Справа № 555/885/16-ц
Номер провадження 2/555/393/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючий суддя - Мельничук Н.В.

при секретарі - Кравчук С.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що 23.11.1972 року померла його баба ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина. На випадок своєї смерті вона заповіту не залишила, у звязку із чим спадкування належного їй майна здійснювалось за законом. Спадкодавцю належав на праві власності житловий будинок №18 по вул.Рози Люксембург в м.Березне. На дату смерті ОСОБА_3 з нею у даному житловому будинку проживала її дочка ОСОБА_4, яка і після смерті матері продовжувала у вказаному будинку проживати, а тому за змістом п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року вважається такою, що вступила у володіння і управління спадковим майно, а тому, відповідно, і такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця.

У той час пройшло перейменування вулиць, внаслідок чого спірному будинку було присвоєно іншу адресу вул.1 Травня,1 в м.Березне Рівненської області.

31.05.1977 року померла і тітка позивача ОСОБА_4, яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, відповідно до змісту якого належний їй житловий будинок заповіла у рівних долях ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Обидва спадкоємці вступили у володіння та управління спадковим майном, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_6, реалізуючи свої права спадкоємця, 21.04.1978 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку, згодом подарувала її дочці ОСОБА_7, а та, у свою чергу, подарувала її сину ОСОБА_2, який на сьогоднішній день є співвласником будинку, а тому і виступає відповідачем по справі.

Позивач же звернувся за оформленням належної йому частки до нотаріальної контори лише у 2015 році, однак постановою від 09.07.2015 року у видачі Свідоцтво про право на спадщину йому було відмовлено. Відмова нотаріуса мотивовано двома підставами: 1). неможливістю встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3; 2). невідповідністю особи зареєстрованого власника будинку, яким є «Мислінська» Х.П. записам актового запису про смерть спадкодавця, яким була «Мислинська» Х.П.

Причиною неподання доказу родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є та обставина, що свідоцтво про народження ОСОБА_4 не збереглося, актові записи за той період після війни також були втрачені.

На підставі вищевикладеного, просить встановити, що ОСОБА_4 була дочкою ОСОБА_3; встановити факт належності ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, виданого Березнівською державною нотаріальною конторою 25.07.1969 року зареєстрований №398 та Свідоцтва про право на спадщину, виданого Березнівською державною нотаріальною конторою 25.07.1969 року за реєстраційним номером 400, виданих на ім»я «Мислінської» ОСОБА_8 також просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право приватної власності на ? житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у м.Березне по вул.Буховича,1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. У поданих письмових запереченнях покликається на те, що є власником іншої частини житлового будинку №1 по вул.1 Травня в м.Березне, яку отримав в дар від своєї матері ОСОБА_9, та яка в свою чергу отримала дану частину будинку від своєї матері ОСОБА_5 по заповіту ОСОБА_10 Його бабуся ОСОБА_5 не була для спадкодавця ОСОБА_10 близьким родичем, вона доглядала її до дня смерті і успадкувала належну їй ? частину будинку по заповіту. Відповідач ОСОБА_2 вказує, що не оспорює право власності позивача як спадкоємця по заповіту, на його спадщину не претендує, так як не є іншим спадкоємцем по даному заповіту. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З урахуванням вказаних обставин, вважає, що позивачу має бути відмовлено у задоволенні предявленого позову до нього як до неналежного відповідача.

Суд при вирішенні позовних вимог приймає до уваги наступні обставини.

Із архівної довідки №46/06-26 від 25.02.2015 року вбачається, що у метричних книгах церкви ОСОБА_11 Богослова с.Балашівка Березнівської гміни Костопільського повіту Волинського воєводства міститься запис про народження ОСОБА_10, яка народилась 29 січня 1925 року. Актовий запис №16 від 22.02.1925 року. Батьки: ОСОБА_10, ОСОБА_3

Згідно свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого 25.07.1969 року та свідоцтва про право на спадщину, виданого 25.07.1969 року, ОСОБА_12 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: м.Березне вул.Р.Люксембург,18 Рівненської області.

