У Х В А Л А

15 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Ярема А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 15 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, закрите акціонерне товариство «Будівельно-виробничий комерційний центр «Одісей», про визнання договору недійсним, визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2013 року вищезазначені позовні вимоги ОСОБА_4 було задоволено частково: визнано недійсним договір № 33 про співробітництво по інвестуванню будівництва житлового будинку від 9 липня 2002 року в частині набуття ОСОБА_5 прав інвестора; визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину спірної квартири; в іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 1 квітня 2014 року рішення суду першої інстанції було скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2014 року рішення апеляційного суду Одеської області від 1 квітня 2014 року скасовано, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2013 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 21 січня 2015 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2014 року було скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду касаційної інстанції.

За нового розгляду, ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2015 року рішення апеляційного суду Одеської області від 1 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду від 19 листопада 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду Одеської області від 27 жовтня 2015 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали суду касаційної інстанції та передачу справи на новий розгляд до суду касаційної інстанції з передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 234, 235 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2014 року, постанову Вищого господарського суду України від 4 жовтня 2005 року та ухвалу Верховного Суду України від 20 грудня 2007 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову з підстав його фіктивності, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції виходив із того, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження умислу обох сторін на укладення фіктивного правочину. Крім того, на виконання оспорюваного правочину відповідачці у власність передано майно.

Надана заявником для порівняння ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2014 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки постановою Верховного Суду України від 21 січня 2015 року вищезазначена ухвала скасована.

Постанова Вищого господарського суду України від 4 жовтня 2005 року також не є прикладом неоднакового застосування судом норм матеріального права оскільки у справі про перегляд якої подано заяву та у справі в якій ухвалена надана постанова має місце різне матеріально-правове регулювання спірних відносин, зокрема з підстав фіктивності правочину вимоги судом в останній не розглядалися, висновків постанова з цих підстав не містить.

Надана заявником ухвала Верховного Суду України від 20 грудня 2007 року не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, закрите акціонерне товариство «Будівельно-виробничий комерційний центр «Одісей», про визнання договору недійсним, визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на квартиру до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук
А.Г. Ярема