1Справа № 335/9212/16-ц 2/335/1966/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Ведмедьовій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, третя особа: ОСОБА_2 про визнання відповідальним квартиронаймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача та зобовязання переоформити (змінити) договір найму житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради про зміну договору найму житлового приміщення, який в ході розгляду справи було уточнено, зазначивши в обґрунтування позову наступне.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 24, кв. 65 з 21.03.2002 року. Наймачем даної квартири була ОСОБА_3, яка померла 09.06.2014 року, та, яка є матірю чоловіка позивача ОСОБА_4. Після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 06.05.2016 року, позивач звернулася до районної адміністрації з заявою про зміну договору найму вказаної квартири та визнання її наймачем даної квартири. Однак Позивачу було відмовлено у задоволенні її заяви з тих підстав, що вона не являється членом сімї наймача житлового приміщення ОСОБА_3

У звязку з цим, Позивач звернулася за захистом своїх прав до суду з позовом, у якому просить визнати її відповідальним квартиронаймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача померлої ОСОБА_3 та зобовязати Відповідача переоформити (змінити) договір найму житлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 24, кв. 65.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на підставах, викладених у позові, просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала у повному обсязі з підстав викладених у письмових запереченнях, у задоволенні позову просила відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, суду надано письмову заву про розгляд справи за її відсутності, у якій вона просить позов задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши повно та всебічно обставини, на які сторони посилаються в обґрунтування позовних вимог і заперечень, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 61 Житлового кодексу України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Судом встановлено, що на підставі ордеру № 274 від 18.01.1972 року на право зайняття житлової площі, виданого Металургійним заводом „Запоріжсталь ім. С.Орджонікідзе (а.с. 33), наймачем квартири, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 24, кв. 65, був ОСОБА_5, до складу сімї якого входили ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить

будь-якому членові сім'ї наймача.

Згідно відповіді МКП „Основаніє № 12114/01-05 від 20.10.2016 року (а.с. 42), у звязку зі смертю відповідального квартиронаймача ОСОБА_5, за особистою заявою ОСОБА_3, за згодою інших членів сімї, на підставі розпорядження голови Орджонікідзевською районної адміністрації від 21.04.2000 року № 1003, ОСОБА_3 було визнано відповідальним квартиронаймачем квартири, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 24, кв. 65. З ОСОБА_3 у 2007 році було укладено договір про надання послуг на утримання будинків і споруд та при будинкових територій, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 44).

Як встановлено судом, ОСОБА_3 померла 09.06.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 295417, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 09.06.2014 року.

Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне

господарство.

Тобто після смерті ОСОБА_3 членом її сімї, який мав право на визнання його відповідальним квартиронаймачем житлового приміщення, був її син ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ГД № 028576, виданого 17.06.1957 року Сталінським відділом ЗАГС м. Запоріжжя.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 06.05.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 327259, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 07.05.2015 року.

Позивач є дружиною померлого ОСОБА_4, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖС № 390212, виданого Будинком одруження м. Запоріжжя 28.09.1978 року, відповідно якого ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_4 та взяла прізвище „Галагуз.

Матеріали справи не містять даних про те, що за життя ОСОБА_4 звертався до районної адміністрації з заявою щодо зміни договору найму на квартиру, розташовану за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 24, кв. 65, у відповідності до ст. 106 ЖК України, після смерті його матері ОСОБА_3

Таким чином, суд приходить до висновку, що останнім квартиронаймачем житлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 24, кв. 65 є ОСОБА_3

Згідно ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача,

набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Відповідно до ст. 824 ЦК України , на вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним, та за згодою наймодавця наймач у договорі найму житла може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.

Позивач на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, та позовних вимог щодо визнання її наймачем житлового приміщення надала суду копію довідки № 16 від 04.01.2016 року, виданої Центром обслуговування абонентів № 1 Єдиної абонентської служби ЗМР, та довідки № 16579 від 05.10.20115 року, виданої Центром обслуговування абонентів № 1 Єдиної абонентської служби ЗМР, відповідно до яких позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 24, кв. 65 разом з донькою ОСОБА_2

Проте, договір про надання послуг на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та договір найму житла за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 24, кв. 65, не містять даних про включення до членів сімї відповідального квартиронаймача ОСОБА_3 позивача ОСОБА_1

Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, враховуючи, що під час розгляду справи судом не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо спільного проживання однією сімєю як членів однієї сімї позивача з відповідальним квартиронаймачем ОСОБА_3, а також враховуючи, що позивачем не заявлялися позовні вимоги про встановлення даного факту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання її відповідальним квартиронаймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача є необґрунтованими та не доведеними.

Згідно розпорядження міського голови м. Запоріжжя № 543 від 02.11.2016 року доручено, зокрема Районній адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району розгляд питань щодо зміни договору найму житлового приміщення в будинках та гуртожитках, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Беручи до уваги, що в ході розгляду справи було встановлено, що останнім квартиронаймачем житлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 24, кв. 65 є ОСОБА_3, тобто Відповідач не є наймодавцем вказаної квартири по відношенню до позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобовязання Відповідача переоформити (змінити) договір найму житлового приміщення є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі, у звязку з чин не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, третя особа: ОСОБА_2 про визнання відповідальним квартиронаймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача та зобовязання переоформити (змінити) договір найму житлового приміщення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.В. Калюжна