Справа № 223/192/16-ц
Провадження № 2/223/135/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року місто Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Жамбровського С.І., за участю секретаря судового засідання Соколової Л.М., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши в порядку ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 174, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України малолітньої дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася у Вугледарський міський суд Донецької області з позовною заявою про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України малолітньої дитини без згоди батька до відповідача.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 04.03.2006 року сторони уклали шлюб, від шлюбу вони мають малолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 25.11.2008 р. шлюб між сторонами - розірвано, за спільною із відповідачем домовленістю дитина проживає разом з позивачем.В 2015 році, через активізацію бойових дій на території Донецької області, позивач виїхала з території м. Вугледар до АР Крим, де працевлаштувалась та має тимчасове місце проживання. Батько дитини не може доглядати за дитиною, оскільки також має місце роботи за межами м. Вугледар і проводить замало часу вдома. Дитина має проживати разом з позивачем та мати можливість, в тому числі, продовжувати навчання у школі.Позивач зверталась до відповідача з проханням надати дозвіл, але він відмовляється його надавати без обґрунтування причин. Відсутність згоди батька унеможливлює оформлення документів, які дають право на виїзд малолітньої дитини за кордон.Виїзд дитини у супроводіпозивача з території та на територію проведення антитерористичної операції, виїзд дитини за кордон, пов'язаний з забезпеченням дитині безпечних умов життя та розвитку, можливості виїхати на навчання та оздоровлення, а також це, повністю відповідає інтересам дитини, права якої гарантовані Конвенцією про права дитини, Конвенцією захист прав людини та основоположних свобод. Позивач просить суд надати їй дозвіл оформити проїзні документи на тимчасовий виїзд дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу на таке оформлення відповідача за межі України, надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд з території проведення антитерористичної операції та тимчасовий в'їзд до території проведення антитерористичної операції дитини, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в супроводі позивача без дозволу на такі виїзди та в'їздивідповідача, надати їй дозвіл на вивіз до Автономної Республіки Крим дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу та супроводу відповідача.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Також подала до суду письмові уточнення позовних вимог, просивши суд надати також дозвіл на тимчасовий виїзд до території Російської Федерації, дозвіл на виїзд дитини надати строком на п'ять років.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимог визнав в повному обсязі. Комі того по телефону за номером НОМЕР_2 повідомив головуючого суддю по справі під час судового засідання, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1, не має перепустки і можливості приїхати до суду в м. Вугледар, про що він отримав повідомлення, Підтвердив свій дозвіл на виїзд дитини за межі України.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Позивач уточнивши позовні вимоги просила суд надати дозвіл на виїзд дитини до Російської Федерації, а в позовній заяві просила суд надати дозвіл за межі України, відповідно до чого є Російська Федерація. Також в уточнення позовних вимог позивач просила надати дозвіл на виїзд строком на п'ять років.

Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги та надав письмову згоду на їх задоволення, відповідно до чого спір фактично відсутній, тим більше відповідач надавав раніше дозвіл позивачу на виїзд дитини за межі України. В матеріалах справи є підтвердження, що позивач працює на території АР Крим, а відповідач проживає в м. Донецьк.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» свободу пересування відповідно до закону може бути обмежено на тимчасово окупованих територіях.

За п. 5.1.1. Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12 червня 2015 року № 415ог, в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57.

Абзацом 8 пп. 2 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. №57, встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

До окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року, згідно з Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування».

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно доч. 2 ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду-виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

У зв'язку з тим, що позивач фактично проживала в м. Донецьк Донецької обл., який на теперішній час є окупованим містом терористичними воєнізованими формуваннями та російськими військами, має там особисті речі, їй необхідно перетинати лінію розмежування на окуповану територію. Крім того фактично працює в Автономній Республіці Крим і їй необхідно перетинати адміністративний кордон з Автономною Республікою Крим.

На підставі викладеного ст. 33 Конституції України, ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,ст. 12 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. №57,Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р, Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12 червня 2015 року № 415ог, керуючись ст. ст. 208 - 209, 212 - 215, 217 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України малолітньої дитини без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки міста Донецьк, паспорт громадянина України НОМЕР_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на перевезення дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей на тимчасово окуповану територію, Донецької та Луганської областей, без згоди батька, ОСОБА_2, строком на п'ять років, до 14 березня 2021 року.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки міста Донецьк, паспорт громадянина України НОМЕР_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на перевезення дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,через лінію адміністративного кордону між Херсонською областю та Автономною Республікою Крим на тимчасово окуповану територію, Автономну Республіку Крим, без згоди батька, ОСОБА_2, строком на п'ять років, до 14 березня 2021 року.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки міста Донецьк, паспорт громадянина України НОМЕР_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на перевезення дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,за межі України, в тому числі до Російської Федерації, без згоди батька, ОСОБА_2, строком на п'ять років, до 14 березня 2021 року.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки міста Донецьк, паспорт громадянина України НОМЕР_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, оформлення документів для перевезення дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,за межі України, в тому числі до Російської Федерації, на окуповані території, Автономної Республіки Крим, Донецької та Луганської областей, без згоди батька, ОСОБА_2, строком на п'ять років, до 14 березня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційної інстанції через Вугледарський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вугледарського міського суду

Донецької області С.І. Жамбровський