22-ц/775/308/2016(м)
266/3379/15-ц

Головуючий у 1 інстанції Курбанова Н.М.
Категорія 69 Доповідач Ігнатоля Т.Г.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого Ігнатоля Т.Г.,
суддів Кочегарової Л.М., Попової С.А.,
за участю секретаря Герасимової Г.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 лютого 2016 року, -
в с т а н о в и л а:
У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити юридичний факт того, що вона працювала в районі Крайньої Півночі в період з 15 лютого 1949 року по 11 червня 1979 року.
Відповідно до ст.5 п. «Д» Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, при обчисленні трудового стажу для отримання пенсії по старості та інвалідності» один рік роботи зараховується за один рік і шість місяців. Оскільки згідно з відомостями її трудової книжки і довідок про роботу, а також свідчень про роботу в роки війни її трудовий стаж становить 40 років 1 місяць і 11 днів, то, з урахуванням північного коефіцієнту, загальний трудовий стаж становить 57 років 8 місяців і 15 днів.
Встановлення факту роботи в районах Крайньої Півночі має для неї юридичне значення тому, що дозволяє їй реалізувати право на виплату надбавки до пенсії в розмірі 40 відсотків, згідно п. 110 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року.
Ухвалою Приморського районного суду Донецької області від 11 лютого 2016 року заява ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку існує спір про право заявниці на зарахування до її трудового стажу періодів її роботи в районах Крайньої Півночі.
Не погоджуючись з цією ухвалою і посилаючись в апеляційній скарзі на порушення судом норм процесуального права, заявниця просить ухвалу скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Зокрема, зазначає, що спору про право в даному випадку немає, оскільки їй потрібно лише встановити факт роботи у районах Крайньої Півночі у період з 15 лютого 1949 року по 11 червня 1979 року.
Заслухавши заявницю ОСОБА_1 , яка підтримала доводи скарги та просила її задовольнити, заперечення проти скарги представника управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Шевчук О.О., перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без зміни, з таких підстав.
Відповідно до ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.
Згідно з п.5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
За приписами ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до положень ст.256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Відповідно до положень ч.6 ст. 235 та ч.4 ст.256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення , вбачається спір про право, а якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; коли встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Як вбачається з заяви ОСОБА_1 та матеріалів справи, заявниця просила, на підставі ст. ст. 256-258 ЦПК України, встановити юридичний факт її роботи в районах Крайньої Півночі у період з 15 лютого 1949 року по 11 червня 1979 року для реалізації права на отримання надбавки до пенсії.
Заінтересована особа - управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя, не визнає за заявницею такого права.
Враховуючи обставини справи та вимоги закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права та залишив заяву ОСОБА_1 без розгляду, оскільки вказаний факт підлягає доказуванню під час розгляду справи у порядку позовного провадження та може бути встановлений на підставі наданих сторонами доказів, що не може бути розглянуто у порядку розділу 1У глави 6 ЦПК України.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постановлена у справі ухвала - залишенню без змін.
Керуючись ст. ст.307,313-315 ЦПК України,колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 лютого 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий Т.Г.Ігнатоля
Судді Л.М.Кочегарова
С.А.Попова