Номер провадження 2/754/959/16
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю секретаря Щедрікової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. києві, ОСОБА_4 про зняття арешту, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачам та ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності, однак, на дану квартиру було накладено арешт та заборону на її відчуження. Оскільки на день подання позовної заяви постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та звільнення майна боржника з-під арешту, що обмежує законні права позивачів, як власників квартири щодо вільного розпорядження майном, останні були змушені звернутися до суду та просити суд зняти арешт з нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, накладений згідно постанови про арешт майна боржника ОСОБА_4 та оголошення заборони на його відчуження заборону на відчуження вищевказаної квартири.

10.12.2015 року позивачами подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої відповідачем 2 зазначено - ОСОБА_4

Позивач - ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою (а.с.31), однак до суду не з'явився.

Відповідач - ОСОБА_4 повідомлявся судом належним чином за останнім відомим місцем проживання, однак до суду не з'явився, тому суд вважав за можливе проводити розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши позивача - ОСОБА_2 та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності - ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних долях, що підтверджується свідоцтва про право власності від 18.09.2014 року (а.с.10).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, постановою державного виконавця було накладено арешт на майно боржника (ОСОБА_4), а саме: на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

15.04.2011 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою постановлено припинити чинність арешту майна боржника (ОСОБА_4) та звільнити майно боржника з розшуку (а.с.13).

Крім того, в постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено, що виконавчий документ виконано в повному обсязі (а.с.13).

05.10.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві з заявою про зняття арешту з спірної квартири (а.с.14).

Листом від 04.11.2015 року головним державним виконавцем надано відповідь на заяву, в якій зазначено, що виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 - знищено, тому надати інформацію та зняти арешт на майно накладене постановою державного виконавця не має можливості (а.с.15).

Судом встановлено, що виконавче провадження закінчено, оскільки, виконавчий документ виконано в повному обсязі, а тому підстави для продовження чинності арешту на спірну квартиру відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Нормами статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пункт 5.15. Інструкції про проведення виконавчих дій передбачає звільнення майна з-під арешту.

Згідно п.5.15.1. вказаної Інструкції, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи викладене, а також те, що постанова про закінчення виконавчого провадження не була виконана і станом на дату звернення до суду за ОСОБА_4 значиться арешт на спірну квартиру, крім того, не звільнення квартири з-під арешту порушує право користування та розпорядження майном інших власників, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" , ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. києві, ОСОБА_4 про зняття арешту - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна та заборону на відчудження нерухомого майна накладеного постановою Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві виданою 17 травня 2010 року за номером 1997/9 - квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої складає 63,6кв.м, що належить на праві власності в рівних долях ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПННОМЕР_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_3, відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_5 від 18 вересня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: