Провадження №: 2/752/1109/16
29 лютого 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.
при секретарі Рожок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
В обґрунтування позову вказує, що 11.10.2014 року о 19 години 10 хвилин, водій ОСОБА_2. керуючи транспортним засобом «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м.Києві по вул. Трутенка 8, під час руху не врахував дорожньої обстановки, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не надав дорогу їй пішоходу ОСОБА_1, коли вона переходила проїзду частину, в результаті чого здійснив наїзд на неї, шо призвело до тілесних ушкоджень. Також під час наїзду вона була з донькою ІНФОРМАЦІЯ_1, яка лишилась фізично не ушкодженою, але морально постраждалою.
Згідно висновків ДАЇ та суду дорожньо-транспортна пригода сталася
з вини водія ОСОБА_2
Ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є «...втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права...».
Також, відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів та шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовує особа яка управляла транспортним засобом на момент заподіяння шкоди.
Відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків
у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування,
а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.
Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які особа зазнала у зв'язку із ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв'язку з пошкодженням її майна, відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.
Судові повістки відповідачу направлялись за останнім відомим місцем проживання відповідача, означеним ним при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення в суді: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Гатне, вул. Леніна, 18. Судова повістка згідно даних що містяться у поштовому повідомленні була вручена члену сім'ї відповідача що відповідно до ч.3 ст.76 ЦПК України є належним повідомленням.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.
В судовому засіданні встановленощо 11.10.2014 року о 19 години 10 хвилин, водій ОСОБА_2. керуючи транспортним засобом «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м.Києві по вул. Трутенка 8, під час руху не врахував дорожньої обстановки, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не надав дорогу їй пішоходу ОСОБА_1, коли вона переходила проїзду частину, в результаті чого здійснив наїзд на неї, шо призвело до тілесних ушкоджень. Також під час наїзду вона була з донькою ІНФОРМАЦІЯ_1, яка лишилась фізично не ушкодженою.
Ці обставини вказані у постанові Голосіївського районного суду м. Києва від 17.12.2014 року, скасованою у частині покарання відповідача за ст.124 КУпАП постановою апеляційного суду м. Києва від 17.03.2015 року, у якій апеляційним судом вказувались ті ж обставини скоєної дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_2 про які вказує позивачка(а.с.6-11).
Тілесні ушкодження позивач отримала внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_2 п.18.1 Правил дорожнього руху України, якім передбачено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати потребу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Окрім цього при наїзді автомобіля під керуванням відповідача на позивачку був повністю пошкоджений телефон позивачки «HTC дізаер 300» у вартістю 1999 грн.(а.с.19), який був розбитий під час ДТП.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
За приписом ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
За законом моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром його відшкодування.
У ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки).
Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів та шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовує особа яка управляла транспортним засобом на момент заподіяння шкоди.
Згідно з ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.
Суд вважає за необхідне на підставі ч.2 ст.1187 ЦК України стягнути з відповідача цю грошову суму на користь позивачки.
При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує те, що: позивачці були спричинені відповідачем фізична боль та стражданнях, яких позивачка особа зазнала у зв'язку з наїздом на неї автомобіля; душевні страждання, яких позивачка особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої та її малолітньої дочки при здійсненні на неї наїзду автомобіля під керуванням відповідача на пішохідному переході; позивачці були спричинені душевні страждання, яких позивачка зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна - телефону.
Суд враховує при визначенні розміру моральної шкоди також порушення звичайного способу життя позивачки, негативний вплив на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою.
Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які особа зазнала у зв'язку із ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв'язку з пошкодженням її майна, відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,57-61,208,209,212-215,224-226, 228 ЦПК України, ст.22, 23,1187, ЦК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору 1377 грн.90 коп.(одну тисячу триста сімдесят сім гривень 90 коп).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, через Голосіївський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Ладиченко