Справа № 462/3881/14 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/441/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Гриновця Б.М., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

В червні 2014р. ПАТ КБ «Надра» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором «Автопакет» №33/МБ-39 від 22.10.2007р..

Позов мотивовано тим, що 22 жовтня 2007р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір «Автопакет» №33/МБ-39, згідно якого позичальнику надано кредит на суму 10245,54 дол.США під 13,9% річних терміном погашення до 20 жовтня 2012р. Проте умови кредитного договору порушені позичальником, а зобовязання в частині повернення кредиту та відсотків ним не виконані. Для забезпечення виконання позичальником зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, можливих штрафних санкцій, ОСОБА_3 виступає поручителем згідно Договору «Автопакет» №33/МБ-39 від 22.10.2007р.. Позичальник і боржник відповідають перед банком як солідарні боржники.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ПІН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІПН) ПАТ «КБ «Надра» заборгованість в розмірі 16 197,38 доларів США, що в еквіваленті становить 189 885 грн. 33 коп..

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІПН) ПАТ «КБ «Надра» судовий збір в розмірі 1898 грн. 85 коп..

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі, зазначає, що рішення суду підлягає до скасування, оскільки винесене з порушенням норм матеріального та процесуального. Вважає, що судом не досліджено та в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором «Автопакет» №33/МБ-39 від 22.10.2007 року, з якого можна було б визначити дати надходження грошових коштів, механізм нарахування пені та процентів за користування кредитними коштами. Приймаючи заочне рішення суд двічі притягнув Відповідача до цивільної відповідальності, що грубо порушує вимоги Конституції України. Зазначає, що суд притягнув до відповідальності ОСОБА_3 з порушенням вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України, де порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, а у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки, а тому позивач вчасно не звернувся з вимогою до поручителя, тому стягнення коштів з ОСОБА_3 є протиправним. Вважає, що відповідно ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тобто позивач мав право стягувати з відповідачів лише один вид неустойки та лише за 1 (один) рік. Просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року та відмовити у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з"явились і судова колегія вважає за необхідне у відповідності з вимогами ст.305 ЦПК України проводити розгляд справи у їх відсутності та у відповідності до вимог ст.197 ЦПК України розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не у повній мірі відповідає даним вимогам.

Від відповідача ОСОБА_2 03 лютого 2016р. поступила заява про часткову відмову від апеляційної скарги, згідно якої останній просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3, як поручителя заборгованості в розмірі 16197,38 дол.США та судового збору в розмірі 1898,85грн. та відмовити позивачу у задоволенні позову щодо стягнення з ОСОБА_3 коштів. Разом з тим, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість в розмірі 16 197,38 доларів США, що в еквіваленті становить 189 885 гри. 33 коп. та судового збору в розмірі 1898 грн. 85 коп. просить залишити рішення суду без змін.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, розмір та порядок отримання яких встановлюється договором або законодавством.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 цього ж Кодексу передбачено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного судочинства.

Згідно ст.553 ч.1 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 22 жовтня 2007р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір «Автопакет» №33/МБ-39, згідно якого позичальнику надано кредит на суму 10245,54 дол.США із відсотковою ставкою 13,9 % річних, терміном до 20 жовтня 2012р., що стверджується Договором «Автопакет» №33/МБ-39 від 22.10.2007р.

Як вбачається із вищевказаного договору ОСОБА_3 виступає поручителем.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 належним чином не виконав вимог вищезгаданого Договору та допустив заборгованість, яка становить 16197,38 доларів США, що в еквіваленті становить 189 885 грн. 33 коп.

Відповідно до ч.1 ст.251, ч.1 ст.252 ЦК України строком є певний період у часі, зі сплином якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посилається на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін певний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення(ч.2 ст.251, ч.2 ст. 252 ЦК України).

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Строки дії поруки, які передбачені ч.4 ст.559 ЦК України, не є строками захисту порушеного права, а строками існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Встановлено, що строк повернення кредиту по даному договору був 20 жовтня 2012р., позивач звернувся в суд із позовом в червні 2014р., а відтак позивач пропустив шести місячний строк для предявлення вимоги до поручителя.

За таких обставин, помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для покладення відповідальності на поручителя.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржуване рішення скасуванню у частині задоволення вимог до ОСОБА_3 з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.ст. 307, 309, ч.2 ст.314, ст.316, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року у частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 в користь на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» 1898,85 грн. судового збору, визначивши, що судовий збір у розмірі 1898,85 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра».

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : О.М.Ванівський

Судді: Б.М. Гриновець

ОСОБА_4