АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/957/15-ц Номер провадження 22-ц/786/780/16Головуючий у 1-й інстанції Кравець С. В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Триголова В.М.,

Суддів:Дорош А.І., Омельченко Л.М.,

При секретарі: Діхтяр Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в. м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 13 січня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області, третя особа: відділ Держгеокадастру у Машівському районі, про визнання недійсним та скасування державних актів на землю та рішень сільської ради , -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що у 1998 році був розроблений проект передачі земель колективної власності у приватну власність громадянам орендно-пайової спілки «Сонячне» на території Старицьківської сільської ради та було виготовлено державні акти 294 членам спілки. На підставі розпорядження Машівської РДА від 06.03.1998 № 74 позивач серед інших пайовиків отримав Державний акт на землю площею 6, 29 га для сільськогосподарського використання, яка в подальшому використовувалася з іншими паями в складі єдиного масиву. У 2009 році позивач вирішив самостійно обробляти земельні ділянки і звернувся до РДА з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації та присвоєння кадастрового номера, отримав дозвіл та виготовив документацію. Але при зверненні до державного реєстратора йому було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, з підстав розташування у межах його земельної ділянки, інших земельних ділянок або їх частин, зокрема: належних ОСОБА_4 площею 0, 9186 га процент накладення 9, 6533 %, ОСОБА_5 площею 0, 31 га, процент накладення 06647 %, ОСОБА_5 площею 0, 25 га процент накладення 0, 0428% на ріллю, та які видавалися на підставі рішень Старицьківської сільської ради від 31.03.2009р. та 06.06.2008р. Таким чином сільська рада прийнявши рішення щодо земельних ділянок, які знаходяться поза населеним пунктом всупереч ст. 12 ЗК України вийшла за межі своїх повноважень. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 152, 155 ЗК України позивач просив визнати недійсними та скасувати рішення Старицьківської сільської ради про затвердження технічної документації та передачі у приватну власність земельних ділянок громадянам та Державні акти.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 13 січня 2016 року позов ОСОБА_7 задоволено.

Визнано недійсним та скасовано рішення двадцять четвертої сесії п'ятого скликання Старицьківської сільської ради від 31 березня 2009 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0, 9186 га для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсним та скасовано Державний акт серії НОМЕР_1 від 26 липня 2010 року на право власності на земельну ділянку площею 0, 9186 га для ведення особистого селянського господарства на території с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області на ім'я ОСОБА_4.

Визнано недійсним та скасовано рішення вісімнадцятої сесії п'ятого скликання Старицьківської сільської ради від 06 червня 2008 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та передачу у приватну власність ОСОБА_5 земельних ділянок площею 0, 25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд та площею 0, 31 га для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсним та скасовано Державний акт серії НОМЕР_2 від 20 березня 2009 року на право власності на земельну ділянку площею 0, 25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області на ім'я ОСОБА_5.

Визнано недійсним та скасовано Державний акт серії НОМЕР_3 від 20 березня 2009 року на право власності на земельну ділянку площею 0, 31 га для ведення особистого селянського господарства на території с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області на ім'я ОСОБА_5.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить рішення суду першої інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_7 відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст.152,155 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Судом першої інстанції вірно установлено, що 24 квітня 1991 року 7 сесія 21 скликання Старицьківської сільської ради прийняла рішення про перерозподіл земель на її території, і в цьому ж році на підставі договору від 05.09.1991 року була виготовлена технічна документація про перерозподіл земель між землеволодільцями та землекористувачами (а.с. 138-148 т.1), а у 1998 році був виготовлений проект передачі земель колективної власності у приватну власність громадянам оренднопайової спілки «Сонячне» Машівського району (а.с. 149-159 т.1).

За розпорядженням № 74 від 06.03.1998 року Машівської РДА позивачу передано у власність земельну ділянку площею 6, 29 га розташовану на території Старицьківської сільської ради та призначеної для ведення сільськогосподарського використання, що підтверджується копією Державного акту серії ІІІ-ПЛ № 025444 від 18.06.1998 р. (а.с. 11 т.1).

В послідуючому, на підставі розпорядження РДА № 306 від 26.05.2009 року позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення межі земельної ділянки площею 6, 29 га (а.с. 17 т.1), але за рішенням № РВ-014 від 22.09.2014 року державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Машівському районі було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, у зв'язку з розташуванням в межах належної позивачу земельної ділянки інших земельних ділянок, зокрема: кадастровий номер НОМЕР_4 (9, 6533%) для ведення ОСГ площею 0, 9186 належної ОСОБА_4; кадастровий номер НОМЕР_5 (0, 6647%) для ведення ОСГ площею 0,31 га належної ОСОБА_5; кадастровий номер НОМЕР_6 (0, 0428%) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд площею 0, 25 належної ОСОБА_5 (а.с. 18-19 т.1). Цей факт підтверджується також схемою розташування земельної ділянки ОСОБА_7, з якої видно, що вона дійсно накладається на вже зареєстровані земельні ділянки (а.с. 100 т.1).

В той час, як убачається з копії Державних актів від 26.07.2009 року та 20.03.2009 року, відповідач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0, 9186 га, що знаходиться в с. Сонячне Машівського району для ОСГ, а ОСОБА_5 є власником двох земельних ділянок на території цього ж села площею 0, 25 га та 0, 31 га призначених для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства відповідно (а.с. 13-16 т.1).

Зазначені земельні ділянки оформлені відповідачами упродовж 2007-2009 років, зокрема 16.10.2008 ОСОБА_4 звернулася до сесії Старицьківської сільської ради про надання їй у власність земельну ділянку площею 1, 19 га в т.ч. під будівлею 0, 25 га, для ведення ОСГ 0, 94 га, яка рішенням позачергової двадцять першої сесії 5 скликання була задоволена (а.с. 173-184 т.1). А за заявою ОСОБА_8 жителя с.Сонячне поданої у лютому 2007 року про вилучення з його користування земельних ділянок 0, 55 га та 0, 43 га, Старицьківською сільською радою 04.05.2007 прийнято рішення, якою вона задоволена, землі приєднано до земель запасу сільської ради, та цим же рішенням за заявою ОСОБА_5 від 15.02.2007 року їй були надані вказані земельні ділянки (а.с. 185-201 т.1).

Рішення про затвердження технічної документації із землеустрою на ці земельні ділянки прийняті Старицьківською сільською радою 06.06.2008 року щодо землі ОСОБА_5 та 31.03.2009 року щодо землі ОСОБА_4 (а.с. 97-98 т.1).

З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що зазначені земельні ділянки знаходяться на межі с. Сонячне поряд з будинками відповідачів та земельною ділянкою позивача.

Згідно довідок Старицьківської сільської ради № 270 та 285 від 15 та 20.10.2014 року, а також № 283 від 14.11.2014 року вбачається, що ОСОБА_4 станом на 01.01.1989 року і по даний час проживає в АДРЕСА_1 і мала в користуванні земельну ділянку загальною площею 0, 76 га для обслуговування будинку і ведення ОСГ (а.с. 73, 108 т.1), в той час як придбала цей будинок в колгоспі Щорса 26.02.1992 року, що вбачається з договору купівлі-продажу (а.с. 71 т.1). ОСОБА_5 також проживає в АДРЕСА_1, але по вул. Комунарській, 17, про що свідчить довідка Старицьківської сільської ради № 278 від 15.10.2014 року (а.с. 74 т.1) та придбала вказаний будинок за договором купівлі-продажу від 24.04.2007 року (а.с. 72, 75-77).

З висновку судової земельно-технічної експертизи № 120 від 26.11.2015 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_4 площею 0,9186 га, що належить ОСОБА_4, частково знаходиться за межами с. Сонячне (площу неможливо встановити через інший масштаб «Викопіювання із плану земель», який становить 1:10000, а потрібно 1:50) та накладається частиною площі 6074 кв.м на земельну ділянку позивача; земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_6 площею 0, 25 га належна ОСОБА_5 частково знаходяться за межами с. Сонячне (площу неможливо встановити) та накладається частиною площі 27 кв.м на земельну ділянку позивача; земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_5 площею 0, 31 га належної ОСОБА_5 повністю знаходиться за межами с. Сонячне та накладається частиною площі 418 кв.м на земельну ділянку позивача (а.с. 160-182 т.2).

Статтею 173 ЗК України визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Як передбачено частиною першою статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до пункту 12 розділу X «Перехідні положення» ЗК України (який був чинним на час прийняття сільською радою рішення про надання земельних ділянок відповідачам), до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Частиною 1 ст. 23 ЗК України, 1992 року (чинного на час видачі позивачу державного акту на землю) передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Виходячи з викладеного, місцевий суд вірно прийшов до висновку, що Старицьківська сільська рада при прийнятті рішень про виділення земельних ділянок відповідачам вийшла за межі наданих їй повноважень, оскільки вона розпоряджається землями виключно в межах населеного пункту, а як було установлено частина наданих відповідачам земельних ділянок знаходиться за межами с. Сонячне та вже була надана позивачу уповноваженим органом і в нього був належний правовстановлюючий документ, а тому таким чином вона втрутилася в його право власності гарантоване законодавством.

Таким чином, вказані дії Старицьківської сільської ради, та як наслідок дії відповідачів, які використовували надані їм не уповноваженим органом земельні ділянки, призвели до неможливості позивачем здійснювати свої права по використанню своєї земельної ділянки у визначених в Державному акті межах, оскільки на неї площами 6074 кв.м, 27 кв.м та 418 кв.м накладаються земельні ділянки відповідачів.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Машівського районного суду Полтавської області від 13 січня 2016 року та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 13 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: (підписи) В.М. Триголов

А.І. Дорош

Л.М. Омельченко

ВІРНО: