Справа № 482/425/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 липня 2016 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О.П.

секретаря судового засідання Фокіної М.В.

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_2 до Новоодеської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку(пай) в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 28.03.2016 року звернулася в суд з вищевказаним позовом про визнання права власності на земельну частку(пай) у порядку спадкування.

В своєму позові позивач зазначила, що її чоловік ОСОБА_3 був членом КСП «Перемога» Новоодеського району Миколаївської області, що підтверджується копією доданої нею до позову трудової книжки.

Зазначила, що 24.10.1995 року КСП «Перемога» було видано державний акт на право колективної власності на землю і прізвище її чоловіка було включено до списку членів КСП, які мають право на земельну частку(пай), що додавався до державного акту.

15.02.1999 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть, яке вона додає до позову.

Посилаючись на те, що вона являється єдиним спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, яка прийняла спадщину, але нотаріус не видає їй свідоцтва на спадщину на земельну частку (пай) через відсутність оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) і державного акту на земельну ділянку, так як ОСОБА_4 за життя його не отримав, на підставі ст.ст.5,22,23 ЗК України в редакції 1990 року, п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст.1218,1268 ЦК України, позивач просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на земельну частку (пай) у праві колективної власності на землю КСП «Перемога» розташованого на території Себинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області в розмірі 8,0 умовних кадастрових гектарів у порядку спадкування.

Позивач в судове засідання не зявилася. ЇЇ інтереси в судовому засіданні представляв її представник адвокат ОСОБА_5

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлений позов. Посилаючись на порушене право позивача, яка після смерті чоловіка ОСОБА_4 прийняла спадщину, але не може нотаріально оформити своє право на земельну частку (пай), так як її чоловік за життя не встиг отримати сертифікат і державний акт на землю, а нотаріус, в звязку з відсутністю оригіналу правоустановлюючого документу, не видає їй свідоцтво на спадщину, просив суд позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_6 райдержадміністрації в судове засідання не зявився, хоча, як свідчать документи і обставини справи, неодноразово викликався до суду, про що свідчать картки зворотних поштових повідомлень і достовірно знав про дату, час і місце судового розгляду даної справи.

На адресу суду від представника відповідача ОСОБА_6 РДА надійшли письмові пояснення на позов, в яких він не заперечував проти задоволення позову ОСОБА_2

Представник залученої до участі в справі третьої особи відділу Держгеокадастру в Новоодеському районі в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та про не заперечення проти задоволення позову.

У відповідності до вимог ст.ст.27,31,169 ЦПК України, справа розглянута у відсутність позивача, представника відповідача та представника третьої особи, враховуючи думку представника позивача, який наполягав на розгляді справи у їх відсутність, враховуючи наявність письмових заяв залучених до участі в розгляді справи осіб та достатність доказів про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши позовну заяву позивача і додані до неї документи, дослідивши обставини справи та додані до неї документи, перевіривши їх письмовими доказами, проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд, застосовуючи принципи диспозитивності і змагальності сторін, на підставі чинного матеріального і процесуального законодавства, приходить до висновку, що даний позов ОСОБА_2 безпідставний, не доведений, а тому, не підлягає задоволенню.

Цей висновок суду грунтується на наступному:

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.1995 року КСП «Перемога» Новоодеського району Миколаївської області було видано державний акт на право колективної власності на землю серії МК б/н, зареєстрований за №1.

До даного державного акту було додано список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, який складався із 477 осіб, серед яких під №350 значилося прізвище ОСОБА_3.

Розмір земельної частки(паю) по колишньому КСП «Перемога» становить 8,0 умовних кадастрових гектарів.

Відповідно до рішення загальних зборів КСП «Перемога» протокол №1 від 14.02.1997 року про виключення із членів КСП та не включення їх до уточнених списків на паювання земель, громадянин ОСОБА_3 був виключений із списків на паювання земель і сертифікат на земельну частку(пай) йому не виписувався і він його не отримував, земельна ділянка на картографічних матеріалах йому не визначалася.

Всі сільськогосподарські угіддя колишньої колективної власності КСП «Перемога» були розподілені між його членами, в тому числі і пенсіонерами, які раніше в ньому працювали і залишалися його членами, відповідно до списків, що додаються до державного акту на право колективної власності на землю. Вільних від паювання земель, на момент звернення позивача з позовом до суду, не залишилось, а також відсутні землі резервного фонду.

