У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом публічного акціонерного товариства «Креді АгрікольБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція Трайтон Сервіс Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція Трайтон Сервіс Україна» до публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання договору поруки недійсним за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» (далі - ПАТ «Креді Агріколь Банк») звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 29 червня 2005 року між акціонерним товариством «Індустріально-Експортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 280 тис. доларів США зі сплатою за користування кредитом 16 % річних на строк до 29 червня 2015 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, згідно з яким останній передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Також на забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором 29 червня 2005 року банком з ОСОБА_5, а 23 червня 2006 року з товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція Трайтон Сервіс Україна» (далі - ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна») укладено окремі договори поруки.

Взяті на себе зобов'язання відповідачі не виконали, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором.

Ураховуючи викладене, позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором від 29 червня 2005 року в розмірі 294 412 доларів 10 центів США, що є еквівалентом 6 408 968 грн 67 коп. та судові витрати.

У червні 2014 року ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» звернулось до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що договір поруки, укладений 23 червня 2006 року від імені товариства в особі виконавчого директора ОСОБА_5, який за положеннями статуту товариства не наділений повноваженнями укладати господарські чи будь-які інші договори від імені товариства. Разом з тим виконавчий директор ТОВ «Агенство Трайтон Сервіс Україна» ОСОБА_5 не мав повноважень на укладання зазначеного договору поруки, оскільки зобов'язання за ним, що випливають з кредитного договору, у багато разів перевищували встановлену Статутом підприємства суму договору і були виключною компетенцією вищого органу управління ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» - Зборів учасників, однак вищий орган управління товариства - Збори учасників, не затвердили зазначений договір.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд визнати договір поруки від 23 червня 2006 року недійсним.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 жовтня 2015 року, позов ПАТ «Креді Агріколь Банк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором від 29 червня 2005 року в загальному розмірі 294 412 доларів 10 центів США, що є еквівалентом 6 408 968 грн 67 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні позову до ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» відмовлено.

Зустрічний позов задоволено. Визнано недійсним договір поруки від 23 червня 2006 року, укладений між АТ «Індустріально-Експортний Банк» та ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» в особі виконавчого директора ОСОБА_5, як такий, що укладено з перевищенням повноважень з боку представника ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна».

У касаційній скарзі ПАТ «Креді Агріколь Банк» посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, просить оскаржувані судові рішення в частині задоволення зустрічного позову та відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, у задоволенні зустрічного позову відмовити.

В частині позовних вимог до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором судові рішення не оскаржуються, тому в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК України не переглядається.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Креді Агріколь Банк» та задоволення зустрічного позову ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна», суд першої інстанції виходив із того, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, оскільки ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, це є підставою для стягнення з нього грошових коштів за цим договором, однак у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель, ОСОБА_5, відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Разом з тим, оскільки договір поруки від 23 червня 2006 року укладено з перевищенням повноважень з боку представника ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна», суд відмовив у задоволенні позову банку до ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» та визнав його недійсним.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, зазначивши також, що відповідачі порушили умови кредитного договору, при цьому ОСОБА_5 при укладенні оспорюваного договору поруки діяв поза межами наданих йому повноважень, тому договір не відповідає вимогам п. 2 ст. 203 ЦК України.

Проте повністюпогодитись із таким висновкомапеляційного суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються: узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Таким вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 червня 2005 року між акціонерним товариством «Індустріально-Експортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 280 тис. доларів США зі сплатою за користування кредитом 16 % річних на строк до 29 червня 2015 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 29 червня 2005 року банком з ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, згідно з яким останній передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. Також на забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором 29 червня 2005 року з ОСОБА_5, а 23 червня 2006 року з ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» укладено окремі договори поруки.

Згідно з п. 6.1.5. статуту ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна», у редакції, що діяла на момент укладення договору поруки від 23 червня 2006 року, до виняткової компетенції Зборів учасників відноситься, в тому числі: затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує 50 тис. грн. Збори учасників вважаються правомочними, якщо на них присутні учасники, які володіють більш ніж 60 % голосів.

Пунктом 6.2. статуту передбачено, що ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» за результатами Зборів оформляється протокол.

Отже, Збори учасників ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» є вищим органом товариства, які здійснюють вирішення всіх питань діяльності товариства, тому не обмежені в праві уповноважувати посадову особу товариства на вчинення угоди від імені товариства на затверджених Зборами умовах.

Відповідно до п. 1.3.2. статуту ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» учасниками підприємства є: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Згідно з протоколом Зборів учасників ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» від 22 червня 2006 року № 1 рішення про надання поруки ОСОБА_4 було прийнято всіма учасниками товариства, які володіють в сукупності 100 % часток у статутному капіталі.

Даний протокол підписаний головою та секретарем Зборів, а також третім учасником товариства та скріплений печаткою товариства.

При цьому рішення Зборів учасників ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» від 22 червня 2006 року, що оформлене протоколом № 1, у встановленому порядку недійсним не визнано.

У ч. 3 ст. 92 ЦК України визначено, що у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Крім того, оспорюваний договір поруки є трьохстороннім договором, укладеним між банком, ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» та ОСОБА_4, а виконавчий директор ОСОБА_5, що діяв від імені товариства, не виступає одночасно від імені іншої сторони даного договору, яка не знала про обмеження, зазначені товариством.

Проте апеляційний суду порушення ст. ст. 212 - 214, 303, 315 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув,не встановив дійсних прав і обов'язків сторін, які випливають з договору поруки та дійшов передчасного висновку про залишення в силі рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову та відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна».

Судом допущено й інші порушення норм процесуального права.

Так, згідно зі ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за чч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. 17) або ГПК України (ст. ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року № 6-745цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

За таких обставин ухвала апеляційного суду в частині позовних вимог ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ТОВ «Агенція Трайтон Сервіс Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічного позову підлягає скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Креді АгрікольБанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 жовтня 2015 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція Трайтон Сервіс Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором і зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція Трайтон Сервіс Україна» до публічного акціонерного товариства «Креді АгрікольБанк», ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання договору поруки недійсним скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик