Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Галасюка Р.А.,

за участю: секретаря судового засідання Могилевець В С..,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ТОВ "Укрметалургторгпостач" про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 20.09.2013 року він уклав договір позики з ОСОБА_3, відповідно до якого позивач передав відповідачу 450000грн. строком до 20.11.2013 року.

В цей же день, між позивачем та ТОВ «Укрметалургторгпостач» було укладено договір поруки, відповідно до якого другий відповідач поручився за належне виконання першим відповідачем своїх зобов'язань за договором позики від 20.09.2013 року.

Однак, в зазначений договором позики строк ОСОБА_3 та ТОВ «Укрметалургторгпостач» кошти не повернули.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04.09.2014 року у справі №296/12729/13-ц стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ТОВ «Укрметалургторгпостач» основну заборгованість за договором позики в розмірі 450000 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 23.04.2015 року у справі № 296/11641/14ц стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ТОВ «Укрметалургторгпостач» суму десятки відсотків річних -63616,44 грн за період з 21.11.2013 року по 21.04.2015 рік, суму інфляційних витрат -229300,61 грн з грудня 20913 року по березень 2015 рік., суму пені-135147,95 грн за період з 21.11.2013 р. по 21.04.2015р.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 17.11.2015 року у справі № 296/9745/15ц стягнуто з ТОВ «Укрметалургторгпостач» та ОСОБА_3: суму десяти відсотків річних -15534,25 грн за період з 22.04.2015 року по 25.08.2015 рік, суму інфляційних витрат-7119,31 грн з квітня по липень 2015р,суму пені- 93205,48 грн за період з 22.04.2015 року по 25.08.2015 рік.

Незважаючи на те, що рішення про стягнення з відповідачів суми боргу набрало законної сили, ОСОБА_3 та ТОВ «Укрметалургторгпостач» станом на 16.12.2015 року не повернули в повному обсязі грошові кошти.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за договором позики, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів: 13452,76 грн-інфляційних за період з серпня по листопад 2015 року. Стягнути з ТОВ «Укрметалургторгпостач» на користь ОСОБА_1 65 145,21 грн-пені за період з 26.08.2015 року по 16.12.2015 рік,13931,51 грн -10 % річних за період з 26.08.2015 року по 16.12.2015 рік., а також судові витрати.

10.03.2016 року позивачем до суду була подана заява про збільшення позовних вимог. В даній заяві ОСОБА_1 просить стягнути солідарно з ТОВ «Укрметалургторгпостач» та ОСОБА_3 на його користь 20681,11 грн. Інфляційних за період з серпня 2015 року по січень 2016 року, а також стягнути з ТОВ «Укрметалургторгпостач» на його користь 23301,37 грн,- 10 % річних за період з 26.08.2015 року по 01.03.2016 рік та 106 372,61 пені за період з 26.08.2015 року по 01.03.2016 рік.. Судові витрати просить покласти на відповідачів.

Позивач позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась. Від неї надійшла заява з проханням розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги визнає..

Представник відповідача ТОВ «Укрметалургторгпостач» позовні вимоги не визнав.

Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що 20.09.2013 року між ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник) укладено договір позики (а.с. 7), згідно якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 450 000 грн. строком до 20.11.2013 року.

20.09.2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Укрметалургторгпостач» в особі директора ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно якого ТОВ «Укрметалургторгпостач» поручається перед ОСОБА_1 за виконання ОСОБА_3 обов'язку за договором позики в сумі 450 000 грн., укладеним між позикодавцем та позичальником 20.09.2013 року.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04.09.2014 року у справі №96/12729/13-ц, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ТОВ «Укрметалургторгпостач» основну заборгованість за договором позики в розмірі 450000 грн (а.с. 10-13).

Оскільки, стягнута сума за рішенням суду не була повернута, рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 23.04.2015р. у справі №11641/14-ц було стягнуто з відповідачів в солідарному порядку 63616,44грн. річних, 229300грн. інфляційних втрат, 90000 штрафу та 135147,95грн. пені (а.с. 14-15).

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 17.11.2015 року у справі № 296/9745/15ц було стягнуто з відповідачів в солідарному порядку 71119 грн інфляційних витрат. Стягнуто з ТзОВ «Укрметалургпостач» на користь ОСОБА_1 15534,25 грн. річних, 93205,48 грн пені (а.с. 16-17).

На час подачі позову до суду, а також на день розгляду справи, відповідачі ОСОБА_3 та ТОВ «Укрметалургторгпостач» не повернули позивачу суму позики.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк в та в порядку, що встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, відповідно до ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом.

Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.579 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до п. 3.2 договору поруки від 20.09.2013 року у випадку невиконання (неналежного виконання ) основного зобов'язання поручитель і позичальник відповідають перед позичальником як солідарні боржники, при цьому позикодавець має право вимагати від поручителя виконання як основного зобов'язання, так і зобов'язання з відшкодування шкоди, зобов'язання зі сплати неустойки, зобов'язання зі сплати процентів за прострочення виконання.

Згідно п. 3.4. договору поруки виконання основного зобовязання у разі його прострочення здійснюється поручителем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Згідно п.4.4. договору поруки у разі порушення поручителем строків повернення позики, передбачених п. 3.1., 3.2., 3.8., цього договору, поручитель сплачує позикодавцю:

- суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення;

- 10% річних від простроченої суми;

- пеню у розмірі 1% від своєчасно не повернутої суми позики, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобовязання за цим договором, за кожен календарний день простроченння.

Відповідно до розрахунку позовних вимог, з відповідачів в солідарному порядку підлягають стягненню на користь позивача 20681,11 грн. інфляційних втрат за період серпень 2015 року січень 2016 року, а також з ТОВ «Укрметалургторгпостач» підлягають стягненню на користь позивача 23301,37 грн. десять відсотків річних нарахованих за період з 26.08.2015 р. по 01.03.2016р., а також нарахована за даний період сума пені в розмірі 106372,61 грн., за невиконання договору поруки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими у відповідності до чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати необхідно стягнути з відповідачів.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, ч.4 ст.169, 209, 212, 214-215, ЦПК України, ст.ст.526, 553, 554, 625, 1046-1053 ЦК України, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрметалургторгпостач» (м. Житомир, вул. Котовського, 29, код 35485703) та ОСОБА_3 (м. Житомир, пров. 5-й Першотравневий, 4-а) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) -20 681 грн 11 коп інфляційних втрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрметалургторгпостач» (м. Житомир, вул. Котовського, 29, код 35485703) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) :

23301 грн 37 коп. десять відсотків річних;

106372 грн.61 коп. пені.

Стягнути з ТОВ «Укрметалургторгпостач» (м. Житомир, вул. Котовського, 29, код 35485703) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) 1503,55 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (м. Житомир, пров. 5-й Першотравневий, 4-а) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) 1503,55 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р. А. Галасюк