Справа №: 343/227/16-ц
Провадження №: 2/0343/198/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І. М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_2 до Шевченківської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить визнати право власності на 1/2 будинковолодіння №133 по вул. Шевченка в с. Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області, яке складається з: житлового будинку загальною площею 171,1 кв.м., житловою площею 83,2 кв.м (л.А), вбиральні (л.Г), стайні (літ. Б), стодоли (літ.В), !/2 криниці (№1), воріт, огорожі, огорожі (№№ 2,3,4), яке належало її матері ОСОБА_3, померлій 20.05.2015 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.05.2015 року померла її мама ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина за законом, так як заповіту вона не складала. Вона являється єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, оскільки чоловік спадкодавця помер раніше 25.08.1997 року, спадкоємці, які б мали право на обов"язкову частку у відповідності до ст.1261 ЦК України, відсутні. На день смерті матері належало вказане вище домоволодіння. Спадщину вона прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном померлої, оскільки проживала з нею за однією адресою. На підставі поданої заяви приватним нотаріусом була відкрита спадкова справа. Однак у зв"язку з тим, що за життя її мама не оформила право власності на спадкове майно, з цих причин нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 будинковолодіння №133 по вул. Шевченка в с. Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області, що послужило причиною звернення до суду з даним позовом.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно із ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст. ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), яке здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 1261,1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 21.05.2015 року померла мама позивачки - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 207067 від 21.05.2015 року, її батько ОСОБА_4 помер раніше - 25.08.1997 року, про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть серії І-НМ №098569 від 25.08.1997 року.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно: 1/2 будинковолодіння №133 по вул. Шевченка в с. Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області, яке складається з житлового будинку загальною площею 171,1 кв.м., житловою площею 83,2 кв.м (л.А), вбиральні (л. Г), стайні (літ. Б), стодоли (літ.В), !/2 криниці (№1), воріт, огорожі, огорожі (№№ 2,3,4). Інша 1/2 частка будинковолодіння за вказаною адресою належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі наявного в матеріалах справи копії договору дарування, посвідченого 22.10.1985 року секретарем виконкому Шевченківської сільської ради за реєстровим номером №18 сторонами.

Згідно довідки №171 від 25.01.2016 року, виданої Шевченківською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, в погосподарській книзі №2 за 2011-2015 р.р. номер об"єкта погосподарського обліку 0138-5 за господарством ОСОБА_3 рахувалась 1/2 частка житлового будинку №133 по вул. Шевченка в с. Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області. ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною вище адресою та на день смерті ОСОБА_3 проживала разом з нею.

Про те, що позивачка ОСОБА_2 (згідно свідоцтва про одруження серії І-НМ №434077 від 28.04.1985 року дошлюбне прізвище «Хомишин») являється дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_3, свідчить копія свідоцтво про народжння (повторне)серії І-НМ № 028415 від 06.03.2006 року.

Про те, що відкрита спадкова справа та ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті мами ОСОБА_3, свідчить копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі та копія заяви №144 від 08.12.2015 року, справжність підпису заявника на якій засвідчено приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно копії повідомлення приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу ОСОБА_6 № 184/02-14 від 08.12.2015 року, адресованого ОСОБА_2 для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_3, померлої 20.05.2015 року, необхідно подати в нотаріальну контору документи, що підтверджують право власності померлої на дане майно.

Світлокопія технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, виданий ОСОБА_2, свідчить про те, що домоволодіння, яке знаходиться за адресою вул. Шевченка,133 в с. Шевченкове Долинського району складається з житлового будинку, стайні, стодоли, вбиральні, криниці, воріт та двох огорож.

Згідно довідки № 41 від 24.11.2015 року реєстрація права власності на вказане вище домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 являється єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка не відмовлялася від спадкового майна, та вважається такою, що прийняла спадщину, інших спадкоємців немає.

Згідно ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, тому суд, з урахуванням встановленого, вважає, що позивачка потребує захисту невизнаного її права власності на успадковане майно.

На пiдставi ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, ст.ст. 392, 1216, 1217,1220, 1258,1261, 1262, 1268,1297 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-216, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,- В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 будинковолодіння №133 по вул. Шевченка в с. Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області, яке складається з: житлового будинку загальною площею 171,1 кв.м., житловою площею 83,2 кв.м (л.А), вбиральні (л.Г), стайні (літ. Б), стодоли (літ.В), !/2 криниці (№1), воріт, огорожі, огорожі (№№ 2,3,4), яке належало ОСОБА_3, померлій 20.05.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Текст повного рішення виготовлено 10.02.2016 року