ухвала

іменем україни

21 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Мартинюка В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом в інтересах ОСОБА_5, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що з жовтня 2012 року разом з позивачем проживає її онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки донька позивача ОСОБА_8 померла внаслідок важкої хвороби.

Батько онуки, відповідач ОСОБА_6, не проживає разом з дитиною, не цікавиться її здоров'ям, навчанням, не бере участі у вихованні та матеріально не допомагає.

Онука часто хворіє і потребує дорогого лікування, проте батько не цікавиться здоров'ям дитини і не надає коштів, а зробити повне медичне обстеження дитині позивач не має можливості, оскільки не є законним представником дитини.

Позивач є пенсіонером та отримує незначні кошти. Пенсію на дитину по втраті годувальника, яка оформлена в Управлінні ПФУ у Кам'янка-Бузькому районі отримує ОСОБА_6 як законний представник дитини, однак вказані кошти дитині не надає. Батько приїжджає до дитини на свята 3-4 рази на рік. Таким чином відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків.

Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 26 червня 2015 року позов задоволено.

Позбавлено ОСОБА_6 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 243,60 грн судового збору.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 26 червня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення.

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 просить скасувати рішення апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що встановлені обставини справи не свідчать з беззаперечною очевидністю та об'єктивністю про ухилення ОСОБА_6 від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, а позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав є єдиним можливим та крайнім заходом впливу на відповідача.

Висновки органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав носять лише рекомендаційний характер, а тому з урахуванням сукупності всіх обставин справи самі по собі не можуть бути підставою для позбавлення відповідача цих прав.

Доводи скарги щодо самоусунення батька від виховання дитини та створення ним перешкод позивачу для належного матеріального забезпечення дитини та її права на медичну допомогу не спростовують висновків апеляційного суду. Крім того, як було встановлено апеляційним судом, до січня 2015 року всі пенсійні нарахування за згодою відповідача отримувала ОСОБА_4 на підставі довіреності та припинила отримувати кошти у зв'язку із закінченням строку довіреності.

Таким чином, відсутні підстави для висновку про неправильне застосування норм матеріального права порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко І.М. Завгородня В.І. Мартинюк