Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/147/16-ц
Провадження №: 2/332/241/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

при секретареві Кравець І.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її утримання через продовження навчання.

У позовній заяві зазначено, що відповідач є батьком позивача. До повноліття доньки він сплачував аліменти на її утримання у розмірі ? частини заробітку щомісячно. На теперішній час ОСОБА_1 досягла вісімнадцяти років, навчається в одинадцятому класі Запорізької гімназії № 46, тому потребує матеріальної допомоги. Її батько працює, матеріально досить забезпечений, але матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає.

Посилаючись на наведені обставини та ст. 199 СК України, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_4 аліменти на своє утримання у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, до закінчення нею навчання.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що потребує матеріальної підтримки від батька, оскільки вона через навчання не має можливості працевлаштування, тому перебуває на утриманні матері. Крім неї є ще одна дитина - син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача під час розгляду справи також підтримала заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги з підстав, зазначених у позові та просила їх задовольнити, мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання своєї доньки, а остання її потребує у зв'язку із навчанням.

Представник відповідача під час судового розгляду визнала позов частково та пояснила, що відповідач має на утриманні хвору мати похилого віку та двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, згоден виплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини його доходів.

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому розгляді, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно з вимогами ч.1,2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

З роз`яснень, що містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітніх доньки, сина та їх розмір, суд повинен врахувати положення ст.ст. 182, 200 Сімейного кодексу України.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської районної ради м. Запоріжжя, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 43 (а.с. 2).

Згідно з довідкою № 318 від 25.12.2015 р. ОСОБА_1 навчається у в Запорізькій гімназії № 46 Запорізької міської ради Запорізької області в одинадцятому класі (а.с. 3).

Таким чином, суд приходить до переконання, що повнолітня ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги і має право на отримання аліментів на період навчання.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного.

Вимогами ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідач має двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя (а.с. 23) та доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с. 24).

Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач працює у ПАТ «Запоріжсталь» та має стабільний заробіток (а.с. 39).

За таких обставин відповідач ОСОБА_4 має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки.

Проте враховуючи сімейний стан відповідача, наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей, хворобливий стан здоров'я неповнолітнього ОСОБА_6, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_4 на утримання повнолітньої доньки як 1/6 частина заробітку (доходу) відповідача, у зв'язку з чим позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Суд не може погодитись із доводами представника відповідача щодо наявності на утриманні відповідача його матері - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, оскільки вказаний факт не підтверджений належними та допустимими доказами. Наявність виписки з історії хвороби ОСОБА_8, датованої квітнем 2015 р. не може свідчити про факт її перебування на утриманні сина.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 191 та ст. 201 СК України, суд вважає за необхідне стягнути аліменти від дня пред'явлення ОСОБА_1 позову - з 19.01.2016 р., щомісячно і до завершення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача при поданні позову було звільнено від сплати судового збору.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат (ч. 2 ст. 88 ЦПК України).

Виходячи з цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 352,77 грн. - пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на її утримання у розмірі однієї шостої частини заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 19.01.2016 року, до закінчення навчання ОСОБА_1, але не більш ніж до досягнення нею 23-х років.

У задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4в дохід держави судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 77 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені 22.03.2016 р. Повний текст рішення виготовлено 25.03.2016 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Шалпегіна