АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2114/16 Справа № 206/4838/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
03 березня 2016 року У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2016 рік березень 03 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого - Бараннік О.П.,
суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,
при секретарі - Самокиша О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди у звязку з порушенням честі та гідності, -
В С Т А Н О В И Л А :
У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди у звязку з порушенням честі та гідності, посилаючись на те, що вона разом зі своїм дорослим сином ОСОБА_4 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Власником сусіднього домоволодіння № 27 по вул. Чебоксарській в м. Дніпропетровську є громадянин ОСОБА_5, який за цією адресою не проживає, але у вказаному будинку проживає його донька разом зі своїм співмешканцем, відповідачем по справі ОСОБА_3.
11 липня 2015 року в домоволодінні позивачки проводилися ремонті роботи та роботи з утеплення фасаду будинку, а власник житлового будинку № 27 встановив деревяні опори для електричних дротів впритул до паркану позивачки, в результаті чого дроти від цих опор проходили над земельною ділянкою позивачки, та перешкоджали проведенню ремонтних робіт з утеплення фасаду будинку.
На прохання позивачки хоча б тимчасово перенести електричні дроти в інше місце для того, щоб можливо було закінчити ремонтні роботи, відповідач почав безпідставно висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою, принижуючи її честь та гідність та погрожуючи їй фізичною розправою.
Для притягнення відповідача до відповідальності за неправомірні дії позивачка звернулася до Самарського РВ, звідки отримала відповідь від 27.07.2015 року № 47/7501 про те, що факти, викладені в її заяві підтвердилися, з громадянином ОСОБА_3 проведена профілактична бесіда і він був притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.
Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка виразилась у приниженні честі, гідності та її ділової репутації, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень.
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто 1 000 гривень та судовий збір у розмірі 10 гривень. В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що стягнута на її користь 1 000 гривень не є достатнім розміром для відшкодування моральної шкоди, просила рішення суду першої інстанції змінити, збільшивши розмір стягненої з відповідача ОСОБА_3 на її користь суми в рахунок відшкодування моральної шкоди до 20 000 гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права та неправомірне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.
Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з матеріальним та процесуальним законом постановив рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2.
Доводи позивачки ОСОБА_2 про те, що стягуючи на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди лише 1 000 гривень, судом першої інстанції не було враховано те, що зазначений розмір грошової суми не є достатнім розміром для відшкодування моральної шкоди, не можуть бути підставою для зміни рішення суду, оскільки у відповідності до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року, з послідуючими змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, що судом першої інстанції і було враховано при визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди за скоєне відповідачем ОСОБА_3 адміністративне правопорушення.
Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду і доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що висновки суду щодо неправомірних його дій відносно позивачки ОСОБА_2 ґрунтуються на припущеннях, оскільки як видно з матеріалів справи за вчинення сварки 11.07.2015 року о 18 годині на межі будинків 23 та 27 по вулиці Чебоксарській в м. Дніпропетровську, в ході якої він висловлювався нецензурною лайкою, ОСОБА_3 постановою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП у вигляді штрафу.
Таким чином, вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.
Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.
Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2016 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Головуючий :
Судді :