Справа №463/3958/15-ц
Провадження №2/463/299/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Лакомської Ж. І.

за участі секретаря Коник О.Б.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2Л

у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, третіх осіб ОСОБА_6, Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись в суд з позовом до відповідача ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, третіх осіб ОСОБА_6, Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на будинок в порядку спадкування.

Позов мотивують тим, 07 грудня 2014 року помер ОСОБА_7, який до дня смерті був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. За вказаною адресою зареєстровані та проживають позивачі по справі. Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на частину житлового будинку за адресою: м.Львів,вул. Голубця 29, а саме 51/100 житлового будинку, ? частина земельної ділянки загальною площею 0,0716га,яка розташована по вул. Голубця 29 в м.Львові, та призначена обслуговування житлового будинку, грошові вклади. На випадок своєї смерті ОСОБА_7 08 квітня 2008 року склав заповіт посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, згідно якого належну йому ? частку житлового будинку з приналежними до нього житловими будівлями та спорудами, що розташований за адресою м.Львів, вул. Голубця 29, а також на ? частину земельної ділянки, що по вул. Голубця 29 в м.Львові заповів позивачу ОСОБА_3 20 грудня 2014 року позивач ОСОБА_9, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_7, звернувся до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 30 вересня 2015 року нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 на ? частину земельної ділянки від загальної площі 0,0716 га, яка розташована по вул. Голубця 29 в м.Львові.

Крім того, позивач ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_7, 18 грудня 2014 року звернувся до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.30 вересня 2015 року нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на грошові вклади та на ? частину земельної ділянки від загальної площі 0,0716 га, яка розташована по вул. Голубця 29 в м.Львові.

Вказують, що розпорядженням ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради №2292 від 29.12.2006 року оформлено право власності на будинок третій особі ОСОБА_6 та спадкодавцеві ОСОБА_7, однак ОСОБА_7 реєстрацію нерухомого майна у встановленому порядку не провів. Тому 08 червня 2015 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, а саме 51/100 частини житлового будинку за адресою: м.Львів, вул. Голубця 29 у відповідних частках у зв»язку з відсутністю зареєстрованого у встановленому законом порядку свідоцтва про право власності на вказане майно за спадкодавцем. Тому з врахуванням уточнень позовних вимог просять суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину будинку №29 з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул. Голубця в м.Львові в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, який помер 07.12.2014 року. Визнати за ОСОБА_4 право власності на 26/100 частин будинку №29 з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул. Голубця в м.Львові в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 07.12.2014 року.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_3,ОСОБА_4- ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просив позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що ОСОБА_5 районною адміністрацією Львівської міської ради жодним чином не порушено права позивачів на спадкування. Зазначила, що оскільки право власності на будинок, на який позивачі просять визнати за ними право власності не було зареєстровано у встановленому порядку, відтак відсутні правові підстави для визнання за позивачами права власності на спадкове майно, саме як на житловий будинок, будівлю чи споруду, тому вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Представник Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, та третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з»явились, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, суд за згоди представника позивачів та представника відповідача вважає, за можливе прости розгляд справи в їх відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає ,що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі вимог ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріусаза видачею йому свідоцтва про право на спадщинуна нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'якожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

В судовому засіданні встановлено, що 07 грудня 2014 року помер ОСОБА_7 (а.с.26), з наявної в матеріалах справи копії спадкової справи №402/2014 (а.с.52 -99) вбачається,що на випадок своєї смерті ОСОБА_7 08 квітня 2008 року склав заповіт посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8К.(а.с.60), згідно якого належну йому ? частку житлового будинку з приналежними до нього житловими будівлями та спорудами, що розташований за адресою м.Львів, вул. Голубця 29, а також на ? частину земельної ділянки, що по вул. Голубця 29 в м.Львові заповів позивачу ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_7, 18 грудня 2014 року звернувся до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини(а.с.54).30 вересня 2015 року нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на грошові вклади та на ? частину земельної ділянки від загальної площі 0,0716 га, яка розташована по вул. Голубця 29 в м.Львові (а.с.93зв.).

20 грудня 2014 року позивач ОСОБА_9, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_7, звернувся до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини(а.с.58). 30 вересня 2015 року нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 на ? частину земельної ділянки від загальної площі 0,0716 га, яка розташована по вул. Голубця 29 в м.Львові(а.с.96зв.).

Розпорядженням ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради №2292 від 29.12.2006 року (а.с.24) оформлено право власності на будинок третій особі ОСОБА_6 та спадкодавцеві ОСОБА_7, однак як встановлено в судовому засіданні, про що ствердили і сторони, ОСОБА_7 реєстрацію нерухомого майна у встановленому порядку не провів.

Згідно листа завідувача Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою від 08.06.2015 року №1679/02-14 (а.с.70) позивачам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, а саме 51/100 частини житлового будинку за адресою: м.Львів, вул. Голубця 29 у відповідних частках у зв»язку з відсутністю зареєстрованого у встановленому законом порядку свідоцтва про право власності на вказане майно за спадкодавцем.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України п.8 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Пунктом 23 вказаної вище Постанови Пленуму передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, у встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Набуття (надання) повної цивільної дієздатності неповнолітньою особою не є підставою для того, щоб вважати її повнолітньою. У зв'язку із цим вона має вважатися такою, що прийняла спадщину відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК.

Подання заяви про прийняття спадщини особами, вказаними у частинах третій, четвертій статті 1269 ЦК, слід вважати їхнім правом, здійснення якого не суперечить нормі частини четвертої статті 1268 цього Кодексу.

Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п.3.5 наведеного вище інформаційного листа у справах про спадкування права власності на нерухоме майно суди не повинні задовольняти позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація правпозивачів має інші механізми: звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, продовження строку прийняття спадщини (у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем щодо правовідносин, які виникли після набрання чинності ЦК. При цьому судам слід враховувати, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до п.205 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України на майно, що переходить за правом спадкування до спадкоємців, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ч.1 ст.190 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Права та обовязки спадкодавця як забудовника відтак є майновими, оскільки повязані із створенням та набуттям власності на нерухому річ, а тому є майном у розумінні ч.1 ст. 190 Цивільного кодексу України. Таким чином, при поданні нотаріусу спадкоємцем, котрий прийняв спадщину, до складу якої входить не введений в експлуатацію обєкт будівництва чи право власності на який за життя спадкодавця не зареєстроване і не одержано правовстановлюючий документ, доказів здійснення спадкодавцем-забудовником будівництва такого обєкта згідно із законом, то відповідно до пункту 205 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус зобовязаний видавати такому спадкоємцю на майнові права та обовязки спадкодавця-забудовника свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до закону, право власності на майно набувається з підстав, що не заборонені законом. На новостворене нерухоме майно зазначене право виникає з моменту завершення будівництва, а якщо законом передбачено прийняття такого майна в експлуатацію або воно підлягає державній реєстрації з моменту вчинення таких дій. Сам факт створення нерухомого майна за відсутності передбачених законом умов, необхідних для встановлення права власності на нього, не може бути підставою для визнання такого права.

Відтак суд приходить до висновку про те,що у зв'язку зі смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності, або на його частку в спільному майні. Відповідно до норм процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності; в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких належних та допустимих доказів, порушення права позивачів не представлено, тому суд в задоволенні даного позову відмовляє.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 209, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.15,16, 1216,1218,1220,1268, 1269,1297 ЦК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, третіх осіб ОСОБА_6, Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на будинок в порядку спадкування відмовити за безпідставністю вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Лакомська Ж. І.