Справа № 367/6770/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

01 лютого 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Мікуліна А.В.,

при секретарі Дегтяр М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 26.02.2015 року він уклав договір купівлі-продажу із Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, відповідно до якого позивач передав, а ФОП ОСОБА_2 прийняв авансовий платіж у розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень та зобов'язався упродовж 50 (п'ятдесяти) днів поставити товар у відповідності до вищезазначеного договору. Вказує, що виконав перед відповідачем прийняті на себе зобов'язання за договором визначені п. 3.3. та п. 5.3.

Водночас, згідно з п. 3.3 договору відповідач зобов'язався доставити товар позивачу упродовж 50 (п'ятдесяти) днів з моменту отримання авансового платежу. Однак, свої зобов'язання перед позивачем відповідач не виконав.

Для врегулювання спору в досудовому порядку 05.06.2015 року на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення грошових коштів. Однак, відповідач за отриманням листа до «Укрпошти» не з'явився, тому лист був повернений, у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання. Повторно кур'єрською доставкою 16.07.2015 року відповідачу направлено вищезазначену вимогу. Проте, вдруге лист був повернений у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Позивач зазначає, що відповідач станом на 17.09.2015 року не доставив товар, сплачений авансовий платіж не повернув та ніяких повідомлень про затримку доставки не надіслав. Тому, умови договору та вимоги законодавства щодо виконання своїх зобов'язань відповідачем не були дотримані, що призвело до виникнення у останнього заборгованості перед ним в розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень.

Зауважує, що відповідно до індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, індекс інфляції становить: за травень 2015 р. - 102,2%; за червень 2015р. - 100,4%; за липень - 99%; серпень - 99,2%. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Отже, індекс інфляції за травень 2015 року становить - 15 330,00 грн., за червень 2015р. становить - 15 060,00 грн., всього інфляційні витрати на суму боргу за весь час прострочення складають - 390 (триста дев'яносто) гривень.

Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою6 сума боргу х 3% річних / 365 (кількість календарних днів) х кількість днів прострочення. Отже, 3 % річних від простроченої суми боргу становить - 188,63 грн.

Тому просить, розірвати договір купівлі-продажу №ДЛ-16 від 26.02.2016 року, стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень оплачені за вищевказаним договором, 3% річних від простроченої суми - 188 (сто вісімдесят вісім) грн. 63 коп.

Представник позивача подала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся, причини та докази поважності неявки суду не повідомив, тому суд, керуючись статтею 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.02.2015 року позивач уклав договір купівлі-продажу №ДЛ-16 від 26.02.2016 року із Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, відповідно до умов якого відповідач отримав авансовий платіж у розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень, а відповідач зобов'язався доставити товар упродовж 50 (п'ятдесяти) днів позивачу за адресою м. Ірпінь. Дані обставини підтверджені копіями наявними в матеріалах справи договору купівлі-продажу та бланку замовлення (а.с.7-8). Зобов'язання позивач перед відповідачем виконав в момент підписання договору, про що свідчить підпис відповідача в договорі про отримання грошових коштів (а.с.7). Однак, відповідач станом на 17.09.2015 року не доставив товар, сплачений авансовий платіж не повернув та ніяких повідомлень про затримку доставки не надіслав. Судом, також, встановлено, що позивач 05.06.2015 року з метою врегулювання спору в досудовому порядку на адресу відповідача направляв вимогу про повернення грошових коштів. Однак, відповідно до копії квитанції від 05.06.2015р., опису, рекомендованого повідомлення та довідки з відміткою про причини повернення встановлено, що відповідач за отриманням листа до «Укрпошти» не з'явився, тому лист був повернений, у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 11-12). Повторно кур'єрською доставкою 16.07.2015 року відповідачу направлено вищезазначену вимогу. Однак, вдруге лист був повернений у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується копією квитанції від 16.07.2015р., опису, рекомендованого повідомлення та довідки з відміткою про причини повернення (а.с.13-14).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 653 ЦК України в разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

На підставі встановлених судом обставин та зазначених норм Закону, оскільки відповідач сплатив авансовий платіж, згідно із умовами договору купівлі-продажу від 26.02.2015 р., а відповідач не виконав свої зобов'язання за вищевказаним договором щодо доставки товару, тому суд дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_2 істотно порушив умови договору, а тому наявні правові підстави для розірвання зазначеного договору.

Згідно із ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у відповідача виникло зобов'язання щодо повернення позивачу суми попередньої оплати та трьох відсотків річних в розмірі - 15 188,63 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому у зв'язку із задоволенням позовних вимог суд вважає, що із відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 536, 625, 651, 653, 655, 662, 693 Цивільного кодексу України, статтями 6-8, 10, 15, 30, 60, 62, 64, 88, 197, 209, 212-215, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати договір купівлі-продажу №ДЛ-16 від 26.02.2015 р., укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2.

Стягнути із ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (і/н НОМЕР_1) грошові кошти в розмірі - 15 188,63 грн.

Стягнути із ФОП ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі - 487,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, - з дня отримання копії рішення.

Суддя: А. В. Мікулін