АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1855/16 Справа № 2-2774/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Осіян О.М., Пономарь З.М.

при секретарі - Сахарову Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У 2009 році ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за укладеними між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 кредитними договорами, забезпеченими порукою на підставі договорів поруки, укладених зі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус». Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2011 року з урахуванням виправлених описок ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2013 року позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ ПриватБанк суму заборгованості за кредитною угодою №03/07/865М від 06.03.2007 року станом на 28.03.2011 року в розмірі 1 362 398 грн. 85 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк суму заборгованості за кредитною угодою № 11/07/1045М від 07.11.2007 року станом на 28.03.2011 року в розмірі 1 753 952 грн. 11 коп. Вказане рішення суду було предметом перегляду в апеляційному та касаційному порядку за наслідком якого залишено без змін.

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська суду від 23 травня 2011 року, за якою просив суд рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2011 року скасувати на підставі п.1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України. Істотними обставинами вважав винесення апеляційним судом Тернопільської області 06 грудня 2012 року рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ КБ Приватбанк про визнання іпотечного договору та договору поруки недійсними задоволено та визнано недійсним договір іпотеки від 06 липня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Підволочинського державного нотаріального округу ОСОБА_5 зареєстрований в реєстрі за № 716 та договір поруки № 03/07865М/01 від 06 березня 2007 року, укладений між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_3; стягнуто з ПАТ КБ Приватбанк на користь ОСОБА_3 107 грн. 30 коп. судового збору. Оскільки факт визнання договору поруки № 03/07/865М/01 від 06 березня 2007 року недійсним має істотне значення для вирішення даної справи, так як саме даний договір був підставою для винесення рішення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитною угодою № 03/07/865М від 06 березня 2007 року. Проте, з огляду на презумпцію правомірності договору, ці факти не могли бути відомі та використовуватись заявником; інформація про недійсність договору є істотною, так як не породжує для сторін жодних прав та обовязків.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2015 року ухвалено: заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 23 травня 2011 року по цивільній справі задовольнити; скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2011 року по цивільній справі № 2-2774/2011р. за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ТОВ УФА Верус, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - за нововиявленими обставинами; позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк - задовольнити частково; стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ ПриватБанк суму заборгованості за кредитною угодою №03/07/865М від 06 березня 2007р. станом на 28 березня 2011р. в розмірі 1 362 398, 85 грн., яка складається з: 619 904, 64 грн. заборгованість за кредитом, 310 446,15 грн. заборгованість по відсоткам, 87 652,60 грн. заборгованість по комісії, 344 395,46 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань; стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк суму заборгованості за кредитною угодою № 11/07/1045М від 07 листопада 2007р. станом на 28 березня 2011р. в розмірі 1 753 952,11 грн., яка складається з: 926 516,16грн. заборгованість за кредитом, 358 719,34 грн. заборгованість по відсоткам, 100 677,74 грн.. заборгованість по комісії, 364 947,20 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань; 3 091,67 грн. штраф; стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 850 грн. з кожного та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 60 грн. з кожного; в задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Справа розглядалась судовими інстанціями неодноразово.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПриватБанк просять скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким залишити рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2011 року без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах та межах позовних вимог, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», звернулись до суду з позовом до ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, укладеними між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «ПриватБанк». Зазначені кредитні угоди забезпечені порукою. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська суду від 23 травня 2011 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 6 березня 2007 року № 03/07/865М в розмірі 1362398 грн.85коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 7 листопада 2007 року в розмірі 1753952грн.11 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог банку відмовлено. Стягуючи грошові кошти з ОСОБА_7 Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська керувався тим, що 06 березня 2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 03/07/865 М, згідно якого ПАТ КБ Приватбанк надав ОСОБА_2, кредит у сумі 120 000 доларів США. На підтвердження забезпечення виконання позичальника за цим договором ПАТ КБ Приватбанк, посилався на договір поруки №03/07865М/01 від 06 березня 2007 року, за яким поручителем виступав ОСОБА_3 Проте, ОСОБА_3 договору поруки № 03/07865М/01 від 06 березня 2007 року не підписував. Дані факти були встановлені рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 06 грудня 2012 року, яким визнано недійсним договір іпотеки від 06 липня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Підволочинського державного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 716 та договір поруки № 03/07865М/01 від 06 березня 2007 року, укладений між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_3 Також судом встановлено, що 06 березня 2007 року між банком та ОСОБА_2 була укладена кредитна угода № 03/07/865М, відповідно до умов якої позивач надав ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 120 000 дол. США. Надання кредитних коштів здійснювалось окремими частинами траншами кредиту, після підписання договору про видачу траншу, на термін і на умовах, передбачених кредитною угодою, а також договором про видачу траншу. Термін повернення кредиту й окремих частин траншів кредиту, встановлюються договорами про видачу траншів кредиту, а також графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди, але не пізніше 06.03.2012 року. 06.03.2007 року та 22.08.2007 року між сторонами були укладені договори про видачу траншу № 03/07/865М-01 та № 03/07/865М-02, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі загального ліміту, встановленого умовами кредитної угоди, а саме 120 000 та 10 000 дол. США, за користування якими позичальник повинен був сплачувати відсотки у розмірі 10% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитною угодою № 03/07/865М, 06.03.2007р. між ЗАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 03/07/865М/02, відповідно до якого останній прийняв на себе зобовязання нести повну майнову відповідальність перед банком у разі невиконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитною угодою, включаючи сплату кредиту, процентів, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. 07 листопада 2007 року між банком та ОСОБА_2 була укладена кредитна угода №11/07/1045М, відповідно до умов якої ОСОБА_2 отримав кредитні кошти в сумі 135 000 дол. США. Надання кредитних коштів здійснювалось окремими частинами траншами кредиту, після підписання договору про видачу траншу, на термін і на умовах, передбачених кредитною угодою, а також договором про видачу траншу. Термін повернення кредиту й окремих частин траншів кредиту, встановлюються договорами про видачу траншів кредиту, а також графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди, але не пізніше 07.11.2012 року. 08 листопада 2007 року між сторонами був укладений договір про видачу траншу №11/07/1045М-01, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі загального ліміту, встановленого умовами кредитної угоди 135 000 дол. США, за користування якими позичальник повинен був сплачувати відсотки у розмірі 10% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Зі свого боку позивач виконав умови кредитних угод, проте відповідачі належним чином взяті на себе зобовязання за кредитними угодами та договорами поруки не виконали, внаслідок чого, станом на 03.06.2009 року виникла заборгованість, а саме: за кредитною угодою №03/07/865М в розмірі 121355,20 дол. США за кредитною угодою № 11/07/1045М в розмірі 162434,50 дол. США. Як вбачається з наданої ПАТ КБ Приватбанк заяви про уточнення позовних вимог та розрахунку заборгованості, станом на 28 березня 2011 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитними угодами збільшилась та складає: за кредитною угодою №03/07/865М в розмірі 170758,77 дол. США, в тому числі 77696,89 дол. СЩА заборгованість за кредитом, 38910, 34 дол. США заборгованість по відсоткам, 10986,10 дол. США заборгованість по комісії, 43165,44 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань; за кредитною угодою № 11/07/1045М в розмірі 219834,82 дол. США в тому числі 116126,61 дол. СЩА заборгованість за кредитом, 44960,75 дол. США заборгованість по відсоткам, 12618,63 дол. США заборгованість по комісії, 45741,33 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань штраф 387,5 дол. США.

Задовольняючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 23 травня 2011 року, районний суд виходив з того, що ОСОБА_3 не підписував договору поруки №03/07/865М/01 від 06 березня 2007 року, яким забезпечено зобовязання позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором, що встановлено рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 06 грудня 2012 року, яким вказаний договір поруки визнано недійсним і ці обставини для справи є нововиявленими. Суд розглянув справу по суті спору з урахуванням встановлених судом нововиявлених обставин. Таким чином, одночасно зі скасуванням рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2011 року за нововиявленими обставинами, суд вважає можливим в одному засіданні відразу винести рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк відносно стягнення заборгованості за кредитом з позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ ПриватБанк.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Спірні правовідносини виникли у сторін, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі ставиться питання про незаконність оскаржуємого рішення суду у звязку з тим, що у суду першої інстанції не було підстав для скасування рішення суду від 23 травня 2011 року за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК у звязку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, на які, як на підставу своєї заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилався ОСОБА_3, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові та суду на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що підставою для перегляду рішення суду є встановлена обставина рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 06 грудня 2012 року про те, що ОСОБА_3 не підписував договору поруки №03/07/865М/01 від 06 березня 2007 року, яким забезпечено зобовязання позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в суду першої інстанції були правові підстави для скасування свого попереднього рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Юридичні факти це певні життєві обставини, з якими норми права пов'язують виникнення, зміну або припинення правовідносин, прав та обов'язків.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Аналізуючи положення зазначеної норми права на момент вирішення даної справи договір поруки № 03/07865М/01 від 06 березня 2007 року, укладений між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_3 був визнаний недійсним за рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 06 грудня 2012 року. Дані обставини могли вплинути на ухвалене судом рішення, а саме те що у поручителя ОСОБА_3 відсутні були зобовязання щодо сплати кредитної заборгованості позичальника ОСОБА_2

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, обставини, на які посилається заявник, а саме: визнання договору поруки недійсним за рішенням суду від 06 грудня 2012 року є істотними для цієї справи обставинами, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи та які існували на час постановлення рішення суду, але про них не знали і не могли знати заявник і суд у звязку з тим, що рішення суду про визнання договору поруки недійсним ухвалено після ухваленого рішення суду по цій справі, та від наявності чи відсутності зазначених обставин, - залежали наслідки справи і ці обставини впливають на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі, за якою стягнуті суми з поручителя ОСОБА_3 за рішенням суду від 23 травня 2011 року, а тому є нововиявленими.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апелянта про те, що обставини не є нововиявленими, є необґрунтованими, оскільки ці обставини виникли після прийняття рішення суду по цій справі, проте існували на час ухвалення цього рішення.

Доводи в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду та стосуються переоцінки доказів у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено у відповідності з вимогами закону та не має підстав для його скасування, і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді О.М.Осіян

ОСОБА_8