Ухвала

іменем україни

18 березня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Висоцька В.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м.Києва від 20 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про повернення банківського вкладу,

встановив:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 24 листопада 2014 року між нею та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»)було укладено два договори строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлених в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейный» на 20 000 доларів США та на 36 000 євро, строком на шість місяців, з продовженням строку дії, під процентну ставку 12% річних кожний. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про повернення вкладів, однак відповідач кошти не повертає, а тому для захисту своїх прав вона звернулася до суду з даним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м.Києва від 20 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, вірно застосувавши положення ст. ст. 1058, 1060 ЦК України, встановивши дійсні обставини справи та оцінивши надані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України), суди прийшли до правильного висновку про те, що оскільки з 6 лютого 2015 року виконавча дирекція Фонду запровадила тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку, а на момент ухвалення рішення судом першої інстанції (19 листопада 2015 року) у банк вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеній в постанові № 6-2001цс15 від 20 січня 2016 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Із матеріалів касаційної скарги, ухвалених судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про повернення банківського вкладу.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.С.Висоцька