НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 жовтня 2016 рокуСправа № 322/917/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

про: розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

07 вересня 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- розірвати шлюб між позивачем та ОСОБА_2, зареєстрований 10.09.2011 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 231;

- стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 всіх доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

10.09.2011 між сторонами було укладено шлюб від якого вони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Одруження з відповідачем виявилося невдалим, фактично шлюбні відносини припинено, дитина проживає разом з позивачем і перебуває на його утриманні.

Позивач вважає, що будь-які можливості відновити нормальні шлюбні стосунки відсутні, а тому подальше спільне життя сторін як подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам.

Шлюб між сторонами існує лише формально і позивач не бачить сенсу його відновлювати та вважає за недоцільне надання сторонам строку для примирення.

Відповідач ухиляється від утримання дитини та матеріальної допомоги не надає.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 110, 112, 180 183 СК України, позивач просив задовольнити його вимоги.

11.10.2016 позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи, а також просив після розірвання шлюбу залишити його прізвище без змін.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання 11.10.2016 не прибув, не повідомив суд про причини неявки, а також не надіслав до суду будь-яких заяв та заперечень проти позову. Рекомендоване поштове відправлення, яке містило судову повістку, та надсилалось відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому порядку, було повернуто до суду з відміткою відділення поштового звязку: «за закінченням терміну зберігання», а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається врученим відповідачу належним чином.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України та з огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, судом 11.10.2016 було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У судовому засіданні 11.10.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

встановив:

10 вересня 2011 року було укладено шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Романішина»), ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 10 вересня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 231, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 101237 від 10.09.2011.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 210678 від 02.11.2013.

Дитина проживає з матірю за адресою: вул. Войкова, 89, смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сімї від 07.09.2016.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають предявленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено.

Судом, відповідно до ст. 112 СК України, зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Зважаючи на вказані обставини, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі.

Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову в частині вимог про розірвання шлюбу.

Позивач, який змінив своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, у заяві від 11.10.2016 зазначив про своє бажання і надалі іменуватися теперішнім прізвищем, що є його правом, передбаченим статтею 113 СК України.

Стосовно вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу її батька.

За правилом частини другої статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі).

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною першою статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 07.09.2016 № 18, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 551,20 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За правилом частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позовна заява містила вимоги як майнового (про стягнення аліментів), так і немайнового характеру (про розірвання шлюбу), відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання такої позовної заяви судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору в частині вимог про стягнення аліментів.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить: 1378,00 грн.*0,4 = 551,20 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223 226, 294, 296, 367 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Романішина»), ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 10 вересня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 231.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 вересня 2016 року, до повноліття ОСОБА_3.

4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.).

6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Відповідач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, а відповідачем протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.С. Гасанбеков