У х в а л а

3 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 9 червня 2015 рок та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат», третя особа - ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення персональної щомісячної грошової надбавки,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 9 червня 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 9 червня 2015 року залишено без змін.

15 січня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 9 червня 2015 рок та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2015 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 140, 147, 148, 149 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

На обґрунтування підстави перегляду вказаних судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня, 22 квітня і 23 грудня 2015 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 15 жовтня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, залишивши без змін судові рішення, погодився з їх висновками про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, яких суди дійшли з огляду на те, що службова записка, складена позивачем за вимогою роботодавця, є письмовим поясненням, яке надається власнику в порядку статті 149 КЗпП України щодо порушення трудової дисципліни; при цьому відсутні також підстави для стягнення на користь позивача щомісячної грошової надбавки, оскільки указана надбавка не виплачується робітникам, які були притягнуті до дисциплінарної відповідальності, протягом строку його дії; крім того, відсутні й підстави для стягнення на користь позивача персональної грошової надбавки, оскільки Правлінням підприємства (яке має повноваження на її встановлення) рішення про її встановлення позивачу не приймалося .

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалах від 4 березня і 22 квітня 2015 року касаційний суд, направивши справи на новий розгляд до суду першої інстанції, указав на порушення судами норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та на необхідність визначення судами характеру спірних правовідносин і встановлення фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, зокрема дотримання строків накладення дисциплінарних стягнень та відповідного порядку згідно з положеннями, передбаченими статтями 147 - 149 КЗпП України;

- в ухвалі від 23 грудня 2015 року касаційний суд, залишивши без змін судові рішення, погодився з їх висновками про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо поновлення позивача на роботі, оскільки при його звільненні відповідачем було порушено вимоги статті 149 КЗпП України щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат», третя особа - ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення персональної щомісячної грошової надбавки за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 9 червня 2015 рок та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

А.Г. Ярема