Справа № 296/138/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

"26" квітня 2016 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.,

секретаря Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 327 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист порушеного права споживача та визнання недійсними кредитних договорів, договорів поруки та іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться справа за позовною заявою ПАТ «Дельта Банк», у якому позивач просив стягнути з співвідповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 2419290 грн. 86 коп. та судові витрати.

16.05.2014 року в справі було винесено заочне рішення суду, яке було скасовано ухвалою суду від 04.01.2016 року та призначено дану справу для розгляду в загальному порядку на 13.01.2016 року.

В судове засідання 13 січня 2016 року сторони не зявились (а.с.132), проте від співвідповідача ОСОБА_1 надійшла до канцелярії суду зустрічна позовна заява, яку згідно ухвали від 13.01.2016 р. прийнято до спільного розгляду у даній справі із первісним позовом. За викладених обставин, розгляд справи було перенесено на 22.02.2016 року, який не відбувся через зайнятість складу суду у розгляді іншої справи (а.с.140). Наступною датою розгляду справи було визначено 31.03.2016 року, однак на вказану дату сторони не зявились і розгляд було відкладено на 19.04.2016 р.. Розгляд даної справи 19 квітня 2016 року було перенесено на 26.04.2016 року у звязку із перебуванням головуючого у короткочасній незапланованій відпустці за сімейних обставин.

Однак 26.04.2016 року представник ПАТ «Дельта Банк» на судовий розгляд справи не зявився, хоча був належним чином повідомлений про вказану дату (а.с.158), причини неявки суду не повідомлено.

У ст. 77 ЦПК України встановлюється обов'язок повідомити суду про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що особа не з'явилась в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що немає підстав вважати причини неявки представника ПАТ «Дельта Банк» в судові засідання поважними та обґрунтованими.

За ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь в справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Аналіз ст.169 ЦПК України свідчить про те, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, незалежно від причин неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. Наслідок неявки позивача, передбачений у ч.3 коментованої статті є імперативним, тобто застосовується в усіх випадках повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла зава про розгляд справи у його відсутності, незалежно від того чи є можливість вирішити спір по суті.

Таким чином, суд приходить до висновку, що неявки, належним чином сповіщеного представника ПАТ «Дельта Банк» (а.с.138,141,147,158), в судові засідання 13 січня, 31 березня та 26 квітня 2016 року, перешкоджають розгляду цивільної справи у розумний строк.

Відповідно до роз'яснень ч. 3 п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суду першої інстанції» у разі неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, належним чином і в установленому порядку повідомленої про дату судового засідання, питання про можливість судового розгляду вирішується з урахуванням вимог статей 169, 224 ЦПК України. За змістом вимог ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений в разі повторної неявки позивача. Крім того, такою ухвалою обмежено доступність правосуддя в сенсі ст.6 Європейської конвенції з прав та основоположних свобод людини.

Із вказаної норми випливає, що сам по собі факт повторності неявки в судове засідання позивача є процесуальним наслідком залишення позову без розгляду. При цьому поважність неявки в судове засідання позивача судом не враховується.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND, заява N 28249/95, п. 53 рішення від 19 червня 2001 року). У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Згідно розяснень, які містяться в абз.5 п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» №11 від 17 жовтня 2014 року, оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід звернути увагу на те, що не можна покладати відповідальність за тривалий розгляд справи використання ними процесуальних засобів, передбачених законодавством, для здійснення свого захисту, зокрема, у звязку зі зміною позовних вимог, вивченням матеріалів справи, заявлення клопотань, оскарженням ухвалених судових рішень. Разом із тим слід взяти до уваги факти невиконання ними процесуальних обовязків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги неодноразову неявку належним чином повідомленого представника ПАТ «Дельта Банк» у судові засідання, відсутність заяв про розгляд справи за його відсутності, при цьому неявки представника позивача визнані неповажними, що у свою чергу вказує на незацікавленість у вирішенні спору та зловживанні своїми процесуальними правами, позивач явно затягує розгляд справи, а вирішення спору в такому випадку, без заяви позивача про розгляд справи у його відсутність, було б порушенням принципу диспозитивності, а також з метою недопущення порушення розумних строків розгляду даної справи, в силу ч.2 ст.77 ЦПК України є підстави визнати, що представник позивача повторно не з`явився до суду без поважних причин, а тому позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» слід залишити без розгляду, що не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, суд, в даному випадку, зобов'язаний застосувати імперативну норму процесуального законодавства та залишити позов без розгляду.

Керуючись ст.76 ч.5, ст.169 ч.3, ст.207 ч.1 п.3, ст.ст.209,210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Р. А. Галасюк