Справа № 487/759/16-ц
Провадження № 2/487/945/16
РІШЕННЯ

Іменем України

23.02.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі головуючого-судді Андрощука В.В.

при секретарі Забродській Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

15.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування вимог зазначав, що 15.11.2014 року між ним та ОСОБА_2 укладений договір позики, згідно якого останній отримав гроші в розмірі 200000 гривень (двісті тисяч гривень). На підтвердження укладання цього договору відповідач надав розписку, де вказав що він 15.11.2014 року взяв у ОСОБА_1 в борг гроші у розмірі 200000 гривень, зобовязується їх повернути в строк до 15 грудня 2015 року.

До теперішнього часу сума боргу не повернута, на неодноразові вимоги, щодо повернення боргу ОСОБА_2 не реагує.

Посилаючись на вимоги ст.ст.1046-1053 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача суму позики у розмірі 200000 гривень.

У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги визнає. Факту отримання грошей від позивача не заперечує, однак на даний час повернути гроші не має можливості.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до оригіналу розписки, наданої позивачем, 15.11.2014 року ОСОБА_2 одержав в борг від ОСОБА_1 гроші в сумі 200000 гривень (двісті тисяч гривень), та зобовязується повернути гроші в строк до 15 грудня 2015 року.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, суд констатує, що між сторонами було укладено договір позики.

Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Взяте на себе зобовязання, за договором позики, по поверненню ОСОБА_1 боргу, вказаному у розписці, ОСОБА_2 не виконав, про що свідчить наявний у позивача оригінал розписки.

Таким чином суд приходить до переконання, що вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6,10,11,60,79,88,209-212,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 15.11.2014 року в розмірі 200000 гривень (двісті тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 гривень сплаченої суму судового збору.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через місцевий суд в порядку визначеному ст. 294 ЦПК України.

Суддя В.В.Андрощук