Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/537/15-ц Головуючий у 1-й інст. Свінцицький Л.В.
Категорія 50 Доповідач Борисюк Р. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Матюшенка І.В., Широкової Л.В.,

з участю секретаря

судового засідання Мишаковської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 травня 2015 року,

встановила:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітню доньку - ОСОБА_4, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період навчання, тобто до 31 січня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вони із відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі до 11 грудня 1999 року. Від даного шлюбу мають дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням суду із відповідача стягувалися аліменти до досягнення дочкою повноліття. На даний час ОСОБА_4 є повнолітньою і починаючи з вересня 2014 року навчається на денному факультеті в Гродненському державному університеті ім. Янки Купали в державі Білорусь. У зв'язку з тим, що дочка потребує матеріальної допомоги на навчання, а відповідач її не надає, змушена звернутися до суду.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 травня 2015 року позов задоволено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову за безпідставністю.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема порушені положення ст. ст. 58, 60, 213 ЦПК України та ст. 199 СК України. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Судом не враховано, що відповідач є учасником бойових дій, приймав участь в АТО, повернувся додому з пораненням хребта, проходить курс реабілітації, потребує медичного лікування, а тому не може на даний час надавати матеріальну допомогу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Чинне законодавство передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ст. 200 СК України).

При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов'язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що позивач і відповідач з 31 серпня 1996 року до 11 грудня 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Дочка після повноліття навчалася у Гродненському Державному університеті ім. Янки Купали республіки Білорусь (а.с.12), а починаючи з 01 вересня 2015 року навчається в Приватному акціонерному товаристві «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» на денній формі.

Згідно контракту на навчання від 31.08.2015 року, строк навчання становить три роки, з оплатою 812 грн. 90 коп. щомісячно (а.с.168).

Таким чином, ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги.

Встановлено, що за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року доходи відповідача, як військовослужбовця, складають 51201 грн. 30 коп.(а.с. 150).

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, яка продовжує навчання та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Проте, задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції не врахував наступне.

Як убачається із матеріалів справи відповідач перебуває у другому шлюбі і має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 78-79). Сам є військовослужбовцем, учасником антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, учасником бойових дій (а.с. 30-31).

Відповідно до наданих медичних документів останній хворіє, потребує лікування (а.с.67-68, 129, 131-133).

Так, згідно дослідженого річного епікризу за 2015 рік у відповідача погіршився стан здоров'я, працевтрата за рік становить десять місяців і сім днів (а.с. 130).

Відповідно до висновків профільної комісії з питань лікування та медичної реабілітації учасників антитерористичної операції (АТО) департаменту охорони здоров'я Житомирської обласної державної адміністрації ОСОБА_3 потребує лікування в обласному центрі вертебрології і реабілітації (а.с. 135, 151).

Вказані обставини не були у повній мірі враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, у відповідності до положень ст. 309 ЦПК України судове рішення підлягає зміні у зв'язку із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Відтак колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення розміру стягнутих на користь позивача аліментів з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Також підлягає виключенню із резолютивної частини судового рішення словосполучення «але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму», так як це не передбачено Законом при ухваленні рішень по даній категорії справ, а також словосполучення «на денному факультеті в Гродненському державному університеті ім. Янки Купали, республіки Білорусь», оскільки ОСОБА_4 на час ухвалення рішення навчається у іншому навчальному закладі.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 травня 2015 року змінити шляхом зменшення суми стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3, і виключення з абзацу 2 резолютивної частини рішення словосполучень: « але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму» та «на денному факультеті в Гродненському державному університеті ім. Янки Купали, республіки Білорусь».

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: