Провадження №2/761/1921/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді: Волошина В.О.
при секретарі: Анісковець Г.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В жовтні 2015р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 (далі по тексту - третя особа 1), Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві (далі по тексту - третя особа 2), в якому просила суд: визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 07 вересня 2011р. Власниками 2/3 частин зазначеної квартири є третя особа - ОСОБА_3 та її син, онук позивачки, ОСОБА_4
В даній квартирі зареєстровані: позивачка, третя особа ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_4, а також відповідач.
Відповідач є сином позивачки, був зареєстрований у зазначеній квартирі з 1995р., однак з липня 2014р. в квартирі не проживає, участь в її утриманні не приймає, за комунальні послуги не сплачує, станом квартири не цікавиться, при цьому, останньому жодним чином не чинились перешкоди у користуванні квартирою та доступі до неї, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом.
До судового засідання позивачка, треті особи 1, 2 подали до суду заяви, в яких просили суд слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги позивачка та третя особа 1 підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити, позивачка проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку за місцем своєї реєстрації та за місцем роботи, у судові засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав.
Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивачці на праві власності належить 1/3 квартири АДРЕСА_1, інша частина даної квартири належить третій особі 1 та її неповнолітньому сину ОСОБА_5 в рівних частинах, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 07 вересня 2011р. №488 (а.с. 6).
Із довідки Форми №3, складеної КП «Компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», вбачається, що у спірній квартирі зареєстровані: позивачка, третя особа 1 та її неповнолітній син ОСОБА_4, а також відповідач (а.с. 9). Факт реєстрації відповідача у даній квартирі також підтверджується і відповіддю ВАДР ГУ ДМС України в м. Києві наданою на запит суду (а.с. 27).
Згідно Актів від 02 грудня 2014р., 09 лютого 2015р., 28 квітня 2015р., складених працівниками КП «Компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва «Дегтярівська», відповідач у квартирі АДРЕСА_1 відсутній, відповідно до пояснень сусідів - останнього у даній квартирі давно не бачили.
За змістом ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач за місцем своєї реєстрації, а саме в квартирі АДРЕСА_1 не проживає понад 1 рік без поважних причин, не є власником спірної квартири, витрати на її утримання не несе. При цьому, судом не встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі з поважних причин, а також те, що йому чиняться перешкоди у користуванні зазначеною квартирою.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме слід визнати, що відповідач втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,2 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 76, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-228, 232, 294 ЦПК України; ст. 72 ЖК України; ст. 405 ЦК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985р. з подальшими змінами та доповненнями, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487 /двісті шістдесят три/ грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: