Номер провадження 22-ц/788/312/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Шевченка В. А. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 грудня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Сумського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру

про відшкодування моральної шкоди та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_3 не погодився з цим рішенням та оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на незаконність і несправедливість оскаржуваного рішення, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Зазначає, що внаслідок побутового конфлікту його племінник ОСОБА_4 викликав бригаду з психдиспансеру. Від огляду лікарів він відмовився, проте була заведена картка хворого, тобто позивача взяли на облік як психічно хворого без його згоди, чим спричинили моральну шкоду. Вважає дії відповідача аморальними та незаконними, такими що порушують його честь та гідність.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_5, яка заперечила проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 19 липня 2012 року ОСОБА_6 звернувся до Сумського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру (далі Диспансер) із заявою про домашній огляд свого дядька ОСОБА_3, в якій викладено особливості поведінки позивача, а також вказано про відмову ОСОБА_3 самостійно відвідати лікаря-психіатра (а.с. 42 зв.).

19 липня 2012 року в Диспансері на позивача була оформлена медична карта амбулаторного хворого № 18679, форма № 025/0 (а.с. 42).

13 вересня 2012 року дільничний лікар-психіатр здійснив виїзд за адресою реєстрації позивача, проте огляд не був проведений, оскільки двері у квартирі йому не відчинили.

02 квітня 2013 року за викликом племінника був здійснений виїзд чергового лікаря-психіатра спеціалізованої бригади швидкої допомоги і під час проведення психіатричного огляду ОСОБА_3 категорично відмовився від будь-якої медичної допомоги, підстав для примусової госпіталізації не було встановлено, про що зазначено в медичній картці амбулаторного хворого (а.с. 43).

28 вересня 2015 року позивач самостійно звернувся на амбулаторний прийом за консультативним висновком на МСЕК. Він був оглянутий лікарями і в його медичній картці внесений запис про вперше виявлений діагноз лікарем-психіатром, який також зазначений в виданому йому консультативному висновку лікаря психіатра №1562.

05 листопада 2015 року він повторно звернувся на амбулаторний прийом за консультативним висновком для нотаріальної контори і йому був виданий консультативний висновок № 1751 від 06 листопада 2015 року (а.с. 4, 42).

Згідно з довідкою Диспансеру від 22 грудня 2015 року ОСОБА_3 ознак психічного розладу не виявляє, на диспансерному обліку не перебуває (а.с.41).

Питання диспансерного чи консультативного обліку відносно нього лікарями психіатрами з 2012 року й по даний час не вирішувалося, відповідна облікова медична документація, а саме, контрольна карта ф. №030-1/0, не заводилася (а.с. 22-23).

З викладеного вбачається, що в результаті письмового звернення ОСОБА_6 лікарями Диспансеру була заведена на позивача медична карта амбулаторного хворого відповідної форми та здійснено виїзд лікарів за місцем проживання позивача для його огляду.

Зазначені дії медичних працівників Диспансеру виконані відповідно до вимог Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1479-ІІІ, статтею 11 якого встановлено, що психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу.

Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи.

Заява про психіатричний огляд особи без її законного представника повинна бути надана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра.

Результатом розгляду поданої ОСОБА_6 письмової заяви стали заведення карти амбулаторного хворого та рішення лікаря психіатра Диспансеру про проведення домашнього огляду ОСОБА_3

Порядок оформлення медичної документації визначено Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації № 025/о «Медична карта амбулаторного хворого № », яка затверджена Наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності та підпорядкування».

Так, відповідно до п. 2 зазначеної Інструкції форма № 025/о є основним первинним медичним документом хворого, який лікується амбулаторно або вдома, і заповнюється на усіх хворих при зверненні у заклад охорони здоров'я, який надає амбулаторно-поліклінічну допомогу.

За таких обставин, заведення медичної документації відносно ОСОБА_3 є наслідком розгляду поданої ОСОБА_6 заяви про огляд позивача та не свідчить про наявність у позивача психічної хвороби чи про взяття його на облік як психічно хворого.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про відсутність порушень вимог зазначеного вище Закону та Інструкції медичними працівниками Диспансеру при оформленні медичної документації відносно позивача, який цих висновків не спростував і зворотного в суді апеляційної інстанції не довів.

В порушення вимог ст.60 ЦПК України позивачем не доведена протиправність дій відповідача, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального й процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: