Справа № 446/719/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2016 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Груба Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дідилівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Дідилівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позов тим, що його дід, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він був головою колгоспного двору. Членами цього двору були: його бабця, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та його мати, ОСОБА_4 . Після смерті бабці залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок в АДРЕСА_1 . 02.07.2008 року його бабця, ОСОБА_3 склала заповіт 02.07.2008 року, яким заповіла йому, своєму внукові все своє майно. Коли він звернувся до державного нотаріуса з метою переоформлення спадщини, то отримав відмову і пораду звернутись до суду, оскільки ним пропущено строк для прийняття спадщини. Термін звернення до державного нотаріуса він пропустив через свою необізнаність, юридичну неграмотність. Вважає, що фактично прийняв спадщину, вступив в оперативне управління спадковим майном.

У відкрите судове засідання позивач не з`явився, до початку судового засідання представив заяву в якій просив справу слухати у його відсутності та просив позов задоволити.

Представник відповідача виконавчого комітету Дідилівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист прав приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин щодо правового режиму власності, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був головою колгоспного двору, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , даний факт підтверджується копією Свідоцтва про право власності на будівлі, виданий виконкомом Дідилівської сільської ради 14.02.1989 р., долучений до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 липня 2008 року бабця позивача ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності

Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, житловий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський інвентар відповідно до статуту колгоспу.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦК Української РСР ( в редакції від 18.07.1963 року) володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх власників.

Відповідно до ст. 123 Української РСР (в редакції 1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 16, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 23, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Дідилівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкодавець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом, який вступив в оперативне управління майном померлого, що розцінюється ствердно, як прийняття ним спадщини. Заяви про відмову від прийняття спадщини не подавав, а тому є підстави для визнання за позивачем права власності на вказане майно.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 55, 124 Конституції України; ст.ст. 120, 121, 123 УК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року; ст.ст. 11, 15, 16, 328-330, 1216, 1218, 1223, 1268, 1270, 1272, 1273 ЦК України, п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»; ст.ст. 10, 60, 174, 197, 212 -215, ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с. Великі Підліски Кам`янка-Бузького району Львівської області, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Рішення не оскаржувалось ні в апеляційній, ні в касаційній інстанціїї та набралозаконної сили 11 липня 2016 року, оригінал рішення знаходиться в матеріалах циільної справи № 446/719/16-ц в Кам"янка-Бузькому районному суді Львівської області.

Суддя Кам"янка-Бузького районного суду

Львівської області М.Л. САМСІН