Справа № 200/8384/16-ц
Провадження №2/200/2954/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» про захист прав споживачів, визнання дії незаконними та зобовязати поновити подачу газу,-

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» про захист прав споживачів, визнання дій незаконними та зобовязати поновити подачу газу.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. за N 3674-VI /зі змінами/ судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Суд, оглянувши матеріали, позовної заяви вважає за необхідне залишити заяву без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 мінімальної заробітної плати, тобто - 551,20 грн.

Згідно з ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог судовий збір сплачується за кожну вимогу.

А тому позивачу необхідно сплатити судовий збір, за кожну вимогу відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та надати документ на підтвердження його сплати в оригіналі.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3 та 5 Закону України «Про судовий збір».

У пункті 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», у редакції від 8 липня 2011р., було передбачено, що споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015р. № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015р., внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», та викладено статтю 5 в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів не передбачено.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції від 8 листопада 2011р., споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Вказані зміни були внесені у Закон України «Про захист прав споживачів» саме Законом України «Про судовий збір», норми якого змінені законом від 22 травня 2015р., зокрема, в частині визначення кола осіб, які звільненні від сплати судового збору.

За загальним правилом, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом, при цьому спеціальний закон, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», тому саме цей Закон підлягає застосуванню.

Виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» на час подання позовної заяви про захист прав споживачів не передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору, ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за подання зазначеної позовної заяви.

Отже, позивачу ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у сумі 1102,40 грн. та направити на адресу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська оригінал документу, що підтверджує оплату.

Відповідно до положень статті 82 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій статті 82 ЦПК України, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Таким чином, фактичною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є майновий стан сторони, що ускладнює сплату судового збору в зазначеному законодавством розмірі.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надала суду доказів в підтвердження такого майнового стану, який дає підстави до звільнення від сплати судового збору.

Крім того, в порушення вимог ст. 119 ЦПК України позивач не зазначив докази, що підтверджують кожну обставину, а також не зазначив наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.3 ст. 119 ЦПК України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119-121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» про захист прав споживачів, визнання дії незаконними та зобовязати поновити подачу газу - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання ухвали, попередивши позивача, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Е.В. Женеску