Справа № 654/2657/16-ц
Провадження № 2/654/1017/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2016 м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ширінської О.Х.,

за участю секретаря Слюсар О.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення.

Позивач свої вимоги обґрунтувала тим, що ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 24.09.2012 року за нею визнано право власності на 37/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Лермонтова, 26. У квітні 2015 року ОСОБА_4 та його співмешканка ОСОБА_5 запропонували їй обмін житловими будинками, а саме: вона передає відповідачам належний їй будинок, що розташований за адресою : Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Лермонтова, 26, а відповідачі натомість передають їй житловий будинок, що розташований за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Лермонтова, 20. На підтвердження своїх прав на володіння вказаним майном ОСОБА_4 передав їй генеральну довіреність на повне розпорядження домоволодінням та витяг з реєстру речових прав, про те що вказане майно належить довірителю. Дана угода між ними носила лише усний характер і ніяким чином не була затверджена. Таким чином, у травні 2015 року вона переїхала до житлового будинку, що розташований за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Лермонтова, 20, а відповідачі переїхала до її будинку.

До теперішнього часу вказаний обмін ніяким чином не оформлений. Крім того, при вивчені документів, які передали їй відповідачі, вияснилось, що генеральна довіреність видана на третю особу, яка ніякого відношення до відповідачів не має. Побоюючись вчинення відносно неї шахрайських дій, вона повідомила відповідачів про те щоб вони звільнили її житловий будинок. У відповідь від ОСОБА_4 отримала погрози вбивством її та її сина. Звільнити її будинок відповідачі категорично відновляються, не зважаючи на те, що ніяких правових підстав на проживання в ньому у них не має.

Просить суд усунути перешкоди у користуванні житловим приміщення, яке належить їй на праві приватної власності шляхом виселення відповідачів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у позовній заяві. Також зазначив, що сторони домовились про обмін житлом. Через деякий час його довірителька зясувала, що будинок не відповідає тим умовам і домовленостям на які вона погоджувалась. Також згодом зясувалось, що власником даного житлового будинку по документам є інша особа.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що він є власником будинку, всі документи на право його власності знаходяться у позивачки. Угода між ними носила усний характер. Просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про день і час слухання справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши представника позивача, відповідача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 24.09.2012 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 37/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Лермонтова,26. Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядженням майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.

Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Надані в судовому засіданні заперечення відповідача носять лише усний характер та нічим не підтверджуються. Будь-яких доказів того, що вони проживають на законних підставах у належному відповідачу будинку суду не надано. Відповідачі не є членами сімї позивача, добровільно виїхати з житлового будинку, який належить позивачу категорично відмовляються.

Крім того, з довіреності, посвідченої нотаріусом 24.12.2013 року слідує, що ОСОБА_6 є власником 11/25 частини житлового будинку № 20 по вул. Лермонтова в м. Гола Пристань. Цією довіреністю вона уповноважує ОСОБА_7 підготувати всі необхідні документи для продажу належної їй частини житлового будинку. ОСОБА_1 яких інших документів, які б підтверджували право відповідачів на даний будинок, суду надано не було.

З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 179, 209, 212, 213, 215, 217, 228, 233 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321,386, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні майном, яке належить їй на праві приватної власності, а саме: житловим будинком, що розташований за адресою: Херсонська область, м .Гола Пристань, вул.. Лермонтова,26, шляхом виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн., тобто по 275,60грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі апеляційного скарги через районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги

Суддя О. Х. Ширінська