Єдиний унікальний номер 235/4883/15-ц Номер провадження 22-ц/775/704/2016
Єдиний унікальний номер 235/4883/15-ц
Номер провадження 22-ц/775/704/2016
Головуючий у 1 інстанції Величко О.В..
Доповідач Корчиста О.І..
У Х В А Л А

Іменем України

23 березня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Корчистої О.І.

суддів: Дундар І.О., Осипчук О.В.

за участі секретаря Чуряєва В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Відділ виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Красноармійську Донецької області про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі за текстом ПАТ «ШУ «Покровське»), задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 гривень, а також на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 гривень.

В апеляційній скарзі ПАТ «ШУ «Покровське» просить скасувати рішення в частині стягнення з ПАТ «ШУ «Покровське» 20000 гривень, відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог або зменшити розмір відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення засад розумності, виваженості, справедливості та на не відповідність рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року нормам діючого законодавства. Вважає, що суд першої інстанції невірно встановив розмір відшкодування моральної шкоди, так як не врахував , що позивач отримує щомісячні виплати від пенсійного фонду; встановлена ОСОБА_1 втрата 40% працездатності свідчить про можливість його подальшого обмеженого працевлаштування; позивачем не надано жодного медичного документу, який би підтверджував факт наявності у нього моральних страждань.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявилися; про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. ОСОБА_1 та його представник подали заяви з проханням розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «ШУ «Покровське» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем з 11 червня 1991 року по 11 березня 1996 року, з 29 вересня 2004 року по 18 грудня 2010 року та з 20 грудня 2010 року по 08 листопада 2012 року, де працював на посаді прохідника підземного з повним робочим днем в шахті. Наказом № НОМЕР_1 від 08 листопада 2012 року був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України ( а с. 8-10).

Також, судом першої інстанції встановлено, що згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 професійне захворювання - крижова радикулопатія в стадії затихаючого загострення з помірним статико - динамічними порушеннями та больовим синдромом. Захворювання професійне вперше виникло у звязку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах праці обумовленими впливом промислового фактора важкість праці ( а. с. 23-24).

Висновком МСЕК від 20 січня 2014 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності та визначено 40% втрати працездатності, рекомендовано медикаментозне, санаторно-курортне лікування, дата чергового переогляду 20 січня 2015 року ( а. с. 47).

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що у звязку з встановленням у позивача професійного захворювання йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок вищезазначеного професійного захворювання, у нього змінилися умови його життя, тобто знизилась життєва активність, систематичне нездужання, послаблення організму, переживання з приводу погіршання свого стану здоровя.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивачеві заподіяно моральну шкоду, обовязок по відшкодуванню якої необхідно покласти на відповідача.

Такий висновок суду відповідає вимогам ч. 2 ст. 153, ст. 237-1 КЗпП України відповідно з якими забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки професійні захворювання позивача, у даному випадку, повязані з незабезпеченням безпечних і нешкідливих умов праці з боку роботодавця, то відповідальність по відшкодуванню такої шкоди покладається на роботодавця (підприємство).

В п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-9/2004 зазначено, що ушкодження здоровя, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обовязків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання. Факт ушкодження здоровя позивача підтверджений висновком МСЕК.

Відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 № 1105-XIV, не встановлено критерії визначення моральної шкоди в грошовому еквіваленті, не встановлено як мінімального, так і максимального розміру морального відшкодування.

Згідно до розяснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував ступінь, характер, обсяг і тривалість фізичних та моральних страждань позивача, значне погіршення стану здоровя, зміну умов життя, зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу постійного лікування і враховуючи конкретні обставини справи, вірно визначив його у розмірі 20000 гривень.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Перевіривши доводи апеляційної скарги в межах оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права і тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Таким чином, розглядаючи справу, суд всебічно, повно і обєктивно, згідно з наданими доказами розглянув спір, прийняв правильне рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді