Справа № 712/7015/16-ц
Провадження № 2/712/1744/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Романенко В.А.

при секретарі - Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди приміщення, посилаючись на те, 14 серпня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_1 на визначений цим договором строк та встановлену цим договором плату.

Згідно умов даного договору позивач передає в орендне користування приміщення, яке належить йому на праві приватної власності згідно договору купівлі - продажу від 18.11.2009 року загальною площею 33 кв. м. і яке складається із 2-х кімнат за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач приймає його, користується та сплачує орендну плату.

В той самий день, згідно додатку № 1 та акту прийому - передачі до договору від 14.08.2015 року ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняв приміщення та майно, яке знаходиться в даному приміщенні, а саме: шафу, стіл - тумбу та кавовий столик.

Згідно п.п. 5.1-5.5 даного договору розмір орендної плати за орендне користування приміщенням та майном складає 2000 гривень за один місяць. Орендна плата сплачується готівкою в строк не пізніше 15 числа кожного місяця. Орендар зобов'язаний перераховувати орендну плату за 1 місяць авансом. При першому внеску плати (за перший місяць) за орендне користування об'єктом, що орендується також вноситься повна плата за останній місяць. Ця сума зараховується як попередня оплата останнього місяця.

З моменту використання приміщення та майна, тобто з 14 серпня 2015 року відповідач сплатив орендну плату, згідно вимог договору за серпень та вересень місяць, а також за останній місяць дії договору, а саме за серпень 2016 року, про що свідчить лист-графік внесення орендної плати з підписом відповідача.

В подальшому відповідач щомісячно обіцяв сплатити орендну плату пізніше, посилаючись на важке матеріальне становище.

Згідно з п 11.1 договору, даний договір може бути достроково розірваний в порядку та на умовах, що визначені у ст. 825 Цивільного кодексу України, або за взаємною згодою сторін.

20 травня 2016 року відповідач не попередивши заздалегідь позивача про розірвання договору, не здав майна та приміщення, яке йому було передано, виїхав із приміщення та повідомив про це СМС повідомленням.

Згідно умов договору, додатку та СМС повідомлення відповідач ОСОБА_2 користувався приміщенням та майном на протязі 10 місяців і повинний був сплатити орендну плату за 10 місяців оренди, але сплатив лише за 3 місяця.

Своїх зобов'язань за договором орендар (відповідач) належним чином не виконав, станом на 20 травня 2016 року він має заборгованість по орендній платі за 7 місяців (з жовтня 2015 року по травень 2016 року) в розмірі 12000,00 гривень (2000 х 7 місяців), чим грубо порушив вимоги закону і договору. На телефоні дзвінкі не відповідає.

Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь борг у розмірі 12 000 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом справи, згідно квитанцій.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив суд в позові відмовити, посилаючись на те, що в договорі оренди не зазначена валюта в якій потрібно було вносити оренду плату, а податковою інспекцією йому було роз'яснено, що договір оренди є недійсним. Крім того, між сторонами була домовленість про те, що він придбає електрообігрівачі, а позивач їх вартість вирахує з орендної плати.

Заслухавши сторони, допитавши свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14 серпня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно умов даного договору ОСОБА_1 передає в орендне користування приміщення, яке належить йому на праві приватної власності згідно договору купівлі - продажу від 18.11.2009 року загальною площею 33 кв. м. і яке складається із 2-х кімнат за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач приймає його, користується та сплачує орендну плату.

В той самий день, згідно додатку № 1 та акту прийому - передачі до договору від 14.08.2015 року ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняв приміщення та майно, яке знаходиться в даному приміщенні, а саме: шафу, стіл - тумбу та кавовий столик.

Відповідно до п. 4.1 договору оренди приміщення від 14.08.2015 року строк орендного користування об'єктом, що орендується, та майном складає 1 рік з моменту прийняття об'єкту, що орендується за актом прийому-передачі.

Якщо жодна сторона в строк за один місяць до закінчення дії цього договору не заявить про намір його розірвати, цей договір автоматично продовжується на строк 1 рік (п.4.2 договору оренди).

Згідно п.п. 5.1-5.5 даного договору розмір орендної плати за орендне користування приміщенням та майном складає 2000 гривень за один місяць. Орендна плата сплачується готівкою в строк не пізніше 15 числа кожного місяця. Орендар зобов'язаний перераховувати орендну плату за 1 місяць авансом. При першому внеску плати (за перший місяць) за орендне користування об'єктом, що орендується також вноситься повна плата за останній місяць. Ця сума зараховується як попередня оплата останнього місяця.

Відповідно до положень частин 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

За ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

З моменту використання приміщення та майна, тобто з 14 серпня 2015 року відповідач сплатив орендну плату, згідно вимог договору за серпень та вересень місяць, а також за останній місяць дії договору, а саме за серпень 2016 року, про що свідчить лист-графік внесення орендної плати з підписом відповідача.

В подальшому відповідач щомісячно обіцяв сплатити орендну плату пізніше, посилаючись на важке матеріальне становище.

Згідно з п 11.1 договору оренди, даний договір може бути достроково розірваний в порядку та на умовах, що визначені у ст. 825 Цивільного кодексу України, або за взаємною згодою сторін.

20 травня 2016 року відповідач не попередивши заздалегідь позивача про розірвання договору, не здав майна та приміщення, яке йому було передано, виїхав із приміщення та повідомив про це СМС повідомленням.

Згідно умов договору, додатку та СМС повідомлення відповідач ОСОБА_2 користувався приміщенням та майном на протязі 10 місяців і повинний був сплатити орендну плату за 10 місяців оренди, але сплатив лише за 3 місяця.

В позовній заяві позивач стверджує, що в зв'язку з тим, що своїх зобов'язань за договором орендар (відповідач) належним чином не виконав, станом на 20 травня 2016 року він має заборгованість по орендній платі за 7 місяців (з жовтня 2015 року по травень 2016 року) в розмірі 12000,00 гривень (2000 х 7 місяців), чим грубо порушив вимоги закону і договору.

Правильність нарахувань суми боргу за договором оренди укладеному між сторонами ніким не оспорена , будь-яких клопотань з цього приводу не подано.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд в силу ст. 11 ЦПК України не може вийти за межі позовних вимог, оскільки згідно ст.ст. 27, 31 ЦПК України лише позивач визначає предмет і підставу позову.

Посилання відповідача на той факт, що ним були придбані обігрівачі, однак позивачем їх вартість не відрахована з орендної плати суд не бере до уваги, оскільки в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона особисто телефонувала до ОСОБА_2 та просила його надати квитанції на придбання обігрівачів, для перерахунку орендної плати, однак по сьогоднішній день квитанцій надано не було, а тому орендна плата не перераховувалась.

Посилання відповідача про те, що з січня місяця 2016 року він не використовував приміщення, і на даний час в приміщенні залишилися його речі, та лише для збереження свого майна та майна позивача він час від часу приходив вмикав обігрівачі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного.

В судовому засіданні відповідачем ОСОБА_2 надано розрахунок по витратам за електроопалення, з якого вбачається, що по квітень 2016 року включно нараховувалась електроенергія та сплачувалась ОСОБА_2 відповідно до п. 6.1. договору оренди (комунальні послуги, а саме: плата за телефон, інтернет, електроенергію, опалення, які споживає орендар в об'єкті, що орендується, оплачуються орендарем самостійно на підставі рахунків відповідних організацій), що підтверджує факт оренди ОСОБА_2 даним приміщенням. Крім того, на момент розгляду справи, договір оренди приміщення від 14.08.2016 року є чинним та сторонами в судовому порядку не визнавався недійсним.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що в травні 2016 року ОСОБА_2 забрав свої речі, оскільки строк дії договору оренди закінчився, однак за ним залишилася заборгованість по орендній платі у розмірі 12000 грн. Ніякої розмови про податкову інспекцію між нею та ОСОБА_2 не відбувалося. В середині травня 2016 року ОСОБА_2 передав ключі невідомою їй людиною.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, вирішуючи вимоги позивача, судом враховано положення ст. 3 ЦПК України, якою визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10, 11 ЦПК, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 551,21 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 526, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 759 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди приміщення задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 12000 грн., судовий збір в розмірі 551,21 грн., а всього 12551,21 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: