Справа № 182/5349/13-ц
Провадження № 2/0182/249/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.03.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Рунчевої О.В.

секретаря Смикової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

11 червня 2013 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги мотивує тим, що 25 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_3 було укладено генеральну кредитну угоду № К-Д 014/05-3/35, відповідно до якої було встановлено максимальний ліміт кредитування в розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) доларів США 00 центів, строком на 84 місяці.

25 червня 2008 року на основі генеральної кредитної угоди № К-Д 014/05-3/35 між Позивачем та Позичальником було укладено кредитний договір № К-Д 014/05-3/35/1, згідно якого та відповідно до п.п.2-4 позивач зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) доларів США 00 центів строком до 24 червня 2015 року, а Позичальник прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 15% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань по поверненню кредитних коштів, між позивачем та ОСОБА_2 25 червня 2008 року було укладено договір іпотеки № К-Д 014/05-3/35 МСБ про передачу в іпотеку нерухомого майна, а саме: будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул.. Електрометалургів, буд.. 198, реєстраційний номер у РПВН- 14649319 та належить відповідачеві на праві приватної власності.

Позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином, надавши кредитні кошти в розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) доларів США 00 центів через касу банку, що підтверджується заявою про видачу готівки №1 від 26 червня 2008 року.

Відомості щодо предмета іпотеки були внесені до Державного реєстру іпотек 25 червня 2008 року за № 7453985 та до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 25 червня 2008 року за № 7453859.

На сьогоднішній день, Позичальник не виконує свої зобов'язання за Кредитним договором і не сплачує проценти за користування кредитом не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту.

Відповідно до п. 6.5 Кредитного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом із сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом ( в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору.

Згідно з п. 6.5 кредитного договору, позичальник зобов'язаний виконати вимогу кредитора про дострокове погашення грошових зобов'язань за цим договором протягом не більше 10 календарних днів з моменту її пред'явлення. У разі невиконання позичальником цієї вимоги кредитор має право звернути стягнення за будь - яким з договорів забезпечення (або пред'явити вимогу поручителю) або вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника за цим договором, які не суперечать чинному законодавству.

Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору, за прострочення невиконання будь - яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0.1% від прострочення до оплати суми за кожен календарний день прострочення та штраф в розмірі 5% від суми простроченого платежу.

Отже на підставі кредитного договору, Договору іпотеки та норм чинного законодавства позивачем були направлені письмові вимоги (претензії) до позичальника та відповідачу, про виконання порушеного зобов'язання за кредитним договором у 60- ти денний термін, але зобов'язання не були виконанні.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № К-Д 014/05-3/35 МСБ від 25 червня 2008 року, а саме: нерухоме майно - будинок із надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 198 реєстраційний номер у РПВН - 14649319, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, сума заборгованості перед банком за кредитним договором станом на 26.11.2012 року становить 25 356 ( двадцять п'ять тисяч триста п'ятдесят шість) доларі США 19 центів, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 202 671 грн. 99 коп. (двісті дві тисячі шістсот сімдесят одна грн.. 99 коп., з яких:

- сума несплаченого кредиту - 15 899 (п'ятнадцять тисяч вісімсот дев'яносто девять) доларів США 38 центів, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 127 083 грн. 74 коп.;

- несплачені відсотки - 9 187 (дев'ять тисяч сто вісімдесят сім ) доларів США 26 центів, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 73 433 грн. 71 коп.;

- нараховані штрафні санкції - 269 (двісті шістдесят дев'ять) доларів США 55 центів, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 2 154 грн. 51 коп.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 149, а.с.151).

Від відповідача 14.01.2016 року на адресу суду надійшли заперечення (а.с.132-136) на підставі яких він просить суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 до суду не з'явилася, будучи належним чином повідомлена, про що свідчить її особистий підпис у розписці (а.с.130).

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, на адресу суду повернувся конверт за закінченням терміну зберігання (а.с.148).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 25 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_3 було укладено генеральну кредитну угоду № К-Д 014/05-3/35, відповідно до якої було встановлено максимальний ліміт кредитування в розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) доларів США 00 центів, строком на 84 місяці (а.с. 7-8).

