Справа №565/485/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2016 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

- представника позивача - ОСОБА_1 ,

- відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Кузнецовськ цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання, як на повнолітню непрацездатну дитину, в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня пред`явлення позову. Вказані позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що він є інвалідом ІІ групи загального захворювання, пов`язаного з ураженням обох легень, та за станом свого здоров`я потребує тривалого лікування. Позивач вказав, що інвалідність встановлена до 01 серпня 2016 року і через стан свого здоров`я він позбавлений можливості працювати. Згідно з доводами ОСОБА_3 єдиним джерелом його доходів є державна соціальна допомога в сумі 1074 (одна тисяча сімдесят чотири) грн., яку він цілком витрачає на придбання необхідних ліків. Позивач зазначив, що на даний час він проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 , яка також є інвалідом ІІ групи, захворювання якої пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_3 також вказав у позовній заяві, що його мати допомагає йому у його лікуванні, однак після сплати нею всіх комунальних та інших обов`язкових платежів, придбання для них двох мінімальної кількості продуктів харчування, одягу, взуття, звичайних побутових речей, придбання для себе найнеобхідніших ліків, її доходу також не вистачає, щоб повністю покрити потребу у ліках для нього. При цьому позивач пояснив, що єдиним джерелом ОСОБА_1 є пенсія по втраті годувальника в сумі 2264 (дві тисячі двісті шістдесят чотири) грн. 09 коп. Згідно з доводами ОСОБА_3 його батько ОСОБА_2 , який проживає окремо, відмовив у наданні допомоги на придбання ліків, хоча отримує пенсію за віком, розмір якої перевищує його із матір`ю доходи в сукупному розмірі. При цьому позивач зазначив, що відповідач не перебуває у шлюбі, інших дітей, крім нього немає, аліментів не сплачує та для свого віку має добрий стан здоров`я. За таких обставин, як пояснив ОСОБА_3 , навіть за наявності допомоги зі сторони матері, у зв`язку з неможливістю себе утримувати через стан свого здоров`я він не може забезпечити себе необхідним лікуванням, тому вимушений звернутись в суд із позовом про стягнення аліментів на своє утримання.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина, зазначивши, що її син ОСОБА_3 тяжко хворіє, є непрацездатним і потребує постійного лікування. Представник позивача вказала, що ОСОБА_3 має ІІ групу інвалідності, яка встановлена до 01 серпня 2016 року, та щодня тричі на день потребує ліків, оскільки в нього розрушені легені і за недостатності кисню його серце не справляється з навантаженнями. ОСОБА_1 зазначила, що вона спільно проживає і постійно перебуває із сином, здійснює за ним догляд і добровільне його утримання, проте їх спільних доходів не вистачає на забезпечення усіх побутових потреб та на придбання усіх необхідних ліків. При цьому представник ОСОБА_3 вказала, що вона є інвалідом ІІ групи довічно і також потребує відповідного лікування. За таких обставин, як пояснила ОСОБА_1 , син вимушений був звернутись в суд із позовом до батька про стягнення аліментів на своє утримання, як повнолітня непрацездатна дитина. Згідно з доводами представника позивача пенсія відповідача є достатньою для того, щоб надавати допомогу своєму непрацездатному сину, яку він потребує у зв`язку з хворобою легенево-серцева недостатність ІІ ст. Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 визнала, що іноді ОСОБА_2 надавав ОСОБА_3 на його прохання матеріальну допомогу, проте у незначному розмірі та із сваркою, зокрема, щомісячно купував деякі ліки, а також у березні 2016 року дав позивачу 300 (триста) грн. і в квітні 2016 року 500 (п`ятсот) грн. З огляду на вищезазначені обставини, представник позивача просила суд стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання їх повнолітнього непрацездатного сина в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня пред`явлення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги ОСОБА_3 , зазначивши, що погоджується щомісячно сплачувати на утримання повнолітнього непрацездатного сина аліменти в розмірі 1/8 (одної восьмої) свого доходу, що становить приблизно 600 (шістсот) грн. ОСОБА_2 пояснив, що позивач може виконувати легку роботу, проте не хоче працювати, та набув свої захворювання, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі. Після звільнення з тюрми спочатку він (позивач) проживав з ним (відповідачем), проте витрачав надані гроші не на ліки, а на придбання спиртних напоїв, якими зловживав. У зв`язку з цим, як зазначив відповідач, він у подальшому надавав ОСОБА_3 матеріальну допомогу у виді придбання продуктів харчування і ліків. При цьому відповідач зазначив, що ніколи не відмовляв у наданні матеріальної допомоги своєму сину за його зверненням. Згідно з доводами ОСОБА_2 у 2016 році він купував ОСОБА_3 ліки: на початку 2016 року на суму 150 (сто п`ятдесят) грн. 160 (сто шістдесят) грн., у лютому 2016 року на суму приблизно 200 (двісті) грн., у березні 2016 року на суму 300 (триста) грн., а також надав позивачу гроші: у березні 2016 року 200 (двісті) грн. та в квітні 2016 року 500 (п`ятсот) грн. Відповідач підтвердив, що він одержує пенсію в розмірі 4392 (чотири тисячі триста дев`яносто дві) грн. 60 коп., яку заробив, працюючи 40 років на роботі з особливо шкідливими умовами праці за Списком №1. На теперішній час, як вказав ОСОБА_2 , він проживає з іншою жінкою-пенсіонеркою, з якою підтримує фактичні сімейно-шлюбні відносини без реєстрації шлюбу, та надає матеріальну допомогу їй внучці, яка навчається в інституті в м.Київ та одержує лише стипендію і 400 (чотириста) грн. пенсії у зв`язку із втратою годувальника батька. З пояснень відповідача слідує, що він має хворобливий стан здоров`я (серцеве захворювання та мінливий тиск), проте за медичною допомогою не звертався. За таких обставин, ОСОБА_2 просив суд призначити аліменти на утримання його повнолітнього непрацездатного сина на половину менше заявленого позивачем розміру.

Заслухавши пояснення представника позивача і відповідача, дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини підлягають частковому задоволенню.

Такий висновок суду грунтується на наступних встановлених фактичних обставинах і нормах права.

Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане бюро ЗАГС Красноярського району м.Ярославль Російської Федерації 21 лютого 1973 року, підтверджує, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою МСЕК до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0395973, ОСОБА_3 є непрацездатним на період активного лікування, при повторному огляді йому встановлена друга група інвалідності внаслідок загального захворювання з ураженням внутрішніх органів з 29 липня 2015 року до 01 серпня 2016 року.

Із посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 23 березня 2012 року, слідує , що ОСОБА_3 призначено державну соціальну допомогу, як інваліду ІІ групи за загальним захворюванням.

ОСОБА_3 встановлено діагноз РНФТБ (27 листопада 2014 року) в/частини обох легень (інфільтративний) та визначено, що за станом здоров`я він потребує постійного тривалого лікування, що підтверджується рішенням ЛКК державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України» №300 від 30 березня 2016 року.

Заключенням лікаря державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України» Васьковець О.Г. від 21 квітня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_3 має ознаки гепатозу і сечовий діатез.

Згідно з рішенням ЛКК державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України» №460 від 16 травня 2016 року позивач має наступний діагноз: РНФТБ (27 листопада 2014 року) в/ч обох легень, вторинна кардіоміопатія, ЛСН-ІІ-А, ФК-ІІІ, хронічне легеневе серце І ст., субкомпенсація, синусова тахікардія, хронічний гостродуоденіт, нестійка ремісія, хронічний гепатит (ст. нестійкої ремісії), у зв`язку з чим потребує постійного лікування та періодично лікується в денному стаціонарі.

Із довідки управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №542 від 30 березня 2016 року слідує, що ОСОБА_3 отримує державну соціальну допомогу, як інвалід ІІ групи, розмір якої становить: у період часу з квітня 2015 року до серпня 2015 року включно в розмірі 949 (дев`ятсот сорок дев`ять) грн. щомісячно та у період з вересня 2015 року до березня 2016 року включно в розмірі 1074 (одна тисяча сімдесят чотири) грн.

Мати позивача ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобилької катастрофи категорії 1, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацію 29 серпня 1994 року.

Згідно з довідкою МСЕК серії МСЕ №151524 від 25 листопада 1994 року ОСОБА_1 є непрацездатною, інвалідом ІІ групи за захворюванням, пов`язаним з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідність якій встановлено довічно.

Довідка управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №497 видана від 30 березня 2016 року свідчить, що ОСОБА_1 отримує пенсію в разі втрати годувальника, сукупний розмір якої за період часу з квітня 2015 року до березня 2016 року становить 25168 (двадцять п`ять тисяч сто шістдесят вісім) грн. 12 коп.

Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого відділом ЗАГС виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 13 серпня 1992 року, слідує, що шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 13 серпня 1992 року зроблено запис за №115.

Із довідки ЖЕД №2 Кузнецовського міського комунального підприємства №670 від 29 березня 2016 року судом встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 ОСОБА_2 проживає окремо від позивача, що підтверджується довідкою ЖЕД №4 Кузнецовського міського комунального підприємства №1030 від 26 квітня 2016 року.

Відповідач також є непрацездатним за віком, отримує пенсію. Згідно з довідкою управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №664 від 26 квітня 2016 року розмір пенсії за віком за Списком №1 (при повному пільговому стажі) ОСОБА_2 становить 4392 (чотири тисячі триста дев`яносто дві) грн. 60 коп. щомісячно.

За законом відповідач не має зобов`язань щодо утримання інших осіб, окрім повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 . До таких осіб внучка жінки, з якою ОСОБА_2 фактично підтримує сімейно-шлюбні відносини без реєстрації шлюбу, не належить.

Таким чином, встановлені фактичні обставини свідчать, що позивач дійсно є непрацездатним і його матеріальне становище та матеріальне становище його матері ОСОБА_1 , яка спільно з ним проживає і добровільно його утримує, не дозволяють в повній мірі забезпечити належне і необхідне лікування ОСОБА_3 та його побутові потреби. При цьому, суд врахував, що незважаючи на непрацездатність відповідача ОСОБА_2 , розмір його доходу і стан здоров`я є такими, що дають змогу надавати допомогу своєму повнолітньому непрацездатному сину.

Із пояснень представника позивача і відповідача, наданих у судовому засіданні, вбачається, що ними визнано факти щомісячного надання ОСОБА_2 своєму повнолітньому непрацездатному сину ОСОБА_3 матеріальної допомоги у виді придбання деяких ліків, а також у виді надання грошових коштів у березні 2016 року в сумі 300 (триста) грн. і в квітні 2016 року в сумі 500 (п`ятсот) грн. Зазначені обставини є встановленими, оскільки згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Проте, як свідчать пояснення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , матеріальна допомога, надана відповідачем своєму повнолітньому непрацездатному сину на його звернення у добровільному порядку, є недостатньою та нерегулярною.

Вирішуючи даний спір, суд застосував наступні норми матеріального права, що регулюють правовідносини сторін.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно з вимогами ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Слідуючи ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

На підставі вказаних положень ст.201 СК України в даному випадку застосуванню підлягає ч.1 ст.191 СК України, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, з наведених підстав, враховуючи часткове визнання відповідачем позову ОСОБА_3 , непрацездатність за віком ОСОБА_2 , його стан здоров`я і матеріальне становище, відсутність у нього за законом інших утриманців, суд визнав ОСОБА_2 спроможним щомісячно сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_3 , як повнолітньої непрацездатної дитини, в розмірі 1/6 (одної шостої) частини його доходу, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову з 07 квітня 2016 року до 01 серпня 2016 року. В цій частині вимог позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини необхідно задоволити з огляду на потребу позивача в отриманні від свого батька належної, регулярної матеріальної допомоги у зв`язку з непрацездатністю та незначною можливістю надання утримання його мітір`ю ОСОБА_1 . В решті позовні вимоги ОСОБА_3 необґрунтовані, тому в їх задоволенні слід відмовити.
При цьому суд прийняв до уваги добровільне надання відповідачем протягом вказаного періоду часу матеріальної допомоги позивачу в розмірі 500 (п`ятсот) грн. у квітні 2016 року, що відповідно підлягає зарахуванню в рахунок сплати вказаних аліментів за квітень 2016 року, а також тимчасову непрацездатність ОСОБА_3 у зв`язку з його інвалідністю ІІ групи, що встановлена на строк до 01 серпня 2016 року.

З врахуванням наведених обставин, на підставі ст.ст.182, 198, 200, 201 СК України, керуючись ст.4, ч.ч.1, 2 ст.11, ст.60, ч.1 ст.61, ч.3 ст.88, ч.4 ст.174, п.2 ч.1 і ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.ч.2, 3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання, як повнолітньої непрацездатної дитини, в розмірі 1/6 (одної шостої) частини доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 07 квітня 2016 року до 01 серпня 2016 року, із зарахуванням в рахунок сплати вказаних аліментів за квітень 2016 року добровільного надання ОСОБА_2 матеріальної допомоги ОСОБА_3 в розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини відмовити за їх безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 413 (чотириста тринадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя О.І.Горегляд