Справа № 199/6196/15-ц
Провадження № 2/0202/309/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13 квітня 2012 року між ТДВ «СТ «Домінанта» та ОСОБА_2 був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/5369864, предметом якого є страхування цивільно-правої відповідальності власника транспортного засобу «HyundaiGetz», державний №АЕ 9988 ВС. 07 лютого 2013 року на а/д Знамянка Луганськ Ізварине відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «HyundaiGetz», державний №АЕ 9988 ВС під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «ВАЗ 2115», державний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4. Згідно відомості про ДТП №9154651 та постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, по справі № 199/5394/13-п від 22.05.2013 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем ПДР України. До позивача звернулась потерпіла сторона із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від третьої особи і надала при цьому всі необхідні документи. 26 листопада 2013 року позивачем на підставі звіту №2670 від 12.03.2013 року було складено страховий акт №536 ЦВ. На підставі вищевказаних документів позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 20 706 грн. 17 коп., що підтверджується платіжним дорученням №5307 від 27.12.2013 року. 04 березня 2015 року позивачем за адресою відповідача була направлена Претензія про відшкодування шкоди №9077/41-Д, але жодної відповіді одержати не вдалось. Просив стягнути з відповідача суму по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви та просив відмовити в повному обсязі. Надав суду заперечення, у яких зазначив, що на виконання вимог ст. ст. 33, 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» 08.02.2013 року ТДВ «СТ «Домінанта» було повідомлено шляхом направлення поштовими лініями звязку письмового повідомлення про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду у передбачений законом термін.

Заслухавши представника відповідача вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В судовому засіданні встановлено, що 13 квітня 2012 року між ТДВ «СТ «Домінанта» та ОСОБА_2 був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/5369864, предметом якого є страхування цивільно-правої відповідальності власника транспортного засобу «HyundaiGetz», державний №АЕ 9988 ВС.

07 лютого 2013 року на а/д Знамянка Луганськ Ізварине відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «HyundaiGetz», державний №АЕ 9988 ВС під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «ВАЗ 2115», державний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4.

Згідно відомості про ДТП №9154651 та постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, по справі № 199/5394/13-п від 22.05.2013 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем ПДР України.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України - вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

27 лютого 2013 року до позивача на підставі полісу № №АВ/5369864 звернулась потерпіла сторона ОСОБА_4 з поясненнями та заявою про виплату матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП.

26 листопада 2013 року позивачем, згідно звіту експерта № 2670 від 12березня 2013 року, було складено страховий акт №536 ЦВ.

На підставі вищезазначених документів позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 20 706,17 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5307 від 27.12.2013 року.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Нормою ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема доп. 33.1.4.невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ),повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місце знаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема п.п.38.1.1 п.38.1 страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо страхувальник не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

В якості доказів надсилання позивачу повідомлення про настання ДТП відповідачем надано копію фіскального чеку №0047 від 08 лютого 2013 року.

Однак, зазначена копія фіскального чеку не є належним доказом оскільки суд позбавлений можливості звірити її з оригіналом квитанції. Крім того, в копії фіскального чеку не зазначено, яка кореспонденція відправляється, ким направляється та на яку адресу. Інших доказів, які підтверджують відправлення або вручення позивачу повідомлення про ДТП відповідачем до суду не додано.

Правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-1цс14, викладена у постанові Верховного Суду України 12 лютого 2014 року вказує на те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у звязку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обовязок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

04 березня 2015 року за вихідним №9077/41-Д позивачем на адресу відповідача була направлена претензія про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, але станом на подачу позовної заяви жодної письмової відповіді на претензію не отримували.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 сплаченого страхового відшкодування.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачені ним при зверненні до суду 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, на підставі ст. ст. 993, 1187, 1191 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимогиТовариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 Валеріївни15.04.1965 року народження (ІПН НОМЕР_2) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»суму у розмірі 20 706 (двадцять тисяч сімсот шість) грн. 17 коп. по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» сплачений судовий збір в розмірі 243 (вісті сорок три) грн. 60 коп.

Повний текст рішення буде виготовлений до 07 лютого 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.В.Волошин