Провадження № 2/761/1087/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Савенко О.І.,

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2, про відшкодування страхового відшкодування, стягнення пені та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 20 липня 2015 року звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі - Відповідач, ПрАТ «УТСК»), в якому просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на її користь 80 358 грн. 57 коп. матеріальної шкоди, 5 283 грн. 85 коп. страхового відшкодування, 8 035 грн. 00 коп. моральної шкоди та 936 грн. 77 коп. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.01.2015 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «БМВ», держаний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Щусева, 44, у м. Києві, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_2. Вказує, що постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 31.03.2015 року у вказаній дорожньо-транспортній пригоді був визнаний винним ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Відповідача. Зауважує, що оскільки Відповідач належним чином не відреагував на її повідомлення з приводу вчинення ДТП ОСОБА_2 вказаної дорожньо-транспортної пригоди, вона змушена була замовляти проведення автотоварознавчого дослідження за власні кошти. Вказує, що згідно Висновку № 507 від 04 березня 2015 року, матеріальна шкода спричинена їй, як власнику автомобіля марки «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті ДТП, складає 76 413 грн. 62 коп. Крім того, також вказує, що за проведення зазначеного автотоварознавчого дослідження вона сплатила кошти у розмірі 1 125 грн. 97 коп. Крім того, також зауважує, що 29 квітня 2015 року було проведено додатковий огляд її автомобіля за результатами якого було складено Висновок № 536 від 29 квітня 2015 року з приводу виявлення додаткових пошкоджень під час розбирання пошкодженого ТЗ, вартість усунення яких складає 2 436 грн., а також нею сплачено 382 грн. 98 коп. за проведення вказаного додаткового огляду, у зв'язку з чим вона вказує, що невідшкодований матеріальний збиток на момент пред'явлення позову складає 80 358 грн. 57 коп. Зауважує, що 11 березня 2015 року на адресу Відповідача нею було подано заяву на відшкодування страхового відшкодування, проте, на час звернення до суду із позовом Відповідач виплату страхового відшкодування не здійснив, у зв'язку з чим, вона вважає, що із Відповідача на її користь підлягає стягненню пеня за період прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 5 283 грн. 85 коп. крім того, також просить стягнути із Відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 10% від суми 80 358 грн. 57 коп., що складає 8 035 грн., розмір якої вона обґрунтовує тим, що зі свого боку вона вчинила всі необхідні дії для врегулювання із Відповідачем страхового випадку та здійснення виплати на відміну від останнього, у зв'язку з чим вона витратила значну частину робочого та вільного часу, а постійні її звернення до численних інстанцій, телефонні перемовини та необхідність термінового пошуку великої суми коштів для здійснення ремонту автомобіля спричинили їй душевні хвилювання.

В ходу розгляду справи судом було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача - ОСОБА_2 (далі - Третя особа).

Представник Позивача у судовому засіданні, яке відбулося 11.08.2016 року позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Представник Відповідача у судовому засіданні, яке відбулося 11.08.2016 року, проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що Позивач не повідомила про ДТП, яке відбулася 28.01.2015 року. Крім того, зауважив, що оскільки Позивачем не було надано автомобіль для огляду, Відповідач позбавлений можливості визначити розмір матеріальних збитків.

Третя особа у судове засідання не з'явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника Позивача, представника Відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України), рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.01.2015 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «БМВ», держаний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Щусева, 44, у м. Києві, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до ДТП, в результаті чого даний транспортний засіб, державний номерний знак НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження .

Судом встановлено, що автомобіль марки «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_2, належить Позивачеві на праві власності, що підтверджується матеріалами справи.

Із Постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 31.03.2015 року вбачається, що у вказаній дорожньо-транспортній пригоді був визнаний винним ОСОБА_2 (а. с. 7).

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Згідно із положеннями ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що згідно полісу № АІ/4761571 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована у ПрАТ «УТСК» (а.с. 80).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як вбачається із полісу № АІ/4761571, ліміт відповідальності на одного потерпілого складає 50 000 грн. 00 коп. Крім того, розмір франшизи за даним полісом складає 500 грн. 00 коп.

Відповідно до висновку спеціаліста № 507 від 04.03.2015 року та висновку спеціаліста № 536 від 29.04.2015 року, розмір матеріального збитку нанесеного власнику транспортного засобу «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_2, становить 78 849 грн. 62 коп.(а.с. 13,15).

Враховуючи на те що, розмір матеріальної шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, матеріальна шкода, завдана з вини ОСОБА_2, підлягає відшкодуванню за рахунок ПрАТ «УТСК» лише у розмірі 49 500 грн. 00 коп. (50 000, грн. (ліміт відповідальності) - 500,00 грн.(франшиза) = 49 500 грн. 00 коп.).

Щодо стягнення витрат за проведення експертного дослідження у розмірі 1 508,95 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Отже страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) лише у разі якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 Закону) не з'явився у визначений строк.

Як вбачається із позовної заяви та наданих Відповідачем письмових доказів під час розгляду справи (а.с. 57-63), представник Відповідача з'явився на огляд автомобіля Позивача, проте, оскільки Позивач відмовилася надати автомобіль для огляду, огляд автомобіля «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_2, представником Відповідача не було здійснено.

За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку Відповідач не зобов'язаний відшкодовувати Позивачеві витрати на проведення експертизи (дослідження), оскільки його представник на огляд автомобіля Позивача з'явився, у зв'язку з чим, позовні вимоги про стягнення витрат за проведення експертного дослідження у розмірі 1508,95 грн. не підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 5 283 грн. 85 коп., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Оскільки під час розгляду справи, Позивачем не було надано належних доказів направлення нею до Відповідача висновків спеціалістів щодо визначення матеріального збитку, підстави вважати, що з боку Відповідача допущено прострочення виплати страхового відшкодування з вини останнього відсутні, у зв'язку з чим, позов в цій частині також задоволенню не підлягає.

Крім того, Позивач також просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 8 035 грн.

Позов в цій частині задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

З огляду на викладене, оскільки потерпілому моральна шкода страховиком відшкодовується лише у разі ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні такі відомості, вимоги Позивача про стягнення моральної шкоди із Відповідача безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

При цьому доводи сторони Відповідача в частині, що Позивач про ДТП не повідомляла до уваги судом не приймається, оскільки спростовується заявою-повідомленням ОСОБА_1 про ДТП, яке сталося 28.01.2015 року, доданою до матеріалів справи (а.с. 6).

Крім того, доводи сторони Відповідача в частині щодо відмови Позивача надати автомобіль на огляд, позбавило Відповідача можливості визначити розмір матеріальних збитків, не звільняють страховика від обов'язку відшкодувати шкоду. Крім того, в ході судового розгляду сторона Відповідач жодними доказами не спростувала та не поставила під сумнів розмір шкоди, визначений Позивачем, у зв'язку з чим, вищезазначені доводи суд оцінює критично.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що із Відповідача на користь Позивача підлягає присудженню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

А всього із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню загальна сума у розмірі 50 051 грн.

З урахуванням викладеного, на підставі статтей 22, 1166, 1187, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 61, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2, про відшкодування страхового відшкодування, стягнення пені та відшкодування моральної шкоди - з а д о в о л ь н и т и частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) кошти у розмірі 50 051 (п'ятдесят тисяч п'ятдесят одна) гривню 20 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - в і д м о в и т и.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :