Справа № 706/13/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2016 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Рибчинецької Я.А.,

позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представників третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 селищної ради Христинівського району Черкаської області, третя особа: публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про поновлення строку звернення до суду та визнання права власності на грошові кошти,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 селищної ради Христинівського району, третя особа: ПАТ «Державний ощадний банк України», про поновлення строку звернення до суду та визнання права власності на грошові кошти.

Просила поновити їй строк звернення до суду, як пропущений з поважної причини, визнати за нею право власності на грошові заощадження в розмірі 5070 грн. з відповідними процентами та нарахуваннями, які перебувають на відкритому 07.10.2008 р. на імя ОСОБА_6, яка померла 27.04.2010 р., рахунку № 16 у ПАТ «Державний ощадний банк України» № 2975/02 в селищі Верхнячці Христинівського району.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилалась на такі обставини.

Її сестра ОСОБА_6, громадянка ОСОБА_7 Федерації, будучи пенсіонеркою, періодично приїздила в селище Верхнячку Христинівського району та проводила за нею догляд, здійснювала поточний ремонт її помешкання. В черговий раз вони прибула в 2008 р. Не маючи іншої рідні, вона погодила з ОСОБА_6, що остання при її смерті поховає її. Маючи заощадження 1000 дол. США, вона не могла залишити їх при собі, остерігаючись нападу грабіжників, тому погодила з ОСОБА_6, що ці кошти передасть їй на зберігання у формі грошового вкладу у ОСОБА_5 відділенні «Ощадбанку» на її імя, а при смерті остання безпроблемно буде мати можливість зняти кошти та понести витрати. Таку домовленість вони оформили у письмовій формі, виконаної власноручно ОСОБА_6 07.10.2008 р., з прийняттям зобовязання її поховання. У цей день 07.10.2008 р. вони звернулись у філію «Ощадбанку» № 2975/02 в селищі Верхнячці Христинівського району, де пояснили працівнику банку їх домовленість та на виконання домовленості працівник банку отримала від неї 1000 дол. США , перевела долари в гривні та відкрила рахунок за № 16 на імя ОСОБА_6, розмістивши кошти на цьому рахунку в сумі 5070 грн. у формі банківського вкладу. Але супроти очікування 27.04.2010 р. ОСОБА_6 померла. Ощадна книжка на суму 5070 грн. перебуває у неї на зберіганні. Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 відсутня в Україні та в ОСОБА_7 Федерації. За чинним законодавством цих двох країн спадкова справа мала б бути відкритою в ОСОБА_7 Федерації, тобто за постійним місцем проживання ОСОБА_6, але вона має вікові та фізичні обмеження і не може оформити спадкових прав. ОСОБА_6 померла в м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області при поїздці в

Почаєвський монастир, похована в м. Умані. Сума 5070 грн. для неї є значною, вона не спроможна в даний час зібрати на своє поховання таку суму. Ці кошти її, але перебували на зберіганні у сестри ОСОБА_6 Вважає, що між нею та сестрою ОСОБА_6 були сформовані правовідносини зі зберігання належних їй коштів як за договором зберігання відповідно до ст. 936 ЦК України. За неможливістю повернення їй коштів з причини смерті ОСОБА_6 за нею слід визнати право власності на ці кошти. Передбачений законом строк звернення до суду нею пропущений з поважної причини. Вона немічна, самостійно не може захистити свої права. Тривалий час їй відмовляли у видачі свідоцтва про смерть сестри ОСОБА_6 Сподівалась, що помре, не буде потреби піклуватись за себе, але життя продовжується.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 селищної ради Христинівського району ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала.

Представники третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судовому засіданні висловили думку, що позов не підлягає задоволенню і що за позивачем ОСОБА_1 неможливо визнати право власності на грошовий вклад на імя померлої ОСОБА_6, оскільки у ОСОБА_1 відсутнє свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі,дослідивши письмові докази у справі: копії ощадної книжки імя ОСОБА_6, свідоцтва про смерть ОСОБА_6,інші письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що 07.10.2008 р. на імя ОСОБА_6 в установі «Ощадбанку» № 2975/02 в селищі Верхнячці Христинівського району відкритий рахунок № 16 та внесений вклад в сумі 5070 грн., вид вкладу «Новий відсоток».

27.04.2010 р. ОСОБА_6 померла в м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області.

На випадок своєї смерті ОСОБА_6 правом на вклад у банку не розпорядилась, заповіт або відповідне розпорядження банку відсутні.

Позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві та в поясненні в судовому засіданні стверджувала, що це кошти її, які вона передала своїй сестрі ОСОБА_6, щоб остання при її смерті поховала її. Вона також вважає, що між нею та сестрою ОСОБА_6 були сформовані правовідносини зі зберігання належних їй коштів як за договором зберігання відповідно до ст. 936 ЦК України. Тому на ці кошти за нею слід визнати право власності. Одночасно у позовній заяві вона вказує на неможливість оформлення нею спадкових прав після смерті ОСОБА_6 у звязку із віковими та фізичними обмеженнями.

Суд не погоджується з таким твердженням і вважає, що до вказаних правовідносин необхідно застосувати положення, що регулюють питання про спадкування, а право на вклад у банку входить до складу спадщини, для чого звернутись до відповідних нотаріальних органів, а в разі неможливості вирішення питання в нотаріальному порядку, звернутись до суду з позовом про визнання права власності на грошові кошти в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1 також просила поновити строк звернення до суду за захистом права (строк позовної давності), як пропущений з поважної причини. Суд вважає, що у задоволенні цієї вимоги також необхідно відмовити, оскільки доказів на підтвердження поважності причини пропущення строку позовної давності позивачем ОСОБА_1 до суду подано не було.

Керуючись ст.ст. 267 ч.5, 1216 - 1218, 1220 - 1223, 1228 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 селищної ради Христинівського району Черкаської області, третя особа: публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про поновлення строку звернення до суду та визнання права власності на грошові кошти відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошеннярішення апеляційної скарги.

Суддя: М.Ф. Олійник