Справа № 336/8871/15-ц
Пр. № 2/336/589/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1, третя особа - Шевченківський районний відділ у місті Запоріжжі управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування приміщеннями в квартирі АДРЕСА_1.

В позові зазначив, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2015 року, яке набрало законної сили, на вказане житло звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за договором кредитування. 16 листопада 2015 року до державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про реєстрацію права власності позивача на вказану квартиру. На реєстраційному обліку в житлі до теперішнього часу перебуває попередній власник житла - відповідач по справі. Перебування відповідача на реєстраційному обліку в належному позивачу житлі створює перешкоди у здійсненні ним права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому він просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідача права користування квартирою.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи у його відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Зазначені обставини в силу ст. ст. 158, 169 ЦПК України є підставою для вирішення справи без участі представника позивача.

Відповідач, належним чином повідомлена, про час та місце розгляду справи, до суду не з'явилася двічі з невідомих причин. Заперечень проти позову не надала.

За згаданих обставин зі згоди позивача, висловленої в його письмовій заяві, у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює про вирішення спору при заочному розгляді.

Представник третьої особи, належним чином повідомленої про час та місце вирішення справи, до суду не з'явився, повідомлення про згоду на участь у справі не надав, що в силу ст. 36 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду без участі представника державної міграційної служби.

З'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2015 року, яке набрало законної сили, на квартиру АДРЕСА_1 звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за договором кредитування між сторонами; за позивачем визнано право власності на вказану нерухому річ (а. с. 16-18). 16 листопада 2015 року до державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про реєстрацію права власності позивача на квартиру АДРЕСА_1. На реєстраційному обліку в житлі перебуває попередній власник житла - відповідач по справі (а. с. 13).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб.

До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідача права користування належним позивачу житлом на користь позивача, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі.

Між тим судом встановлено, що відповідач в квартирі не мешкає, а право власності на неї перейшло до відповідача на підставі рішення суду.

Перебування ОСОБА_1 на обліку в житлі позивача створює для нього перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення.

У зв'язку з викладеним право позивача, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний ним спосіб.

Керуючись ст. ст. 319, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 59, 60, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя О.В. Щаслива