Справа № 305/2256/15-ц
Провадження по справі 2/305/232/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

з участю: секретаря - Орос С.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 як представника за дорученням ОСОБА_2 до виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради, треті особи без самостійних вимог - Рахівська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Рахівського айонного управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд як представник за дорученням ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що після смерті ОСОБА_3, який помер 22.10.1987 року, залишилося спадкове майно будинок №700, у с.Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області, будівництво якого здійснювалось відповідно до чинного на той час законодавства ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли спадкоємці першої черги спадкування його дружина ОСОБА_4 та дочка покійного ОСОБА_2, які фактично вступили в управління та володіння спадковим майном проживаючи у спадковому будинку. Таким чином, вважаючи, що даний будинок був спільною сумісною власністю подружжя без виділення часток в майні, дружина покійного ОСОБА_4 стала власником ? частин будинку, а ? - стала дочка покійного ОСОБА_2 16.06.2014 року померла ОСОБА_4, яка за свого життя склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла своїй дочці ОСОБА_2М, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже є такою, що прийняла її. 03.12.2015 року з метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом, звернулася до Рахівської держнотконтори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріусом було відмовлено їй у вчиненні цих дій, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні. Позивачка просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на будинок, загальною площею 52,3 кв.м., що розташований за адресою с.Косівська Поляна, 700, Рахівського району, Закарпатської області.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача - виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради в судове засідання не з'явився, 18.12.2015 року до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника та визнання позовних вимог.

Представник Рахівської державної контори в судове засідання не зявився, завідуюча Рахівською ДНК - ОСОБА_5 у заяві, наданій суду, просить справу розглянути без її присутності. Підтримує позовні вимоги.

Представник реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не зявився, завідувач сектору ДРРПНМ - ОСОБА_6 надав заяву, в якій заперечень стосовно позову не заявив та просив справу розглянути без участі їхнього представника.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

В ході розгляду справи було встановлено, що гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 травня 1959 року. Від цього шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

22 жовтня 1987 року помер ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №408194 від 23 жовтня 1987 року, а ОСОБА_4 померла 16 червня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №174714 від 16 червня 2014 року.

Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ОСОБА_5 на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Встановлено, що за життя ОСОБА_7 та ОСОБА_4 належав житловий будинок №700, що знаходиться у с.Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області.

Після смерті ОСОБА_3, у відповідності до ст.529 ЦК УРСР (який діяв на той час), спадкоємці першої черги за законом: його дружина ОСОБА_4 та дочка, вона ж позивачка, ОСОБА_2, у відповідності до ст.549 ЦК УРСР, прийняли спадщину, як особи, які вступили в оперативне володіння та управління спадковим майном, однак своїх прав на спадкове майно не оформляли. Таким чином, 1/2 частку житлового будинку №700 у селі Косівська Поляна Рахівського району, Закарпатської області, успадкували ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по 1/4 частці кожна. Інша ? частка зазначеного будинку належала ОСОБА_4

08 квітня 2010 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке розподяження: належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті та на що за законом матиме право, заповіла дочці ОСОБА_2. Зазначений заповіт, згідно витягу зі Спадкового реєстру №42363457 від 07.12.2015 року, є чинний.

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування, згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

ОСОБА_5 власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом, відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок №700 у с.Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області, спадковий будинок побудований у 1982 році. Загальна площа приміщень будинку складає 52,53 кв.м, інвентаризаційна вартість становить 90000 грн.

Згідно будівельного паспорта земельної ділянки, а також довідки виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради №2376 від 19.10.2015 року, ОСОБА_4, згідно погосподарської книги №16 (за 2011-2015 рр.), належав житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с.Косівська Поляна, 700, Рахівського району.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Однак, в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1268 частиною 3 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на день смерті спадкодавців в одному будинку, однією сімєю, а отже є такою, що прийняла спадщину.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 належить до спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за громадянкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканкою с.Косівська Поляна, 700, Рахівського району Закарпатської області, право власності у порядку спадкування на будинок загальною площею 52,3 кв.м., що розташований за адресою с.Косівська Поляна, 700, Рахівського району, Закарпатської області.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.