Провадження №2/761/1445/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

22 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Козак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за позовом Національного університету оборони України імені Івана Черняховського до ОСОБА_2 про виселення з гуртожитку, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2, з позовними вимогами про виселення відповідача з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що будинок по АДРЕСА_1 перебуває на балансі Національної академії оборони України та обліковується в Київському КЕУ як гуртожиток. Під час перевірки законності проживання осіб в цьому будинку (гуртожитку) було встановлено, що в кімнаті АДРЕСА_1 проживає відповідач, який в гуртожитку не зареєстрований, ордер на вселення відповідачу не видавався, а тому він не має правових підстав для зайняття та проживання у вищезазначеній кімнаті та підлягає виселенню. В позові зазначено, що позивач неодноразово звертався до відповідача з приписом про виселення, проте останнім вказаний припис не був виконаний, попередження проігноровані, а тому позивач вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом.

Представником позивача було подано заяву, в якій він просить суд здійснювати розгляд справи у свою відсутність, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав викладених в позові, та не заперечує проти заочного розгляду.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів,, ухваливши заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що будинок по АДРЕСА_1 (військове містечко), належить належить Національній академії Міністерства оборони України, військове містечко №31 будівлі АДРЕСА_1 знаходиться на балансі академії та обліковується в Київському квартирно-експлуатаційному управлінні як гуртожиток.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №1089 від 17.12.2008 Національна академія оборони України реорганізована в Національний університет оборони України, який являється правонаступником останньої (а.с.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватися гуртожитки.

Норми ч. 2 ст. 128 ЖК України передбачають, що житлова площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

Стаття 129 ЖК України встановлює, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач займає кімнату АДРЕСА_1, вселення відповідача в спірну кімнату відбувалось на договору від 1.12.2012 №1083 щодо тимчасового проживання, строк дії якого закінчився 30.09.2013 і надалі не продовжувався, ордер на вселення не видавався, про що стверджує в позові сторона позивача.

Крім того, згідно довідки відповідача №351/71/542 від 13.05.2015, ОСОБА_2 мешкає за адресою в кімнаті АДРЕСА_1. Рішення про надання жилої площі в гуртожитку університету житловою комісією не приймалось, ордер на вселення не видавався.

Судом також встановлено, що відповідачем були особисто отримані 22.06.2015 та 30.07.2015 попередження про те, що вищевказаний договір не буде продовжений на новий строк, у зв»язку із чим містилось прохання звільнити займане приміщення, однак відповідач не звільнив вказане приміщення в добровільному порядку.

Станом на час розгляду справи, відповідачем ОСОБА_2 попередження не виконані, підтверджуючих документів про право зайняття та проживання у спірній кімнаті гуртожитку відповідачем не надано.

Судом також встановлено, що відповідач проживає без реєстрації в кімнаті АДРЕСА_1 та не навчався, не працював та військову службу в Національному університеті оборони України не проходив (а.с.5).

Згідно з ч. 3 ст. 116 ЖК України, п. 44 Примірного положення про гуртожитки, громадян, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно з ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення (ч. 3 ст. 116 ЖК України).

За змістом ст. 99 цього Кодексу піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.

У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Оскільки відповідач користується спірним житловим приміщенням без договору оренди (найму), рішення про надання йому спірної кімнати в порядку ст. ст. 128, 129 ЖК України не приймалось, ордер на вселення у житлове приміщення не видавався, а також враховуючи, що відповідач не навчався, не працював та військову службу в Національному університеті оборони України не проходив, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає, що ОСОБА_2 займає спірну кімнату АДРЕСА_1 без законних підстав, а тому підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 58, 99, 109, 116, 127-129 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з кімнати АДРЕСА_1, військове містечко №31 без надання іншого житлового приміщення в гуртожитку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Національного університету оборони України імені Івана Черняховського судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя: