РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11.01.2016 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Масендич В.В.

при секретарі Левицького М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, про стягнення аліментів, в якому вказала, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 15.10.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано батьком малолітнього ОСОБА_3, 07.08.213 р.н. З моменту народження дитини відповідач не надає коштів на утримання сина, участі у вихованні дитини не бере. Кошти на утримання дитини відмовляється платити. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки. На скільки відомо позивачці, відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності, зареєстрованого субєкта господарювання, що не дає можливості визначити розмір частки від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити. При таких обставинах, на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, необхідно стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, і обсяг яких,на думку позивачки, є тим мінімально необхідним для утримання та виховання неповнолітньої дитини.

Крім цього позивачка посилається на ч.2 ст. 191 СК України, відповідно до якої аліменти за минулий час можуть бути присудженні, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачка зазначає, що вона неодноразово зверталась до відповідача щодо утримання сина на з моменту його народження проте останній відмовлявся від його утримання та уникав будь-яких контактів із позивачкою лише після звернення до суду щодо факту встановлення батьківства у позивачки виникло право звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів Таким чином, позивачка просить стягнути аліменти за минулий час, а саме за період з серпня 2013р. по жовтень 2015р., в сумі 27 місяців Х 5000 грн. = 135000 грн. та стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання сина 5 000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивачка не зявилась, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судові засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився 07 серпня 2013 року, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.08.2013 року серії №І-СГ №382986 (3 а.с.)

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 15.10.2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано батьком ОСОБА_3, 07.08.2013 року (4-5 а.с.).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, наявність чи відсутність у відповідача інших дітей та утриманців, стан здоров'я дитини і відповідача. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків.

Згідно з ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, а також те, що дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач матеріально її не утримує, позивачкою не представлено доказів про стан здоровя дитини та відсутні дані про відповідача, чи має він постійне джерело доходів або нерегулярний, мінливий дохід, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає до задоволення частково. З відповідача слід стягувати на користь позивачки на утримання малолітнього сина, аліменти в розмірі 1/6 частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку щомісячно.

Стосовно вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час - з серпня 2013 року по жовтень 2015 року, то такі задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст..191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачкою не надано суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 212, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер невідомий) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: м. Львів, ОСОБА_5, 57/33 (ідентифікаційний номер невідомий) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/6 від усіх доходів батька щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27 листопада 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер невідомий) судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп. в користь держави Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах одномісячного платежу аліментів на дитину.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Масендич В.В.