18.03.2016 Справа № 363/291/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участі секретаря Хомяк А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 22 січня 2014 року помер його батько ОСОБА_4. Після його смерті залишилося спадкове, а саме: ? частина житлового будинку № 23, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, та земельна ділянка площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Сувид, вул. Нагірна.

Звернувшись до державного нотаріуса Вишгородської районнї державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_5 з приводу оформлення власності на житловий будинок та земельну ділянку, державний нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Інша частина вказаного житлового будинку належала дядьку позивача - ОСОБА_6, який помер 24 січня 2015 року.

Відповідно до заповіту від 21 вересня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_1 заповів позивачу все належне майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати йому на час смерті.

Звернувшись до державного нотаріуса 14-ої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, з приводу оформлення власності на житловий будинок, державний нотаріус розяснив позивачу, що у випадку відсутності правовстановлюючого документу на даний житловий будинок, видача свідоцтва про право власності на спадщину на це нерухоме майно не є можливою.

Зважаючи на вказані вище обставини, позивач просить визнати за нимправо власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 22 січня 2014 року на спадкове майно ? частину житлового будинку № 23, по вулиці Нагірній в с. Сувид Вишгородського району Київської області та на земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область Вишгородський район с. Сувид, вул. Нагірна, 23, а також у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 24 січня 2015 року, право власності на спадкове майно на ? частину житлового будинку № 23 по вул. Нагірній в с. Сувид Вишгородського району Київської області.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяву в якій вони просять розглянути справу без їх участі, просять позовні вимоги позивача задовольнити.

На підставі статті 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

22 січня 2014 року помер ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ОК № 348426, зареєстрований виконавчим комітетом Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 3.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме: ? частина житлового будинку № 23, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, та земельна ділянка площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Сувид, вул. Нагірна.

Відповідно до спадкової справи № 606/2015 до майна померлого 22 січня 2014 року ОСОБА_4, індекс справи № 02-14, спадкоємцями ОСОБА_4 є ОСОБА_1 син, про що свідчить свідоцтво про народження, серії ІІ-БК № 337900, видане відділом РАЦС Подільського району, ОСОБА_3 дочка, про що свідчить свідотцво про народження серії НІІ-БК № 450713, видане Сувидською сількою радою Вишгородського раойну Київської області та ОСОБА_2 дочка, про що свідчить свідоцтво про народження серії ІІ-БК ; 484118, видане відділом РАЦС Подільського району.

Згідно свідоцтва про одруження, серії І-БК № 037589, видане Сувидською сільською радою Вишгородського району Київської області, ОСОБА_9 26 червня 1979 року уклала шлюб з ОСОБА_10 та взяла шлюбне прізвище ОСОБА_10.

ОСОБА_1 прийняв спадщину за законом шляхом подачі заяви № 1677 від 22 грудня 2015 року до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області.

ОСОБА_11 відмовилась від права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, на користь позивача ОСОБА_1 шляхом подачі заяви до суду від 16 березня 2016 року.

ОСОБА_3 відмовилась від права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, на користь позивача ОСОБА_1 шляхом подачі заяви до суду від 17 березня 2016 року.

Звернувшись до державного нотаріуса Вишгородської районнї державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_5 з приводу оформлення власності на житловий будинок та земельну ділянку, державний нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

24 січня 2015 року помер ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про смерть серіх І-ЕЛ № 262525, зареєстроване Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції.

Відповідно до заповіту від 21 вересня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_6 заповів позивачу все належне майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати йому на час смерті.

На день смерті ОСОБА_6 даний заповіт не змінено і не скасовано.

Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, а саме: ? частина житлового будинку № 23 по вул. Нагірній в с. Сувид Вишгородського району Київської області.

Відповідно до спадкової справи № 726/15 до майна померлого 24 січня 2015 року ОСОБА_6, індекс справи № 02-14, спадкоємцями ОСОБА_6 є ОСОБА_1

ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом шляхом подачі заяви № 2132 від 10 листопада 2015 року до чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори. Про зміст заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 21 вересня 2009 року за реєстровим номером 39, за яким ОСОБА_6 заповідав своє майно ОСОБА_1 йому відомо.

