Справа № 592/182/16-ц
Провадження № 4-с/592/6/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Хитрова Б.В., за участю секретаря судового засідання Гуріної А.О., розглянув у відкритому судовому зсіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми скаргу боржника ( відповідача) ОСОБА_1, стягувач (позивач) - ПАТ «Укргазбанк» на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції при примусовому виконанні судового рішення,-

встановив:

Скаржник ОСОБА_1 обґрунтувала свою скаргу тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми по справі №1806/2-522/11 про стягнення на користь публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 стягнуто суму заборгованості та звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру №13, що належить скаржнику та знаходиться в місті Суми по вулиці Кооперативній, будинок №7

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_3 було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2013, якою відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_4 14.12.2015 було прийнято постанову про передачу майна стягувачу, якою предмет іпотеки в рахунок погашення боргу переданий ПАТ АБ «Укргазбанк».

З постановою про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.12.2015 скаржник не згоден, вважає її неправомірною, необґрунтованою, прийнятою при перевищенні повноважень, та такою, що не відповідає нормам діючого законодавства України, за наступних підстав:

1. Дії Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, суперечать чинному законодавству, оскільки з 07.06.2014 в Україні введений мораторій на примусове відчуження нерухомого майна позичальників (боржників), які мають кредитні зобов'язання за договорами споживчого кредиту в іноземній валюті, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя.

Таким чином, на даний час примусова реалізація предмету іпотеки неможлива.

2. Відповідно до статті 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в ньому в обов'язковому порядку зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

При прийнятті рішення у даній справі судом у резолютивній частині був зазначений наступний опис квартири - трикімнатна квартира, загальною площею 46,9 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Кооперативна, б. 7, кв.13.

У постанові про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2013, якою державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_3 було відкрите виконавче провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки також майно, на яке звертається стягнення, описане як трикімнатна квартира, загальною площею 46,9 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Кооперативна, 6.7, кв.13.

Проте державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_4 в оскаржуваній постанові про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.12.2015 предмет іпотеки описаний вже іншим чином - трикімнатна квартира, загальною площею 75,99 кв.м., за адресою: м. Суми, вул. Кооперативна, 6.7, кв.13.

Тобто у державного виконавця не було достатніх правових підстав для передачі предмету іпотеки стягувачу, оскільки провадження з виконання судових рішень є завершальною і невідємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі. В даному випадку - у справі №1806/2-522/11 резолютивною частиною рішення по якій вказано, що стягнення звертаються саме на трикімнатну квартиру, загальною площею 46,9 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Кооперативна, 6.7, кв.13. Отже, оскільки скаржницею було здійснено добудову квартири, внаслідок чого були змінені її технічні характеристики - збільшена площа та здійснені перепланування, то відповідно опис обєкта іпотеки змінився та не відповідає вказаному в рішенні та виконавчому листі.

Виходячи з вищевказаного скаржниця просить визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_5, які полягають у винесенні постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.12.2015 та ОСОБА_6 державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.12.2015 при примусовому виконання виконавчого провадження за виконавчим листом №1806/2- 522 від 02.08.2011, та скасувати Постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.12.2015 та ОСОБА_6 державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.12.2015, прийняті державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_5 при примусовому виконанні виконавчого провадження за виконавчим листом №1806/2-522 від 02.08.2011.

Крім того ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанов державного виконавця, оскільки лист адресований їй 14.12.2015 року отримала її донька та передала їй 08.01.2016 року , та д суду вона звернулась 11.01.2016 року.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» - стягував у виконавчому провадженні, в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, заперечив проти них.

Представник Зарічного відділу ДВС СМУЮ, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши докази по справі вважає, що строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця слід поновити, оскільки доказів вручення саме ОСОБА_1 постанови державного виконавця не надано (а.с.14), доводи, що вона пропустила цей строк не з поважних причин з підстав передачі ій постанови донькою 08.01.2016 року представником банку та виконавчої служби не надано.

Разом з тим суд вважає, що скарга задоволенню не підлягаю з наступних підстав.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми по справі №1806/2-522/11 про стягнення користь публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 стягнуто суму заборгованості та звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру №13, що належить скаржнику та знаходиться в місті Суми по вулиці Кооперативній, будинок №7

Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_3 було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2013, якою відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_4 14.12.2015 було прийнято постанову про передачу майна стягувачу, якою предмет іпотеки в рахунок погашення боргу переданий ПАТ АБ «Укргазбанк».

Скаржниця з постановою про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.12.2015 не згодена, вважає її неправомірною, необґрунтованою, прийнятою при перевищенні повноважень, та такою, що не відповідає нормам діючого законодавства України.

Зазначає, що дії Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, суперечать чинному законодавству, оскільки з 07.06.2014 в Україні введений мораторій на примусове відчуження нерухомого майна позичальників (боржників), які мають кредитні зобов'язання за договорами споживчого кредиту в іноземній валюті, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя.

Судом встановлено, що дійсно відповідно ч.1 п.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Судом достовірно встановлено, що хоча ОСОБА_1 і дійсно зареєстрована за адресо: АДРЕСА_1, але їй, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 52823008 від 08.02.2016 р. ОСОБА_7 на праві власності належить: квартира за адресою: АДРЕСА_1, квартира за адресою: м. Суми, вул.. Реміснича, б.6.кв.26, 1/3 частина будиноку за адресою: м. Суми, вул.. Достоєвського, б.15. Тобто квартира за адресо: АДРЕСА_1, не єдине нерухоме майно, яке перебуває у власності ОСОБА_1 Крім того відповідно до акту прийому-передачі майна від 03.02.2016 р. квартира за адресо: АДРЕСА_1, використовувалася пі офісне приміщення та на даний час, про що свідчать копії фотокарток вказаної квартири, які додані до акту, знаходиться в недобудованому стані. Тому в розумінні ч.1 п.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на вказане майно мораторій не розповсюджується.

Щодо невірного зазначення площі кватири в постанові державного виконавця, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог 3.4.3 договору про іпотеку підписаного ПАТ « Укргазбанк» та ОСОБА_8 22.11.2007 року остання брала на себе зобовязання без письмової згоди банку не здійснювати капітальний ремонт будівлі, чи здійснювати його істотні поліпшення. Всупереч вимог ст. 10,60 ЦПК України вона та її представник під час судвого розгляду не надали суду доказів існування письмової згоди банку на збільшення площі спірної побудови. Виходячи з вищезазначеного державний виконавець не порушив законних прав та інтересів боржника, зазначивши в постанові реальну площу квартири на момент здійснення виконавчих дій.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає доводи скарги не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, ст.ст. 25, 26, 47 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією про проведення виконавчих дій, -

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою на дій державного виконавця.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 стосовно визнання неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_5, які полягають у винесенні постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.12.2015 та ОСОБА_6 державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.12.2015 при примусовому виконання виконавчого провадження за виконавчим листом №1806/2- 522 від 02.08.2011, та скасування постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.12.2015 та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.12.2015, прийнятих державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_5 при примусовому виконанні виконавчого провадження за виконавчим листом №1806/2-522 від 02.08.2011 відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст судового рішення виготовлений 10.02.2016 р.

Суддя Б.В. Хитров