25 червня 2008 року на основі генеральної кредитної угоди № К-Д 014/05-3/35 між Позивачем та Позичальником було укладено кредитний договір № К-Д 014/05-3/35/1, згідно якого та відповідно до п.п.2-4 позивач зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) доларів США 00 центів строком до 24 червня 2015 року, а Позичальник прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 15% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту (а.с. 9 -12).

В забезпечення виконання зобов'язань по поверненню кредитних коштів, між позивачем та ОСОБА_2, 25 червня 2008 року було укладено договір іпотеки № К-Д 014/05-3/35 МСБ про передачу в іпотеку нерухомого майна, а саме: будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 198 реєстраційний номер у РПВН - 14649319 та належить відповідачеві на праві приватної власності (а.с.13-15).

Позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином, надавши кредитні кошти в розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) доларів США 00 центів через касу банку, що підтверджується заявою про видачу готівки №1 від 26 червня 2008 року (а.с. 17).

Відомості щодо предмета іпотеки були внесені до Державного реєстру іпотек 25 червня 2008 року за № 7453985 та до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 25 червня 2008 року за № 7453859 ( а.с. 19).

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору та несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, на адресу позичальника була направлена вимога № 758 від 20 червня 2012 року та відповідачу № 759 від 20 червня 2012 року про виконання порушеного зобов'язання за кредитним договором, які залишено без задоволення (а.с. 20-25).

Станом на 26 листопада 2012 року сума заборгованості перед банком за кредитним договором станом на становить 25 356 ( двадцять п'ять тисяч триста п'ятдесят шість) доларів США 19 центів, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 202 671 грн. 99 коп. (двісті дві тисячі шістсот сімдесят одна грн. 99 коп. (а.с. 26-28).

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та п. 6.1 Договору іпотеки, у разі порушення основного зобов'язання та/ або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення надіслав (а.с.22-23).

Зокрема ст. 527 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Посилання відповідача у своїх запереченнях, на неможливість звернення стягнення на предмет іпотеки протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» , є помилковими, з огляду на наступне.

7 червня 2014 року набув чинності ОСОБА_5 України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Таким чином, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника).

Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

ОСОБА_5 не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, та не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію цього Закону на період його чинності.

Таким чином рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 30 вересня 2015 року № 6-1515цс15, від 30 вересня 2015 року № 6-1058цс15, від 27 травня 2015 року № 6-57цс15, що в силу вимог ч.2 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, посилання відповідача про те, що позивач звернувся до суду з позовом після спливу строку існування майнової поруки, що є підставою для визнання правовідносин іпотеки припиненими суд до уваги не приймає, оскільки вони є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За змістом статті 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду) ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам частини шостої статті 38, статті 39 Закону України «Про іпотеку» та положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому суд повинен указати, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного суду України №6-1205 цс15 від 23 грудня 2015 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 016 грн. 71 коп., сплачений останнім при звернені до суду з даним позовом (а.с.6), що відповідає положенням ч. 1 ст.88 ЦПК України.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 217 ЦПК України не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VІІ.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 216, 218 ЦПК України, ст. 525, 526, 611, 612, 622-625, 1054 ЦК України, ст. ст. 35, 38, 39 Закону України «Про іпотеку», Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № К-Д 014/05-3/35 від 25 червня 2008 року, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 198, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 26 листопада 1994 року, нотаріально посвідченого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-3609, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданий комунальним підприємством „Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації від 19 червня 2008 року, реєстраційний № 14649319 шляхом продажу за початковою вартістю не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, для задоволення грошових зобов'язань за кредитним договором № К-Д 014/05-3/35/1 від 25 червня 2008 року перед Публічним акціонерним товариством „ОСОБА_1 Аваль" в сумі 202 671 грн. 99 коп. (двісті дві тисячі шістсот сімдесят одна грн. 99 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції судові витрати в розмірі 2 016 грн. 71 коп. ( дві тисячі шістнадцять грн. 71 коп.).

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 217 ЦПК України не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VІІ).

Апеляційну скаргу на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6