У х в а л а

іменем україни

20 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Маляренка А.В.,

Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське», Ліквідаційної комісії з припинення Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної в м. Києві ради, ліквідаційної комісії по припиненню діяльності Управління державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві (Київської міської державної адміністрації), Департаменту комунальної власності м. Києва (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр», про захист права власності та зобов'язання особи, яка здійснила самочинне будівництво, провести відповідну перебудову, за касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Київське», Ліквідаційної комісії з припинення Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної в м. Києві ради, ліквідаційної комісії по припиненню діяльності Управління державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві (Київської міської державної адміністрації), Департаменту комунальної власності м. Києва (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр», в якому просив:

- зобов'язати Управління державного архітектурно-будівельного контролю у м. Ки (КМДА) скасувати реєстрацію акта приймальної комісії від 29 січня 1996 року про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, будинку, спору реконструкції та ремонту кафе по АДРЕСА_1;

- визнати незаконним та скасувати акт приймальної комісії від 29 січня 1996 року «Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об'єкту, будинку, споруд реконструкції та ремонту кафе по АДРЕСА_1, та припинити дію виданого на підставі цього наказу свідоцтва від 14 грудня 1998 року про право власності на нежі приміщення в частині - кафе площею кв. м - 62,900 у будинку АДРЕСА_1;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного Управління комунальної власне м. Києва від 26 серпня 2005 року № 1223-В «Про оформлення права власності (приватної) на об'єкт нерухомого майна» та припинити дію виданого на підставі цього наказу свідоцтва про право власності від 26 серпня 2005 року ТОВ «Київське» Головним управлінням комунальної власності м. Києва на нежилі приміщення з №1 по № 6 - кафе загальною площею 97,2 кв.м. у будинку АДРЕСА_1;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 25 грудня 1998 року № 000426/12 на нежитлове приміщення площею 62,9 кв. м, укладений між Фондом приватизації комунального майна Старокиївського району м. Києва та ТОВ «Київське»;

- припинити дію свідоцтва про власність НОМЕР_1, виданого 26 січня 1999 року Фондом приватизації комунального майна Старокиївського району м. Києва, як такого що видане на підставі вказаного договору;

- зобов'язати ТОВ «Київське» звільнити зайняті ним приміщення площею 117,9 кв. м на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1 та відновити планування реконструйованих приміщень відповідно до даних технічної інвентаризації.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 у зв'язку з пропуском строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог з інших підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що наказом тресту їдалень Ленінського району Управління громадського харчування Київського міськвиконкому від 01 червня 1984 року № 193 відкрите літнє кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, яке було закріплене за об'єднанням № 2-19.

01 січня 1985 року між ЖЕК-102 Ленінського району та трестом їдалень Ленінського району був укладений договір оренди № 275 нежитлового приміщення площею 44 кв. м по АДРЕСА_1, під кафе.

Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 13 січня 1992 року № 26 «Про формування комунального майна міста та районів» міська рада відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 1991 року № 311 «Про розмежування майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» затвердила перелік комунального майна, яке перебуває у власності міста, а також було передано до комунальної власності районів майно згідно з переліком визначеним у додатках.

Розпорядженням представника Президента України від 26 травня 1993 року № 228 з метою більш раціонального використання торгових приміщень, збільшення товарообігу, покращення якості обслуговування населення розширення асортименту продукції було передано з балансу державного комунального підприємства громадського харчування «Мрія» на баланс державного комунального малого підприємства громадського харчування «Київське» кафе літнього типу «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1.

21 червня 1993 року Головою фонду комунального майна Державному комунальному підприємству громадського харчування «Київське» видано ордер № 782 на право зайняти приміщення на першому поверсі по АДРЕСА_1.

На підставі цього ордера між ДКП «Київське» та ЖЕК-102 Старокиївського району було укладено договір оренди нежилих приміщень та складено акт про передачу нежитлового приміщення площею 14 кв. м на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 для розміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Розпорядженням представника Президента від 13 жовтня 1994 року №80 малому державному комунальному підприємству «Київське» було надано в орендне користування нежиле приміщення на першому поверсі площею 82 кв. м у будинку АДРЕСА_1, що стало підставою для укладення відповідного договору оренди із ЖЕК-102 Старокиївського району м. Києва.

02 жовтня 1995 року, 16 квітня 1996 року та 03 січня 1996 року відповідно до виданого Старокиївською районною державною адміністрацією м. Києва розпорядження від 08 квітня 1996 року № 129 між ЖЕК-102 Старокиївського району м. Києва та ТОВ «Київське» було укладено договори оренди нежилих приміщень щодо зайняття приміщення на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1.

Розпорядженням від 08 лютого 1995 року № 23 ДКПГХ «Київське» було дозволено провести комплексний ремонт та часткову реконструкцію орендованих приміщень в будинку АДРЕСА_1 власними силами та за рахунок власних коштів.

Відповідно до вимог Положення про порядок приймання в експлуатацію закінчених будівництвом об'єкті в м.Києві, затвердженого розпорядженням Представника Президента України у м. Києві від 01 березня 1993 року № 249, 29 січня 1996 року затверджено та зареєстровано акт приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об'єкту, а саме реконструкція та ремонт кафе по АДРЕСА_1.

Проект реконструкції кафе «Київське» за вказаною адресою, проект літнього майданчику біля кафе було узгоджено із зазначеним управлінням.

Товариством «Київське» управлінню надано «Охоронне зобов'язання № 146 по нерухомій пам'ятці історії та культури», а управлінням надано висновок про можливість приватизації нежитлових приміщень під заклад громадського харчування - кафе «Київське».

Наказом від 29 червня 1998 року №11 Про приватизацію житлових приміщень Фондом приватизації комунального майна Старокиївського району м. Києва дозволено приватизувати шляхом викупу нежитлові приміщення (площею та за адресами зазначеними в додатку № 2), у відповідності до п. 4 XI сесії XXII скликання Старокиївської районної Ради народних депутатів від 30 вересня 1996 року № 111.

Рішенням Старокиївської районної ради народних депутатів м. Києва від 30 вересня 1996 року № 111 затверджено перелік об'єктів комунальної власності Старокиївського району, що підлягають приватизації.

Пунктом 4 цього рішення передбачено, що приватизацію приміщень, в яких розташоване приватизоване майно, проводити у відповідності з Указом Президента України 1994 року «Про заходи щодо прискорення процесу малої приватизації в Україні» та 1996 року Про затвердження та особливості приватизації державного майна у 1996 році (а. с. 23-24, т. 1).

14 грудня 1998 року Головним управлінням майном Київської міської державної адміністрації було видано наказ № 573-В «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна», в подальшому видано свідоцтво про право власності на нежиле приміщення, а саме щодо належності Старокиївській районній Раді нежилого приміщення площею 62,9 кв. м, розташованих у будинку АДРЕСА_1 на праві районної комунальної власності (а. с. 31, 33, т. 1).

25 грудня 1998 року між Фондом приватизації комунального майна київського райс м. Києва та ТОВ «Київське» було укладено договір купівлі-продажу вбудоване нежитлового приміщенні загальною площею 62,9 кв. м, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1, та складає 1/100 ідеальної частки від всього домоволодіння.

26 січня 1999 року Фондом приватизації комунального майна Старокиївського району м. Києва видано свідоцтво про власність з реєстраційним номером НОМЕР_1 щодо належно ТОВ «Київське» на праві власності нежитлового вбудованого приміщення літ. «А» по АДРЕСА_1.

26 серпня 2005 року Головним управлінням комунальної власності м. Києва винесено наказ № 1223-В «Про оформлення права власності (приватної) на об'єкт нерухомого майна», на підставі якого ТОВ «Київське» було видано свідоцтво про право власності на нежиле приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 52) - кафе загальною площею 97,20 кв. м, які розташовані по АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 01 вересня 2010 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори.

Вказана квартира належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району м. Києва 10 травня 2002 року.

У будинку АДРЕСА_1 створено та зареєстровано ОСББ «Центр».

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» суть приватизації державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, а отже, у їхню власність як квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, так і належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв тощо) державного житлового фонду. Закон врегульовує також відносини, пов'язані з виникненням, оформленням та набуттям права приватної власності на квартири та інші об'єкти приватизації державного житлового фонду.

Допоміжні приміщення, відповідно до п. 2 ст. 10 Закону, стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на квартиру. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій.

Набуте громадянами право на квартири державного житлового фонду та належні до них допоміжні приміщення є непорушним (стаття 41 Конституції України), забезпечується державою і захищається судом (стаття 55 Конституції України).

Таке право у власників приватизованих квартир виникає з моменту приватизації.

Установлено, що квартира АДРЕСА_1 була приватизована батьком позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у 2002 році. Затвердження акта приймальної комісії від 29 січня 1996 року про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, будинку, споруди, реконструкції та ремонту кафе по АДРЕСА_1, видання свідоцтва від 14 грудня 1998 року та укладення договору купівлі-продажу від 25 грудня 1998 року між Фондом приватизації комунального майна Старокиївського району м. Києва та ТОВ «Київське», видання Фондом приватизації комунального майна Старокиївського району м. Києва свідоцтва про власність НОМЕР_1 від 26 січня 1999 року передувало виникненню права власності спадкодавця ОСОБА_4 та спадкоємця ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.

Інші заявлені позовні вимоги є наслідком вирішення вказаних вимог.

Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив із безпідставності заявлених вимог.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.В. Маляренко

О.В.Ступак