Як вбачається з наданих в судовому засіданні пояснень представника позивача, ОСОБА_7 зник безвісти в 1996 році.

11 березня 1999 року Новоодеським РВ РАГС було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3, в якому датою його смерті зазначено 15.02.1999 року без зазначення причини його смерті.

В судовому засіданні не встановлено жодних обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 за своє життя, чи його спадкоємці після його смерті, зверталися за захистом порушених прав ОСОБА_3 повязаних з його виключенням з членів КСП «Перемога» та його виключенням із списків осіб на паювання земель і, представник позивача не довів таких обставин в судовому засіданні ніякими доказами.

На момент судового розгляду справи, являється загальновідомим фактом та обставина, що КСП «Перемога» було ліквідовано без правонаступника та знято з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Аналіз та оцінка досліджених в судовому засіданні обставин і письмових доказів дають суду підстави стверджувати, що ОСОБА_3 не був членом КСП «Перемога».

Ці ж досліджені в суду докази підтверджують законність прийнятого рішення загальних зборів КСП «Перемога», що викладене в протоколі №1 від 14.02.1997 року доданого в додаток до державного акту на паювання земель, про виключення його із списку осіб, які мають право на земельну частку пай.

Ці зазначені судом обставини і цей висновок суду грунтуєтьсчя на тому, що позивач надала до свого позову ксерокопію трудової книжки ОСОБА_3, з якої вбачається, що це не трудова книжка колгоспника, а трудова книжка робітника, а зроблені в ній записи за 27.06.1990 тільки підтверджують той факт, що ОСОБА_3 був прийнятий на роботу плотником в колгосп «Перемога», а не в його члени.

Представник позивача на пропозицію суду, відповідно до ст.10 ЦПК України, доповнити судове слідство по справі іншими належними доказами, не надав суду ніяких доказів, які б спростовували цей висновок суду та доводили б ті факти, що ОСОБА_3 був членом КСП «Перемога» і, що він дійсно мав передбачене чинним законодавством право на земельну частку(пай) в цьому господарстві і, що ОСОБА_3 незаконно був виключений із списків осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Відповідно до п.п.1-2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, ст. ст.1-2 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

З аналізу вищевказаних норм права вбачається, що для виникнення у особи права на земельну частку (пай) необхідні умови членства в КСП, СК, СГАТ та входження до списку осіб, які мають право на паювання земель, що додаються до державного акту на право колективної власності на землю.

Разом з тим, через недоведеність позивачем та її представником позовних вимог і зазначених в позові обставин щодо членства ОСОБА_3 в КСП «Перемога» та права на земельну частку (пай), суд не вбачає беззаперечних правових підстав вважати, що ОСОБА_3 був таким членом КСП «Перемога» і, що він, як член цього підприємства числиться у списках осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додаються до цього державного акту на право колективної власності на землю та мав право на земельну частку (пай).

Реєстрація сертифікатів про право на земельну частку (пай) в КСП «Перемога», як свідчать обставини, що викладені в довідці в.о. заступника начальника районного відділу земельних ресурсів №1186 від 27.09.2006 року, що залучена до спадкової справи ОСОБА_3, відбулася 15.05.1997 року.

ОСОБА_3 сертифікат на земельну частку (пай) не виписувався і він за життя за цим документом не звертався до компетентних органів.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, на яку посилається позивач у своєму позові, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких вищевикладених обставин, проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_3 не виникло право на земельну частку (пай), в звязку з чим, його дружина позивач по справі - ОСОБА_2 не могла та не успадкувала це право, у відповідності до ст.1218 ЦК України, а тому її вимоги про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, суд вважає безпідставними і не доведеними.

Крім того, що суд прийшов до висновку про безпідставність і недоведеність заявленого позову ОСОБА_2, іншою, додатковою, але не основною, підставою для відмови в задоволені цього позову, являється пропуск позивачем строку позовної давності.

Так, позивачка у своєму позові зазначає, що вона дізналася про порушення свого права на спадкування права на земельну частку (пай) лише у 2016 році з листа відділу Держгеокадастру у Новоодеському районі Миколаївської області.

Це твердження позивачки оманливе, не відповідає наданим її поясненням і суперечить фактичним обставинам справи та не узгоджується з наданими нею доказами (документами).

Так, з наданої суду Новоодеською нотаріальною конторою копії спадкової справи і долучених до цієї справи документів, які були представлені позивачкою, вбачається, що ОСОБА_2 ще в 2006 році зверталася до Новоодеського районного відділу земельних ресурсів за інформацією про наявність прізвища її чоловіка ОСОБА_3 у списках членів КСП «Перемога» на паювання землі і знала про те, що сертифікат на прізвище її чоловіка не виписувався.

Так, з ксерокопії довідки, виданої в.о. заступником начальника Новоодеського районного відділу земельних ресурсів №1186 від 27.09.2006 року, що залучена до цієї спадкової справи ОСОБА_3, вбачається, що реєстрація сертифікатів на право на земельну частку (пай) в КСП «Перемога» відбулася 15.05.1997 року і, що сертифікат на земельну частку пай ОСОБА_3 не виписувався.

Ця довідка, як свідчать її вихідні дані була видана в 2006 році і позивачка надала її нотаріусу для залучення до спадкової справи.

Тому, аналізуючи та оцінуючи цю довідку і сукупності з усіма іншими фактичними обставинами справи, суд приходить до висновку, що твердження позивачки про те, що вона взнала про своє порушене право в 2016 році являються неправдивими.

Позивач та її представник в судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, не довели заявлених позовних вимог у спростування зазначених судом висновків.

На момент видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_3, що відбулося 11.03.1999 році і до 01.01.2004 року всі зазначені в позові правовідносини щодо паювання землі та виникнення і захист права на земельну частку (пай), регулювались ЦК України в редакції 1963 року.

Відповідно до п.п.4-6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, норми цього Кодексу застосовуються до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, а щодо позовної давності, то вона застосовується до позовів, строк предявлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше і не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Тому, до виниклих і зазначених в позові правовідносин щодо позовної давності, суд, на підставі викладеного, керується положеннями ст.ст.71, 75,76 ЦК України в редакції 1963 року, де вказано про загальну позовну давність у три роки та про обовязковість застосування судом позовної давності до виниклих спірних правовідносин в незалежності від заяви сторін.

На час виникнення зазначених правовідносин ст.71 ЦК України в редакції 1963 року, передбачався трирічний строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушених прав.

ОСОБА_3 за життя не скористався своїм право звернення до суду за захистом свого порушеного права на земельну частку (пай), а після його смерті, його дружина позивач по справі, як спадкоємиця, яка прийняла спадщину більше 16 років не зверталася за захистом цього права, внаслідок чого пропустила без будь-яких поважних причин трирічний строк позовної давності, що застосовується до спірних правовідносин, відповідно до ст.71 ЦК України в редакції 1963 року,

Суд в обґрунтування неповажності причин пропуску позовної давності зазначає, що державний акт на право колективної власності на землю КСП «Перемога» було видано 24.10.1995 року, що процес приватизації і розпаювання землі в державі широко освітлювався усіма засобами масової інформації, а тому ОСОБА_3 і позивач, як його дружина, проживаючи в селі серед односельців, які отримували сертифікати і землю знали про цей процес і повинні були своєчасно звернутися до суду за захистом свого порушеного права, якщо вважали, що воно порушене, але без поважних на те причини не зробили цього і, позивач протягом 16 років до суду не зверталася, внаслідок чого пропустила, передбачений ст.71 ЦК України в редакції 1963 року, строк позовної давності.

Спірні правовідносини не відносяться то тих правовідносин, на які позовна давність не розповсюджується(ст.83 ЦК України в ред..1963р.).

Згідно зі ст.80 ЦК України ( в ред.. 1963р.), сплин строку позовної давності являється підставою для відмови в задоволені позову, якщо суд не визнає поважною причиною пропуск строку позовної давності.

В судовому засіданні не встановлено поважності причин пропуску позивачем строку позовної давності і не встановлено обставин, що призупиняють чи переривають плин цього строку позовної давності (ст.ст.78,79 ЦК України в ред.1963р.).

Тому, з урахуванням всього викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити позивачу через недоведеність і безпідставність заявленого позову, а також, як про додаткову підставу для відмови в позові, суд зазначає про пропуск позивачем строку позовної давності.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, у випадку відмови в задоволені позову, понесені позивачем судові витрати йому не компенсуються.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 179,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволені її позову до Новоодеської райдержадміністрації про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) у праві колективної власності на землю КСП «Перемога», розташовану на території Себинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області в розмірі 8,0 умовних кадастрових гектарів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні при проголошенні рішення протягом десяти днів з моменту одержання копії цього рішення суду.

Головуючий: