконання умов якого з боку позичальника виникла заборгованість, яка за рішенням суду вже стягнута на користь банку; спірний договір було укладено позивачем власноруч та сторони договору досягли згоди щодо всіх істотних умов договору відповідно до положень ст.203 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір від 09.10.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладений шляхом подання позичальником заяви про отримання кредиту в сумі 2870,12 грн. під 12 % річних на строк по 08.10.2010 року (а.с.62,63,64-66).

Судом першої інстанції правильно враховано, що спірні правовідносини вже були предметом судового розгляду і за рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 29.05.2013 року з ОСОБА_2 на користь ПриватБанку стягнуто заборгованість за кредитним договором, про недійсність якого позивачем заявлені позовні вимоги у цій справі.

Як вбачається з наданої позивачем копії цього рішення, воно набрало законної сили (а.с.9-10).

Відомостей про скасування цього судового рішення позивачем не надано.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначене судове рішення має приюдиціальне значення при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним.

Крім того відповідно до обгрунтування заявлених позовних вимог суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що спірний кредитний договір укладено сторонами з дотриманням всіх істотних умов і відповідно до положень ст.203 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги обгрунтовні позивачем посиланням на ухвалу Новотроїцького районного суду Херсонської області від 05.05.2015 року про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190 КК України у зв'язку із закінченням строків давності (а.с.3).

Згідно цієї ухвали ОСОБА_3, увійшовши у довіру та увівши в оману ОСОБА_2, запропонувала їм взяти в своєму магазині побутову техніку, для чого разом з нимиприйшла до відділення ПриватБанк, де ОСОБА_2 уклала з ПриватБанком кредитний договір від 09.10.2008 року про отримання кредиту на суму 2870,00 грн., які були перераховані на рахунок ПП «ОСОБА_3М.», для чого ОСОБА_3 надала до банку підроблені документи: рахунки-фактури на прдбання побутової техніки та товарні чеки на їх оплату, але побутову техніку для ОСОБА_2 не поставила та отриманими коштами розпорядилась на свій розсуд (а.с.5-8).

Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ухвалою суду від 05.05.2015 року про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, відсутні підстави вважати, що кредитний договір укладений ОСОБА_2 поза її волевиявлення.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: