Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/7451/15 головуючий у 1 інстанції Кучеренко Н.В.
провадження № 22-ц/778/1389/16 суддя-доповідач Осоцький І.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Осоцького І.І.,

суддів: Кухаря С.В.,

Панкеєва О.В.,

при секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів та про розірвання договорів відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевкзаним позовом доПАТ «Дельта Банк», зазначивши, що між ним та відповідачем були укладені договори на відкриття поточних рахунків з використанням платіжних карток та обслуговування дебетних платіжних карток від 19 квітня 2012 року та 09 квітня 2013 року в гривнях та доларах США, відповідно, на рахунках яких на момент звернення до установи банку містився залишок 5 202 грн. 76 коп. та 18 201,19 доларів США. 20 березня 2015 року він звертався до відповідача з письмовою заявою про розірвання вказаних договорів та повернення належних йому коштів, однак кошти відповідачем повернуті не були. Лише 11 червня 2015 року у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб йому були сплачені кошти в розмірі 200 000 грн., однак залишок коштів йому повернуто так і не було, в зв'язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., посилаючись на те, що він, будучи людиною похилого віку, у зв'язку з неналежним виконанням банком своїх зобов'язань за вказаними договорами, постійно знаходиться в стресовому стані, що у свою чергу спричиняє йому душевні страждання.

У зв'язку з зазначеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь належні йому грошові кошти в розмірі 5 202 грн. 76 коп. та 10 754,62 доларів США, що еквівалентно 288 847 грн. 56 коп..

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 5 202 гривень 76 копійок та 10 754 доларів 62 центів США, що еквівалентно 288 847 гривень 56 копійок.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 січня 2016 року заяву ПАТ «Дельта Банк» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1.ч.2 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини.

Задовольняючи позов про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» грошових коштів за банківськими вкладами у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений гранічний розмір відшкодування на час запровадження тимчасової адміністрації, суд помилково виходив з наявності для цього підстав, передбачених нормами ст. 52 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З матеріалів справи вбачається, що сторонами укладено договори на відкриття поточних рахунків з використанням платіжних карток та обслуговування дебетних платіжних карток від 19 квітня 2012 року та 09 квітня 2013 року в гривнях та доларах США, відповідно, на рахунках яких на момент звернення до установи банку містився залишок 5 202 грн. 76 коп. та 18 201,19 доларів США.

Постановою НБУ від 02 березня 2015 року № 150 ПАТ „ДельтаБанк" віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкадів фізичних осіб від 02 березня 2015 року № 51, з 02.брезня 2015 року у ПАТ „ДельтаБанк" запроваджено тимчасову адміністрацію до 02 жовтня 2015 року.

Відповідно до ст., ст. 2, 26 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адмінстрація це процедцра виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми гранічного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення. незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума гранічного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн..

20 березня 2015 року позивач звертався до Банку з письмовою заявою про розірвання вказаних договорів та повернення належних йому коштів, однак кошти повернуті були лише 11 червня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб йому в розмірі 200 000 грн..

Відповідно до ч.5 ст.36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час дії тимчасової адмін страції не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов"зань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідацію банку.

Отже залишок неповернутих коштів, розмір якого за позовоними вимогами ОСОБА_3 склав: 5 202 грн. 76 коп. та 10 754,62 доларів США відповідно до вимог ст.52 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" підлягає відшкодуванню після прийняття рішення про ліквідацію ПАТ „Дельта Банк" в порядку черговості зобов"язань Банку, або у випадку відновлення роботи Банку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справах № 3-63гс15 від 22.04.2015р., № 6-2001цс15 від 20.01.2015 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов"язковою для всіх судів України.

Виходячи з наведеного, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача неповернутих грошових коштів за банківськими вкладами та похідні від них позовні вимоги про стягнення моральної шкоди на стадії віднесення ПАТ „Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації задоволені бути не можуть.

За таких обставин, рішення суду про задоволенні заявлених позивачем позовоних вимог підлягає скасуванню з ухваленням у цій справі нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_3 із компенсуванням згідно вимог ст. 88 ЦПК України понесених відповідачем судових витрат у цій справі, а саме: витрат судового збору у розмірі - 3 502,51 грн. за рахунок держави.

Керуючись ст.,ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задовольнити.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2015 року у цій справі скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів та про розірвання договорів відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки.

Компенсувати ПАТ „Дельта Банк" витрати судового збору у розмірі - 3 502,51 грн. за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: