АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №635/4186/15-ц Головуючий І інстанції - Полєхін А.Ю.
Провадження №22ц/790/1298/16 Суддя-доповідач - Кіпенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Кіся П.В.,

за участі секретаря - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, яка дії в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8, треті особи: Харківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,

в с т а н о в и л а:

04 червня 2015 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 такими, що втратили право користування житлом будинком АДРЕСА_1

В обґрунтування позову посилався на те, що він є власником вищевказаного житлового будинку, в якому проживає він та його мати ОСОБА_9

Його брат - ОСОБА_4, жінка брата - ОСОБА_5, син брата - ОСОБА_2, донька брата з дітьми - ОСОБА_6. ОСОБА_8, ОСОБА_7 більше ніж 10 років мешкають у власному житловому будинку, однак, зареєстровані в його житловому будинку, чим порушують його права власника.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на не відповідність висновків суду обставинам справи, а саме не врахування судом тих обставин, що будинок раніше належав батькові позивача, - ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та що в 2011 році ОСОБА_10 склав заповіт на його користь і лише згодом залишив новий заповіт на позивача у справі, - ОСОБА_3

У в'язку з чим просить рішення районного суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Як вбачається з матеріалів справи сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, проте, в судове засідання сторони не з'явились, апелянт ОСОБА_2 надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановить, що суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Судова колегія погоджується з висновками суду, оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Судовим розглядом суду першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, не заперечується сторонами, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 вересня 2014 року, є власником спірного житлового будинку.

В зазначеному житловому будинку зареєстровані брат позивача - ОСОБА_4 зі своєю дружиною - ОСОБА_5, їх сином - ОСОБА_2, їх донькою - ОСОБА_6 з дітьми, ОСОБА_8, ОСОБА_7 /а.с. 25-35, 44, 45. 46, 47/.

Відповідачі у розумінні ст. ст. 156, 64 ЖК України не були і не є членом сім'ї нового власника будинку ОСОБА_3

Порушене право власника житла щодо усунення перешкод у здійснені ним прав власника, підлягає захисту.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Задовольняючи позов, районний суд обґрунтовано виходив з того, що відповідачами не надано доказів їх права користування спірним житлом.

З врахуванням наведеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели або могли привести до неправильного вирішення справи, оскільки рішення судом першої інстанції постановлено відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2015 року залишити - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.С. Кіпенко

Судді

Н.М. Шаповал

П.В. Кісь