Категорія 55Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.

За участю секретаря: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області про стягнення заборгованості із заробітної плати , середнього заробітку за час затримки розрахунку , -

встановила:

В червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (надалі ФССНВВПЗ) у Луганській області, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 19.02.2007 року працювала страховим експертом з охорони праці відділу організацій профілактики травматизму відділення виконавчої дирекції ФССНВВПЗ в м. Ровеньки Луганської області. 31.10.2014 року звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком. Згідно з довідкою відділення виконавчої дирекції ФССНВВПЗ України в м. Ровеньки Луганської області від 15.01.2015 року за №06/11, заборгованість по заробітній платі за жовтень 2014 року становить 11 246, 71 грн., в тому числі заробітна плата - 491, 59 грн. та вихідна допомога - 10755, 12 грн. Оскільки на даний час відповідачем не проведено розрахунок при звільнені, є підстави для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме стягнення заборгованості по заробітній платі 11 246, 71 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за 417 днів прострочки - 102 310,95 грн., та компенсації за втрату частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати - 7152, 90 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали з підстав, зазначених в ній, просили суд її задовільнити.

Представник відповідача - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області - ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечив, просив суд її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

По справі встановлено, що на підставі наказу № 24-к від 14.02.2007 року ОСОБА_2 прийнято на осаду страхового експерта з охорони праці відділу організації профілактики травматизму, медичного обслуговування та соціальної реабілітації відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Ровеньки Луганської області з 19.02.2007 року по переведенню (а.с.10).

Наказом №212-к від 28.10.2014 року ОСОБА_2, страхового експерта з охорони праці відділу організації профілактики травматизму відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області звільнено 31.10.2014 року за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію за віком, ст. 38 КЗпП України. Зобов'язано в.о. Ровеньківського відділення Сіджакова Р.Є. здійснити нарахування та виплату всіх сум, належних ОСОБА_2 при звільнені у тому числі: надбавку за високі досягнення у праці на жовтень по 31.10.2014 року включно у розмірі 50% до посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років; компенсацію за невикористану відпустку в кількості 7 календарних днів за період роботи з 19.02.2014 року по 31.10.2014 рік; одноразову грошову допомогу при звільненні з роботи за власним бажанням, пов'язаному із виходом на пенсію за віком, враховуючи, що право на державне пенсійне забезпечення за віком наступило виключно у період перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з Ровеньківським відділенням - у розмірі дев'яти місячних посадових окладів, у відповідності до положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів, затвердженого постановою правління Фонду від 24.02.2004 року №12 (а.с.11).

Відповідно до довідки в.о. начальника відділення ВД Фонду СНВ м. Ровеньки №06/2650 від 08.12.2014року ОСОБА_2 працювала у відділенні ВД Фонду СНВ м. Ровеньки на посаді страхового експерта з охорони праці з 10.12.2002 року по 31.10.2014 рік (а.с.14).

Відповідно до довідки відділення виконавчої дирекції ФССНВВПЗ України в м. Ровеньки Луганської області №06/11 від 15.01.2015 року станом на 01.01.2015 р. заборгованість по заробітній платі ОСОБА_2 за жовтень 2014 року становить 11 246,71грн. , в тому числі заробітна плата 491, 59 грн., вихідна допомога - 10755,12 грн. (а.с.15).

Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням. Фонд є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, символіку, яка затверджується його правлінням. Управління Фондом здійснюється на паритетній основі державою, представниками застрахованих осіб і роботодавців. Безпосереднє управління Фондом здійснюють його правління та виконавча дирекція (ст. 3, 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Як визначено частиною 3 статті 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» робочими органами виконавчої дирекції є, зокрема, її управління в областях, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та в порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду, що затверджується його правлінням, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до Типового положення про відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення , затвердженого постановою правління ФССНВВПЗ 20.04.2001 №19 відділення є юридичною особою, має самостійний кошторис, рахунок й установі банку, печатку із зображенням Герба України та своїм найменуванням. Відділення утримується за рахунок коштів Фонду.

Відповідно до п. 8 Типового положення, начальник відділення подає на затвердження начальнику управління кошторис доходів і видатків відділення, штатний розпис відділення в межах граничної чисельності та фонду оплати праці його працівників, а також розпоряджається коштами, в межах затвердженого кошторису витрат на утримання відділення та майном відділення відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 8 Типового положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, начальник управління вирішує питання призначення та звільнення працівників управління та відповідних відділень виконавчої дирекції Фонду.

Така ж вимога передбачена п.1.2 Посадової інструкції страхового експерта з охорони праці відділу організації профілактики травматизму відділення виконавчої дирекції ФССНВВПЗ України в м. Ровеньки Луганської області (а.с. 16,17).

Як вбачається із наказу начальника Управління № 24-к від 14.02.2007 року та наказу №212-к від 28.10.2014 року ОСОБА_2 перебувала в трудових відносинах саме з Ровенківським відділенням виконавчої дирекції ФССНВВПЗ, де працювала експертом з охорони праці, яке несе відповідальність перед своїми працівниками.

Наявність у начальника управління повноважень на призначення та звільнення працівників відділень само по собі не підтверджує факту виникнення трудових відносин працівника відділення саме з управлінням, оскільки відділення є юридичною особою, має самостійний баланс і рахунок в банку, а розпорядження коштами відділення здійснює його начальник. Зокрема саме в.о. начальника Ровеньківського відділення Сіджакова Р.Є. було зобов'язано здійснити нарахування та виплату всіх сум ОСОБА_6 при звільненні.

Відповідно до ч.1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Наявність рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2016 року, яким встановлено факт перебування ОСОБА_2 - працівника у трудових відносинах з Управлінням виконавчої дирекції ФССНВВПЗ у Луганській області- роботодавцем, у період з 19.02.2007 року по 31.10.2014 року не спростовує фактів встановлених судом відповідно до наказів № 24-к від 14.02.2007 року та №212-к від 28.10.2014 року про те, що ОСОБА_2 була працівником відділення виконавчої дирекції ФССНВВПЗ України в м. Ровеньки Луганської області.

Згідно з ч.1 ст.21 Кодексу законів про працю України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області не реорганізоване та не ліквідоване, а Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Луганській області не є його правонаступником.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача.

ОСОБА_2 з відповідними клопотаннями до суду не зверталася.

За таких обставин суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши всі обставини справи, надавши оцінку наявним у справі доказам дійшов правильного висновку, що Управління виконавчої дирекції ФССНВВПЗ у Луганській області не є належним відповідачем у даній справі, оскільки на ньому не лежить обов'язок по нарахуванню і виплаті коштів, про стягнення яких заявлено позивачем та обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права та не є таким, що перешкоджає пред'явленню позову до належного відповідача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ І.М. Стадник

/підпис/ Ю.Б. Войтко

Згідно з оригіналом: