Справа № 151/981/15-ц
Провадження № 2/151/37/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Моцного В.С.

при секретарі Яценко В.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Чечельницької райдержадміністрації Никитюк Н.Т.

представника відповідача Вінницької обласної державної адміністрації Коломієць Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник Вінницької області справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної державної адміністрації та Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області про поновлення договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вінницької обласної державної адміністрації та Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки, мотивуючи тим, що 10 березня 2004 року між ним та Чечельницькою райдержадміністрацією було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Вінницькій регіональній філії державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" 22.06.2005 року за № 6.

Розпорядженням Чечельницької районної державної адміністрації № 229 від 02.07.2010 року на підставі рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 14.04.2010 р. по справі № 2-а-45, заяви та нормативних законодавчих актів йому було продовжено вказаний договір оренди земельної ділянки від 18.05.2005 року на тих самих умовах. В результаті чого 12.08.2010 р. між ним та Чечельницькою райдержадміністрацією було укладено договір оренди землі, зареєстрований 15.11.2010 року у Вінницькій регіональній філії державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" за № 06 на тих самих умовах, тобто строкове платне користування земельною ділянкою із земель запасу історико-культурного призначення на території Рогізківської сільської ради, яка знаходиться в урочищі "від Білого Каменю" кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 площею 9,0377 га (все рілля), строком на п'ять років.

Поскільки строк подовженого договору оренди закінчився, то відповідно до п.8 Договору та ст. 33 Закону України "Про оренду землі" ним 01.09.2015 року було направлено на адресу голови Вінницької обласної державної адміністрації лист - повідомлення з відповідними додатками з проханням поновити договір оренди землі зі змінами істотних умов, а саме збільшення строку дії договору до 27 років та зміни орендної ставки до 4 % від нормативної оцінки землі.

19.10.2015 року Вінницькою обласною державною адміністрацією йому було надано лист за № 01.01-55/7026, яким йому було відмовлено в поновленні договору з посиланням на ч. 7 ст. 20 Земельного кодексу України, відповідно до якої зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Вважаючи відмову в продовженні строку дії договору оренди земельної ділянки незаконною, оскільки зміни цільового призначення не потрібно, так-як дана земля використовується для ведення товарного сільськогосподарського виробництва знаходячись в категорії землі історико-культурного призначення з урахуванням умов охоронного договору №15 на пом'ятку культурної спадщини від 21.09.2015 року між ним та Управління культури та мистецтва Вінницької обласної державної адміністраії. Тому відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" він має переважне право перед іншими особами на укладання договору оренди землі на новий строк на тих самих умовах.

В судовому засіданні позивачем уточнено позовні вимоги і просить визнати поновленим договір оренди землі від 12 серпня 2010 року укладений між ним та Чечельницькою районною державною адміністрацією, який зареєстрований у "Центрі Державного земельного кадастру" за № 06, поскільки відповіді про поновлення дії договору або відмову в його поновлені не отримано, а позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, хоча договір оренди закінчився. Доказів повернення земельної ділянки немає.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі по мотивах вказаних в позовній заяві і просять визнати поновленим договід оренди землі від 12 серпня 2010 року на той же строк і на тих же умовах.

Представник відповідача Чечельницької районної державної адміністрації Никитюк Н.Т. позов не визнала та пояснила, що продовження строку дії договору оренди земельної ділянки від 12.08.2010 року, зареєстрованого 15.11.2010 року у Вінницькій регіональній філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" за № 06 між Чечельниькою районною державною адміністрацією Вінницької області та мешканцем АДРЕСА_1 ОСОБА_1 на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором з попереднім прийняттям відповідного розпорядження неможливе, оскільки строк дії вищезазначених договорів закінчився. Чечельницька райдержадміністрація на час розгляду справи не наділена повноваженнями щодо передачі земельних ділянок державної власності у власність або користування які знаходяться за межами населених пунктів, а саме спірна земельна ділянка такою і є, тому не може бути стороною договору оренди відповідно до ст. 122 Закону України і є неналежним відповідачем.

Представник обласної державної адміністрації Коломієць Д.В. позов не визнала, по мотивах вказаних у відзиву щодо позову, суть яких зводиться до того, що у витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31.08.2015 року вказано цільове призначення - (підрозділ 01.01) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорії земель-землі історико-культурного призначення невірно, так-як зазначений класифікатор не передбачає використання земель історико-культурного призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто Держгеокадастр невірно вказує цільове призначення вказаної земельної ділянки. Оскільки зміна цільового призначення земельних ділянок історико-культурного призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України ч.7 ст. 20 Земельного кодексу України, то Вінницька обласна державна адміністрація не є належним відповідачем по даному спору.

Крім того, відповідно до ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов"язків є договір та інші правочини, так-як за договорами оренди від 18.05.2005 року та 15.11.2010 року орендодавцем є Чечельницька райдержадміністрація, орендарем ОСОБА_1, тобто обласна державна адміністрація не є стороною даного договору, тому подовжувати договір якого не заключала не може. Обласна державна адміністрація не наділена повноваженнями поновити даний договір на тих самих умовах ще й через те, що розмір орендної плати установлений в попередніх договорах не відповідає чинному Законодавсту (4 % від нормативної оцінки землі).