Звернувшись до державного нотаріуса 14-ої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, з приводу оформлення власності на житловий будинок, державний нотаріус розяснив позивачу, що у випадку відсутності правовстановлюючого документу на даний житловий будинок, видача свідоцтва про право власності на спадщину на це нерухоме майно не є можливою.

Згідно будинкової книги вбачається, що власниками по ? частині житлового будинку № 23 по вулиці Нагірній в с. Сувид Вишгородського району Київської області є ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Відповідно до довідки, виданої Сувидською сільською радою Вишгородського району Київської області № 429 від 23 грудня 2015 року, ОСОБА_4 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11 липня 2008 року державним нотаріусом Вишгородської районної державної адміністрації, реєстраційний номер 2-2137, ОСОБА_4 успадкував майно за заповітом після смерті ОСОБА_12, а саме: ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Сувид, вул. Нагірна, 23, Вишгородського району, Київської області, що належав померлій ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину виданих Вишгородською державною нотаріальною конторою 18 квітня 1992 року за реєстраційним номером № 1-1220 та № 1-1223 та зареєстрованих у Вишгородському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 1, номер запису № 50 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав за реєстраційним номером 23036415, номер витягу 18617297 від 23 квітня 2008 року.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11 липня 2008 року державним нотаріусом Вишгородської районної державної адміністрації, реєстраційний номер 2-2144, ОСОБА_6 успадкував майно за заповітом після смерті ОСОБА_12, а саме: ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Сувид, вул. Нагірна, 23, Вишгородського району, Київської області, що належав померлій ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину виданих Вишгородською державною нотаріальною конторою 18 квітня 1992 року за реєстраційним номером № 1-1220 та № 1-1223 та зареєстрованих у Вишгородському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 1, номер запису № 50 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав за реєстраційним номером 23036415, номер витягу 18617297 від 23 квітня 2008 року.

Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 23 по вул. Нагірна, с. Сувид, Вишгородського району Київської області, інвентаризаційна справа № 5000104, реєстровий номер № НОМЕР_1, виданого 26 листопада 2015 року, житловий будинок було побудовано у 1958 році.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 694779, ОСОБА_12 являється власником земельної ділянки, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :27:1920005, яка знаходиться в Київській області, Вишгородському районі, с. Сувид, вул. Нагірна, 23 та надана на підставі оішення 10 сесії ХХІУ скликання Сувидської сільської ради № 68 від 03 березня 2004 року.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на те, що ? частини житлового будинку № 23 по вул. Нагірна в с. Сувид Вишгородського району Київської області належала ОСОБА_4 на праві власності на день смерті, та інша ? частина вказаного будинку належала на праві власності ОСОБА_6 на день смерті, при цьому позивач ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець за законом, прийняв спадщину у спосіб, встановлений ст. 1269 ЦК України, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним, у порядку успадкування за законом після смерті ОСОБА_4, право власності на ? частину житлового будинку та на ? частину житлового будинку після смерті ОСОБА_6, підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз'яснено в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Судом встановлено, що померлій ОСОБА_12 належала земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :27:1920005, для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована в с. Сувид, вул. Нагірна, 23, Вишгородського району Київської області на підставі державного акту на праві власності на земельну ділянку серії ЯД № 694779. За життя ОСОБА_4 не встиг оформити право власності на вказану земельну ділянку.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкодавцю ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини належало право власності на земельну ділянку і це право не припинено у зв'язку з його смертю і тому має входити до складу спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що право позивача підлягає захисту, а позов - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1225, 1296, 1297, 1299 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст. ст. 3, 10, 11, 58, 60,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 22.01.2014 року, право власності на спадкове майно на ? частину житлового будинку № 23 по вулиці Нагірній в селі Сувид Вишгородського району Київської області та на земельну ділянку площею 0,2500 га., призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область Вишгородський район село Сувид, вулиця Нагірна, 23, а також у порядку успадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 24 січня 2015 року, право власності на спадкове майно на ? частину житлового будинку № 23 по вулиці Нагірній в сулі Сувид Вишгородського району Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д.Рудюк