У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про відшкодування збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду позовом до ПАТ «Дельта Банк» про відшкодування збитків, який мотивував тим, що 22 травня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» строком до 21 червня 2014 року включно. Суму вкладу було виплачено 23 червня 2014 року, а проценти нараховані до 20 червня 2014 року. Враховуючи, що останній строк повернення коштів припав на вихідний день, а відповідач, не нарахував проценти на суму вкладу за 21-22 червня 2014 року, позивач просив визнати дії відповідача неправомірними щодо нарахування та виплати не в повному обсязі процентів на строковий вклад за фактичні дні користування коштами та зобов'язати відповідача нарахувати проценти на вклад за 21-22 червня 2014 року у сумі 0,76 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 кошти у розмірі 0,76 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2015 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2014 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення коштів у сумі 0,76 грн та стягнення судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове, яким відмовлено у задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся із касаційної скаргою, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22 травня 2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» № 002-28584-220514 строком до 21 червня 2014 року (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору банк відкрив вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1, на який розмістив, прийняті від вкладника, 1 000,00 грн під 14% річних.

Дія даного Договору закінчилась 21 червня 2014 року.

Суму вкладу було виплачено позивачу 23 червня 2014 року, а проценти нараховані до 20 червня 2014 року.

Частиною 3 статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 1.10 Договору вклад виплачується вкладнику або уповноваженому представнику вкладника по закінченню строку залучення вкладу, зазначеного в п. 1. 3 даного Договору, шляхом виплати готівкою з каси відділення банку, в якому вклад було оформлено відповідно до вимог чинного законодавства України.

Нараховування процентів за вкладом здійснюється згідно умов, зазначених у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк», яке викладене в протоколі № 14 від 20 березня 2013 року зі змінами та доповненнями (далі - Правила). Всі відносини сторін, що виникають за цим договором і не врегульовані ним, регулюються відповідно до Правил та чинного законодавства України (п. п. 1.5, 2.6 Договору).

Згідно п. 5. 19 Правил у разі, якщо вкладник не витребує суму вкладу та нараховані проценти зі спливом строку залучення вкладу, що вказаний у відповідному договорі банківського вкладу (депозиту), то така сума вкладу та нараховані проценти наприкінці дня закінчення цього строку переносяться на: - поточний рахунок з використанням платіжної картки, відкритий на ім'я вкладника у банку, або - рахунок з обліку вкладів на вимогу, який відкривається банком на ім'я вкладника, про що вкладник доручає банку здійснити таке договірне списання, і відповідний договір банківського вкладу (депозиту) вважатиметься продовженим на умовах вкладу на вимогу, які діятимуть у банку на той час, якщо інші умови виплат не передбачені у відповідному договорі банківського вкладу (депозиту) та/або депозитному продукту банка.

Пунктом 5.12 Правил встановлено, що проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня, який передує його поверненню або списанню з рахунку з інших підстав. Нарахування процентів на вклад здійснюється за фактичну кількість днів у періоді, в залежності від умов договору банківського вкладу (депозиту) та умов депозитного продукту банку, щомісячно в останній робочий день звітного місяця або в останній робочий день цього періоду.

Відповідно до п. 5.20 Правил у випадку, якщо днем закінчення строку розміщення вкладу є святковий, неробочий або вихідний день, виконання банком своїх зобов'язань з повернення вкладу та сплати нарахованих по ньому процентів переноситься на наступний за ним робочий день.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення коштів у сумі 0,76 грн. та стягнення судового збору, суд апеляційної інстанції, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, тому що день повернення вкладу 21 червня 2014 року припадав на вихідний день (суботу), а оскільки строк розміщення вкладу сторонами не змінювався, то проценти підлягали нарахуванню до 20 червня 2014 року включно, а строк повернення вкладу і нарахованих процентів у відповідності до п. 5.20 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» переносився на наступний за ним робочий день - 23 червня 2014 року (понеділок).

Такі висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова С.О.Карпенко Г.І. Мостова