Дата документу 28.01.2016
справа № 320/7566/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 січня 2016 року. м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: Пономаренко Л.Е.,
при секретарі: Воробйовій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Гюнсел», третя особа ОСОБА_3 про захист прав споживачів за договором перевезення,
Позивачка у судове засідання не з'явилася. Від неї на адресу суду надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, з невідомої суду причини, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Під час здійснення замовлення означених послуг, ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» з карткового рахунку №4402 7114 7116 9910, відкритого в ПАТ «Укрексімбанк», шляхом безготівкового електронного переказу було сплачено повну вартість квитка в сумі 310грн.03коп.
Згідно ст.. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуг зв»язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Таким чином, між позивачем та відповідачем 12.07.2015 було укладено публічний Договір перевезення та на виконання такого договору було перераховано грошові кошти на користь відповідача в сумі 310грн.03.коп., чим повністю виконано позивачем обовязки як замовника послуг.
За вказаним Договором перевезення відповідач взяв на себе обовязки з надання оплаченої послуги з перевезення пасажира автобусом за маршрутом, що мав відправлятися в рейс 640Д9 і прибути до Києва 14.07.2015 о 05год.00хв.
Рейс 640Д9 «ОСОБА_4 Київ АВ», що мав відправитися з м. Одеси о 23годині 00хвилин 13.07.2015 скасовано.
Відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зазначеного Договору перевезення і від надання вже оплачених послуг перевезення, безпідставно скасувавши рейс, на який було придбано квиток.
Відповідно до ст..525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом
Відповідно до ст..910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми вартості оплачених послуг перевезення у розмірі 310грн.03коп. обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Звертаючись до суду з позовом позивачка просила розірвати договір перевезення укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Гюнсел».
Між тим суд не може погодитись з таким обґрунтуванням вимог позивача, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону, зважаючи на таке.
Відповідно до положень ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.
З урахуванням положень ст. 901 ЦК України договір про перевезення є договором про надання послуг.
Відповідно до положень ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.
Судом встановлено, що Рейс 640Д9 «ОСОБА_4 Київ АВ», що мав відправитися з м. Одеси о 23годині 00хвилин 13.07.2015 був скасований відповідачем, а отже договір про перевезення від 12.07.2015 був розірваний відповідачем, та вважається припиненим з моменту повідомлення позивача про скасування рейсу, а саме з 13.07.2015, а тому не потребує розірвання в судовому порядку.
Відповідно до ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Оскільки вартість послуг з пасажирського перевезення автобусом, які були оплачені позивачем і які не були надані відповідачем, визначено в розмірі 310грн.03коп. і ці кошти не були поверненні позивачу, то відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача додатково пеню в розмірі трьох відсотків вартості послуг за кожен день прострочення надання послуг відповідачем, що на дату подання позову, з урахуванням що термін прострочення становить 38 днів, складає 353грн.43коп.
Давши оцінку доказам. які було надано позивачем, суд приходить до висновку, що оцінка позивачем моральної шкоди в 10 000 грн. не відповідає моральним стражданням позивача, а тому суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди на суму 1 000 (одна тисяча) грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 633, 910 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212- 215,224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Гюнсел», третя особа ОСОБА_3 про захист прав споживачів за договором перевезення задовольнити частково.
- 310грн.03коп. вартість оплачених послуг перевезення;
- 353грн.43коп. пеня;
- 1000грн. моральна шкода.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Е.Пономаренко