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити по слідуючих обставинах.

Стаття 1 Закону України "Про оренду землі передбачено що, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Стаття 2 цього Закону встановлює правові засади оренди землі, а саме що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною 1 ст. 102-1 Земельного кодексу України встановлено, що право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб виникає на підставі договору між власником земельної ділянки та особою яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України. Таке право користування в силу п.2 ч.6 зазначеної статті припиняється в результаті спливу строку на який було надано право користування.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру спірна земельна ділянка має кадастровий номер НОМЕР_1 площею 9,0377 га і розташована на території Рогізківської сільської ради Чечельницького району Вінницької області є державною власністю, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і відноситься до земель історико-культурного призначення.

Як вбачається із договору оренди землі від 12 серпня 2010 року укладеного між Чечельницькою районною державною адміністрацією і ОСОБА_1, останньому надано в строкове використання земельну ділянку із земель запасу історико- культурного призначення кадастровий номер НОМЕР_1 площею 9,0377 га, яка розташована на території Рогізківської сільської ради Чечельницького району Вінницької області строком на п'ять років. Договір зареєстрований в Вінницькій регіональній філії державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" про що в Державному реєстрі земель вчинено запис 15 листопада 2010 року за № 06.

На дану ділянку як пам'ятку археології місцевого значення - поселення трипільської культури IV-III тисячі до нашої ери, могильник доби бронзи IX століття до нашої ери площею 9,0377 га ріллі від 21.09.2015 року № 15 по 31.12.2020 року укладений охоронний договір між управлінням культури та мистецтва Вінницької обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 згідно якого рілля надається виключно під вирощування сільськогосподарських рослин крім багаторічних насаджень без глибокої оранки більше ніж 20 см.

Відповідно до ст. 54 Земельного кодексу режим використання земель історико-культурного призначення забороняє діяльність, що шкідливо впливає або може вплинути на таку діяльність, тобто допускається любе цільове використання земельної ділянки при умові, що таке використання не шкодить режиму використання таких земель. Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається законом.

Суд вважає позицію відповідача Вінницької обласної державної адміністрації щодо віднесення повноважень позовних вимог позивача до компетенції Кабінету Міністрів України необгрунтованою, поскільки спірна земельна ділянка знаходиться за межами населених пунктів Чечельницького району Вінницької області, зміни цільового призначення не потребує як і вилучення для загальнодержавного значення для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності. Законодавством не заборонено передача земель історико-культурного призначення в оренду.

Враховуючи викладене, суд вважає договір оренди землі укладений 12.08.2010 року, який зареєстрований 15.11.2010 року, як такий, що відповідає вимогам Закону України "Про оренду землі" та Закону України "Про місцеві державні адміністрації" , Земельному Кодексу України, Цивільного Кодексу України. Сторони, орендодавець Чечельницька районна державна адміністрація та орендар ОСОБА_1 правомірно на законних підставах уклали зазначений договір оренди який обоюдно виконали. Право користування ОСОБА_1 спірною земельною ділянкою в силу п.2 ч.6 ст. 102-1 Земельного кодексу України припинилося 15.11.2015 року.

Посилання позивача, що договір оренди землі є поновленим, поскільки ним до закінчення договору відповідно до вимог ст.33 Закону України "Про оренду землі" виконані всі вимоги щодо продовження договору не можуть бути прийнятті судом по слідуючих обставинах.

На час звернення позивача до суду про захист прав на право оренди земельної ділянки було внесено зміни в Земельний Кодекс України де повноваження щодо передачі земельних ділянок із земель державної власності у власність або у користування відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України є компетенцією обласної державної адміністрації.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

В силу Закону Україну "Про оренду землі", а також конкретного договору, сторонами договору є: орендодавець - Чечельницька районна державна адміністрація; орендар ОСОБА_1 у яких виникли права і обов'язки відповідно до договору.

Поскільки Вінницька обласна державна адміністрація ніяких договорів з ОСОБА_1 не укладала, тому зобов'язати її поновити договір оренди в силу ст. 33 названого закону є протиправним, а Чечельницька районна державна адміністрація втратила свої повноваження щодо надання таких земель в оренду, крім того договір між нею та ОСОБА_1 зареєстрований 15.11.2010 року припинив свою дію в результаті спливу строку на який було надано право користування (5 років).

При таких обставинах суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Керуючись ст. 8,10,11,60,209,212-215 ЦПК України, ст. ст. 20,54,122,149,150 ЗК України, ст. 11,792 ЦК України, Законом України "Про оренду землі", суд -

РІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Вінницької обласної державної адміністрації та Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області про поновлення договору оренди землі від 12.08.2010 року укладений між ОСОБА_1 і Чечельницькою районною державною адміністрацією Вінницької області, який зареєстрований у Вінницькій регіональній філії державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" 15.11.2010 року за №6 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може подаватися до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде складено 08 лютого 2016 року.

Суддя: підпис