провадження № 2/243/3969/2016
справа № 243/7932/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року.

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О.В.,

при секретарі Хміль О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов'янськ, Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила розірвати шлюб, укладений між ними. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем з 30 серпня 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 460. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із нерозумінням одне одного. Шлюбні відносини припинені з серпня 2016 року. Спільне господарство між ними не ведеться. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Спору з приводу поділу спільного майна подружжя між сторонами на сьогодні не існує. У зв'язку із викладеним, просила суд розірвати шлюб.

Позивачка ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, місце та час розгляду справи, до судового засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити. У разі задоволення позову, просила залишити їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено, що30 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 460, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії: НОМЕР_3 (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження хлопчика Серії: НОМЕР_4 (а.с.8).

Спору з приводу поділу спільного майна подружжя та місця проживання дитини між сторонами на сьогодні не існує.

Спільне життя сторін не склалося у зв'язку із нерозумінням одне одного. Шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2016 року. Спільне господарство сторони не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

В зв'язку з цим, судом відповідно ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Відповідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Так, відповідачем ОСОБА_2 на адресу суду було надано письмову заяву, зі змісту якої видно, що останній, позов ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд приймає до уваги таку заяву відповідача ОСОБА_2 у зв'язку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивача.

Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. Дитина залишається із позивачкою, оскільки між сторонами з цього приводу існує домовленість.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін.

Відповідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1», суд приходить до висновку, що слід його залишити.

Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У зв'язку з тим, що судом позов задоволено, суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір, у розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений нею при зверненні до суду із даним позовом.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, 104 ч. 2,105 ч. 3, 110 ч.1, 112, 113, 115 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 30 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 460 - розірвати.

Залишити ОСОБА_1 після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий - суддя: О.В. Ільяшевич