У Х В А Л А

18 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - відділ реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про визнання шлюбу недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2015 року позов задоволено. Визнано недійсним шлюб з моменту укладення, зареєстрований 8 жовтня 1992 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 25 січня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 лютого 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в указаній справі.

У заяві ОСОБА_4. про перегляд судового рішення порушується питання про скасування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 лютого 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 45 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України).

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4. посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2011 року, ухвали Верховного Суду України від 25 липня 2007 року, 3 лютого та 4 жовтня 2010 року.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що відповідно до вимог статті 45 КпШС України шлюб між відповідачем та його померлою дружиною був дійсним, укладався з наміром створення сім'ї, оскільки подружжя вело спільне господарство та мало спільний бюджет. Під час розгляду справи судами не було встановлено, що при укладенні шлюбу померла дружина відповідача не могла розуміти і не розуміла значення своїх дій. Фіктивність вказаного шлюбу позивачем не доведено.

Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2011 року та ухвали Верховного Суду України від 25 липня 2007 року та 3 лютого 2010 року, що надані заявницею, як приклади, якими судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні позовів про визнання шлюбу недійсним скасовані, а справи передані на новий розгляд до суду першої інстанції, не містять правової позиції щодо спірних правовідносин, а вказують на допущені судами порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування належним чином фактичних обставин справи.

Ухвалою Верховного Суду України від 4 жовтня 2010 року, що надана заявницею як приклад, залишено без змін рішення суду апеляційної інстанції про визнання недійсним заповіту, складеного 19 квітня 2002 року ОСОБА_6 (померлою дружиною відповідача у справі, яка переглядається) на користь ОСОБА_7 (відповідача у справі, яка переглядається), однак вказане судове рішення не містить правової позиції у справі.

Порівняння змісту наданих для прикладу судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - відділ реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про визнання шлюбу недійсним за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 лютого 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко В.М. Сімоненко