Відповідно до актового запису про смерть №34 ОСОБА_3 померла 23.11.1972 року.

Довідка виконавчого комітету Березнівської селищної ради народних депутатів від 31.04.1978 року №2003 підтверджує, що дійсно ОСОБА_10 постійно проживала до і після смерті матері ОСОБА_3 в будинку по вул.І Травня,1 (бувшої Р.Люксимбург,18).

На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 була дочкою ОСОБА_3, яка померла 23.11.1972 року, а також, що ОСОБА_3 належать правовстановлюючі документи - Свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя, видане Березнівською державною нотаріальною конторою 25.07.1969 року, зареєстроване №398 та Свідоцтво про право на спадщину, видане Березнівською державною нотаріальною конторою 25.07.1969 року за реєстраційним номером 400, на імя «Мислінської» Х.П.

Згідно свідоцтва про смерть серія І-ГЮ №298163 ОСОБА_4 померла 31.05.1977 року.

Відповідно до заповіту, посвідченого 18.05.1977 року нотаріусом Березнівської державної нотаріальної контори, житловий будинок з надвірними приміщеннями, які знаходяться в смт.Березне по вул.1-го Травня (колишня вул.ОСОБА_13) ОСОБА_4 заповіла у рівних долях ОСОБА_5 та ОСОБА_14.

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 оформила свої спадкові права нотаріально, отримавши Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку по вул.1Травня,1.

Відповідно до довідки Березнівської міської ради Рівненської області №72 від 12.01.2015 року згідно рішення Березнівської селищної ради №25 від 27.12.1991 року вул.Першого Травня перейменована на вул.Буховича в м.Березне Рівненської області.

Із договору дарування ? частини житлового будинку вбачається, що ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_2 ? частину житлового будинку по вул.Буховича,1 в м.Березне Рівненської області.

Із довідки Березнівської міської ради Рівненської області №7168 від 07.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 після смерті своєї тітки ОСОБА_4, яка померла 31.05.1977 року і на день смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, поселився в даному житловому будинку, здійснював догляд за ? частиною будинку, проводив ремонт та обробляв город.

Згідно положень ч.1 ст.549 ЦК України 1963 р. (чинного на час відкриття спадщини) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що після смерті спадкодавця позивач проживав у спірному житловому будинку, а тому, фактично володіючи і управляючи спадковим майно, прийняв спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до положень ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав, зокрема може бути визнання права ( ч.2 ст.16 ЦК України).

Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 19.07.2015 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину ? частину житлового будинку №1 по вул.Буховича в м.Березне. Відмова обмовлена неможливістю встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також тим, що у правовстановлюючих документах на нерухоме майно прізвище спадкодавця вказане як «ОСОБА_12П.», що не відповідає даним свідоцтва про смерть особи, де вона зазначена як «Мислинська Христина Павлівна».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину після смерті тітки ОСОБА_3, а тому позовні вимоги про визнання права власності на ? частину житлового будинку по вул.Буховича,1 в м.Березне Рівненської області, підлягають до задоволення.

Керуючись ст.549 ЦК УРСР 1963 року, ст.328, 392, ЦК України, ст.ст. 5, 6, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла 31 травня 1977 року, була дочкою ОСОБА_3, яка померла 23 листопада 1972 року.

Встановити факт належності ОСОБА_3 правовстановлюючих документів свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, виданого Березнівською державною нотаріальною конторою 25.07.1969 року, зареєстрованого №398 та Свідоцтва про право на спадщину, виданого Березнівською державною нотаріальною конторою 25.07.1969 року за реєстраційним номером 400, виданих на імя «Мислінської» ОСОБА_15.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №1 по вул.Буховича в м.Березне Рівненської області в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_4, яка померла 31 травня 1977 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_16