№ 207/1728/15-ц
№ 2/207/23/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тюлюнової В.Г.

при секретарі Куцевол Л.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2

представника відповідача прокуратури Дніпропетровської області, ОСОБА_3,

представника відповідача Державної казначейської служби України в особі Управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Дніпропетровської області, Державної казначейської служби України в особі Управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська з позовною заявою до прокуратури Дніпропетровської області, Державної казначейської служби України в особі Управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, у розмірі 1 648 056, 04 грн., з яких моральна шкода 1 500 000 грн. і майнові втрати 148 056, 04 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 просить задовольнити, посилаючись на статті 1, 2, 3, 4, 11, 12, 13 Закону України від 01.12.1994 року №266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», 1167, 1173, 1176 ЦК України, Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", затверджене наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 року №6/5/3/41, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування майнових втрат обґрунтовує перебуванням протягом 25 місяців (з січня 2011 року по січень 2013 року) відстороненою від посади начальника Управління праці та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради і невиплати за цей період середньомісячної заробітної плати у розмірі 4 167,54 грн., тобто у розмірі 104 188,5 грн.

Також до складу майнових витрат ОСОБА_1 включає вартість надання їй адвокатом ОСОБА_2 під час досудового розслідування і судового розгляду кримінальної справи, підготовки зазначеного позову правової допомоги протягом 2010-2015 років на загальну суму 39 700 грн., на яку вона посилається в доданих копіях актів прийому-передачі виконаних робіт і квитанцій.

16 березня 2016 року до канцелярії Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська надійшло клопотання представника відповідача прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про закриття провадження по цивільній справі 207/1728/15-ц в частині стягнення майнової шкоди на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Представник Державної казначейської служби України ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала зазначене клопотання прокуратури. ОСОБА_1 і її представник адвокат ОСОБА_2 заперечували проти його задоволення.

Суд, вислухавши позивача, його представника і представників відповідачів, дослідивши наявні по справі письмові докази, в тому числі матеріали витребуваної із Заводського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальної справи № 1-378/11 за звинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, вважає, що клопотання прокуратури підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і сторонами по справі не заперечувалось і підтверджено, що 29.06.2010 прокуратурою м. Дніпродзержинська порушено кримінальну справу № 44109022 за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Управління праці та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

23.11.2010 старшим слідчим прокуратури м. Дніпродзержинська ОСОБА_1 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України і того ж дня обрано щодо неї міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд.

17.12.2010 по кримінальній справі № 44109022 прийнято постанову про притягнення ОСОБА_1 в якості обвинуваченої за вчинення злочину, який передбачений ч. 1 ст. 364 КК України.

17.12.2010 старшим слідчим прокуратури м. Дніпродзержинська прийнято постанову про відсторонення позивача від посади начальника Управління праці та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради.

28.12.2010 міським головою на виконання постанови слідчого прийнято розпорядження №144-р «ос» про відсторонення ОСОБА_1 від посади начальника Управління праці та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради.

17.01.2011 старшим слідчим прокуратури м. Дніпродзержинська на імя міського голови направлено подання про усунення причин і умов, які сприяли вчиненню ОСОБА_1 зазначеного злочину.

Також 17.01.2011 постановою старшого слідчого на майно позивачки накладено арешт, а саме на квартиру АДРЕСА_1 і квартиру АДРЕСА_2.

В січні 2011 року кримінальну справу за звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, направлено для розгляду до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.12.2014 кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, закрито на підставі ч. 2 ст. 282 КПК України у звязку з відмовою державного обвинувача від підтримання обвинувачення, накладені арешт на майно і підписка про невиїзд скасовані. Постанова суду 31.12.2014 року набрала законної сили. ОСОБА_1 в постанові суду розяснено право на реабілітацію в порядку, передбаченому спеціальним законом.

У судовому засіданні також досліджено витяг з трудової книжки ОСОБА_5 за період з 01.03.2002 по 12.03.2013 і встановлено, що 01.08.2008 ОСОБА_1 переведено на посаду начальника управління праці та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради, з якої 31.01.2013 звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію по 38 КЗпП України.

Крім того, ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено довідку департаменту охорони здоровя та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради №13 від 29.12.2014 про середньомісячну заробітну плату позивача на посаді начальника Управління праці та соціального захисту населення за жовтень - листопад 2010 року у розмірі 4 167, 54 грн.

За результатами огляду письмових документів 8-го тому кримінальної справи №1378/11, судом вивчено заяву ОСОБА_1 від 20.01.2015 в порядку Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», яку вона надала до канцелярії Заводського районного суду м. Дніпродзержинська і в якій просила відшкодувати їй майнову шкоду у розмірі 148 056, 04 грн. і моральну 385 000 грн., а також повідомити Департамент охорони здоровя та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради про закінчення щодо неї кримінального переслідування по справі №1-378/11. Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Івченко Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1, направила лише письмове повідомлення в порядку ч.2 ст. 11 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» до Департаменту охорони здоровя та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради без вирішення питання по майновій і моральній шкоді, завданій ОСОБА_6

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (далі - Закон України) у випадках, передбачених ст. 1 цього Закону, громадянинові відшкодовуються, зокрема, заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України розмір відшкодованої шкоди, зазначеної в п. 1 ст. 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу).

Відповідно до п. п. 11, 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року № 6/5/3/41 (далі - Положення), для визначення розміру шкоди, переліченої в п. 1 ст. З Закону України, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися:

1) при закритті провадження в справі органами дізнання або слідства Міністерства внутрішніх справ, Генеральної прокуратури і Служби безпеки України - відповідно до цих органів;

2) при винесенні виправдувального вироку або закритті справи судом першої інстанції чи в касаційному або наглядному порядку - до суду, який розглядав справу по першій інстанції;

3) при скасуванні постанови районного (міського) суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт і закритті справи - в районний (міський) суд (до судді), який розглядав справу про адміністративне правопорушення.

У місячний термін з дня звернення громадянина один з органів, перелічених в п. 11 Положення, залежно від того, хто з них здійснював слідчі дії або розглядав справу, витребує від відповідних державних і громадських організацій всі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру завданої шкоди, і виносить передбачену ч. 1 ст. 12 Закону України постанову (ухвалу).

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону у разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки розмір завданої позивачу майнової шкоди визначає відповідний орган, визначений ч. 1 ст. 12 Закону України та п. 11 Положення, а Заводським районним судом м.Дніпродзержинська по суті заява ОСОБА_1 від 20.01.2015 про відшкодування майнової і моральної шкоди не розглянута, позивач повинен повторно звернутися до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за визначенням розміру майнової шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 березня 2015 року за ОСОБА_7 до Головного управління держаної казначейської служби України у Дніпропетровській області, прокуратури Дніпропетровської області, Царичанського районного суду Дніпропетровської області про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду.

У звязку з цим, підстав для відкриття провадження у справі в частині стягнення на користь ОСОБА_1 майнової шкоди не було, а помилково відкрите провадження в цій частині повинно бути закрите з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 205, п.1 ч. 1, ч.2 ст. 208 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Дніпропетровської області, Державної казначейської служби України в особі Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконним діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду, закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Г. Тюлюнова