Справа № 476/171/16-ц
Провадження № 2/476/61/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2016 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді Чернякової Н.В.

при секретарі Козаченко Л.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом Єланецького районного центру зайнятості Миколаївської області до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю

В С Т А Н О В И В :

01.04.2016 року Єланецький районний центр зайнятості звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 29.01.2007 року ОСОБА_2 звернулась до Єланецького районного центру зайнятості (далі Єланецький РЦЗ) з заявою на підставі якої останній було надано з 05.02.2007 року статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю. За період з 05.02.2007 року по 30.01.2008 року ОСОБА_2 отримала 1806,24 грн. вказаної допомоги.

В 2013 році Управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області надіслало до Єланецького РЦЗ повідомлення, що відповідачка в період отримання нею допомоги по безробіттю здійснювала нагляд за особою похилого віку, за що їй виплачувалась компенсація за надання соціальних послуг.

В результаті перевірки вказаної інформації позивачем встановлено, що відповідачка незаконно отримала допомогу по безробіттю.

Посилаючись на положення ст. 22, 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі Закон № 1533-ІІІ), Закон України "Про зайнятість населення" просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Єланецького РЦЗ незаконно виплачену допомогу по безробіттю в сумі 1806,24 грн. та в відшкодування судового збору 1378 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що вона в 2007 році дійсно звернулась до Єланецького РЦЗ з заявою про надання їй статусу безробітної, при цьому повідомила спеціалістам даної установи, що отримує компенсацію за надання соціальних послуг особі похилого віку, але вони не звернули на це належної уваги і допустили помилку, призначивши їй виплату допомоги по безробіттю, за яку повинні відповідати самі. Крім того вона вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності. Посилаючись на викладене, просила відмовити в задоволенні позову в зв'язку з пропуском вказаного строку.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно п.7 ч.1 ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Відповідно ст.2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачуваних законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом.

Відповідно до п. 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого постановою КМУ № 219 від 14.02.2007 року громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку з дня виявлення факту подання недостовірних даних, що мав місце під час одержання допомоги по безробіттю.

Судом встановлено, що 29.01.2007 року ОСОБА_2 звернулась до Єланецького РЦЗ із заявою про надання їй статусу безробітної з виплатою допомоги по безробіттю (а.с. 68-69). Наказом від 05.02.2007 року відповідачці надано статус безробітної і призначено допомогу по безробіттю (а.с. 73).

За період 05.02.2007 року по 30.01.2008 року відповідачка отримала 1806,24 грн. допомоги по безробіттю, що підтверджується розрахунком Єланецького районного центру зайнятості (а.с. 88).

Із листа Управління Пенсійного фонду в Єланецькому районі Миколаївської області № 2155/02-1 від 27.06.2013 року слідує, що ОСОБА_2 в період виплати допомоги по безробіттю отримувала компенсацію за надання соціальних послуг особі похилого віку (а.с. 6).

Відповідачка в судовому засіданні підтвердила вказані обставини.

За результатами перевірки вказаної інформації Єланецьким РЦЗ 31.07.2013 року складено акт № 67, що підтверджує подання особою недостовірних даних про доходи і відповідачці направлено 31.07.2013 року претензійний лист про необхідність повернення нею незаконно отриманої допомоги по безробіттю (а.с. 8, 72).

Відповідно до положень частини другої та третьої статті 36 Закону України № 1533-ІІІ, яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за № 915/5136), якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітній відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується в судовому порядку.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2, здійснюючи догляд за особою похилого віку, отримуючи за це грошову компенсацію, в період перебування на обліку в центрі зайнятості з 05.02.2007 року по 30.01.2008 року відносилась до категорії зайнятого населення. Вказана обставина є такою, що впливає на умови виплати безробітним забезпечення та надання їм соціальних послуг, а тому неповідомлення такими особами центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання ними своїх обов'язків та відповідно до ст. 36 Закону № 1533-ІІІ є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.

Доводи відповідачки відносно того, що вона повідомляла спеціалістів Єланецького РЦЗ при постановці на облік в 2007 році про отримання нею компенсації за надання соціальних послуг особі похилого віку не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому суд не може прийняти їх до уваги.

Крім того, в ході розгляду судом справи відповідачка заявила про застосування строку позовної давності.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Із матеріалів справи вбачається, що допомога по безробіттю була виплачена відповідачці ОСОБА_2 в 2007 році. З даним позовом про стягнення вказаної заборгованості позивач звернувся в 2016 році, тобто через 8 років. Про поважність причин пропуску строків позовної давності суду не повідомив і не просив суд про його поновлення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 12 Закону № 1533-ІІІ виконавча дирекція Фонду та її робочі органи контролюють правильність витрат за страхуванням на випадок безробіття, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 в 2011-2012 роках знову перебувала на обліку в Єланецькому РЦЗ і отримувала соціальну допомогу по безробіттю, що підтверджено копією трудової книжки (а.с. 24-28).

Враховуючи викладене, суд вважає, що Єланецький РЦЗ був зобов'язаний та мав можливість своєчасно встановити факт того, що ОСОБА_2 отримувала компенсацію за надання соціальних послуг особі похилого віку і відповідно припинити виплату допомоги по безробіттю або провести розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення і звернутися до суду про стягнення незаконно отриманих коштів в межах строку позовної давності.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що внаслідок спливу строку позовної давності позов задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати також не підлягають стягненню з відповідачки.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 216 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви Єланецького районного центру зайнятості Миколаївської області до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В. Чернякова.