Провадження №22-ц/784/80/16
Головуюча першої інстанції: ГуденкоО.А.
Категорія 6 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1І
У Х В А Л А

21 березня 2016 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського Апеляційного суду в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів Серебрякова Т.В.

ОСОБА_2

із секретарем

судового засідання: ОСОБА_3

з участю

представників:

позивача - ОСОБА_4

третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

Управління державної архітектурно-будівельної Інспекції у Миколаївській області ( далі - УДАБІ у Миколаївській області) на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.10.2014 р., у справі за

позовом

Інспекції ДАБК у Миколаївській області, правонаступником якої є ДАБІ у Миколаївській області, до ОСОБА_6, (треті особи Миколаївська міська рада та ОСОБА_5) про знесення самочинно збудованих будівель,

встановила:

18.08.2014 р. Інспекція ДАБК звернулася з позовом до ОСОБА_6 про знесення самочинно збудованих будівель.

Позивач зазначав, що відповідач побудував житловий будинок та два сараї літ.» Л-2» та літ. «З» відповідно, за адресою вул.. Котельна №107 м. Миколаєва без належно затвердженого проекту, без дозволу на виконання будівельних робіт та на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети.

Відповідних приписів про усунення правопорушення у сфері містобудівної діяльності не усунув.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив зобовязати відповідача знести самочинно зведені будівлі з покладенням на нього витрат на проведення цих робіт.

Крім того, позивач вимагав відшкодувати йому понесені судові витрати.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.10.2014 р. постановлено про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на необгрунтованість висновків суду та порушення норм матеріального права.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення в межах оскарження, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з таких підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак, з таким висновком суду, колегія суддів не погоджується.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем неодноразово проводились численні перевірки дотримання відповідачем вимог у сфері містобудівного законодавства, під час яких встановлено, що ОСОБА_6 здійснює без затвердженого проекту та без реєстрації відповідних документів, які надають право виконувати такі роботи, будівництво садибного індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями.

Зокрема, 22.04.2013 р. було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил за адресою: м. Миколаїв, вул. Котельна, 107, в ході якої було встановлено порушення ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. ст. 7,9 Закону України «Про архітектурну діяльність», а саме: виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку, сараю (літ. «Л-«2»), сараю (літ. «З») без відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, та без затвердженої проектної документації.

За результатами перевірки складено акт і протокол про адміністративне правопорушення та надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил, шляхом усунення оформлення відповідних документів на житловий будинок, сарай (літ. «Л-«2»), сараю (літ. «З») у порядку, визначеному чинним законодавством України.

За встановленим фактом виконання будівельних робіт з будівництва садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими будівлями ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

В подальшому за результатами неодноразових перевірок від 10.07.2013 р., 11.10.2013 р., 17.01.2014 р. та 26.03.2014 р. відповідачу надавалися відповідні приписи про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності та застосовувалися заходи адміністративного впливу у вигляді штрафів.

Оскільки забудовник не виконав зазначених приписів, позивач, з метою реалізації владних повноважень звернувся до суду із вимогою про знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суду першої інстанції, перш за все треба було з'ясувати юрисдикційність, тобто предметну підвідомчість спору суду загальної юрисдикції.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Порядок будівництва нерухомого майна врегульовано відповідними нормативними актами, а саме: Земельним кодексом України; ЦК України; законами України: «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність», «Про пожежну безпеку», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про екологічну експертизу», «Про охорону культурної спадщини», Порядком видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2011 року № 103, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 року за № 902/19640.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту вищевказаної правової норми в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України та статті 3 ЦПК України.

Вирішуючи спори про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, де позов заявлений суб'єктом владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення контролю, у зв'язку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва (частина сьома статті 376 ЦК України), судам слід перевіряти, чи не є відносини між сторонами публічно-правовими та чи підлягає зазначений спір вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року № 6-137цс14, яка, відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України.

Розглянувши спір у порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції не звернув уваги на наведені вимоги закону та залишив поза увагою те, що позивач Інспекція, правонаступником якої є Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Миколаївській області - звернулось до суду як суб'єкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення контролю у сфері містобудування у зв'язку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва та містобудування.

Адже статтею 7 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року № 294 «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Таким чином, суд не врахував, що відносини між сторонами є публічно-правовими, а тому зазначений спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, оскільки реалізація права субєкта владних управлінських функцій щодо вирішення спору у публічно-правових відносинах має здійснюватись за правилами адміністративного судочинства.

Ураховуючи те, що порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, допустив суд першої інстанції, рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених ч. 1 ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 310, 314-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління державної архітектурно - будівельної Інспекції у Миколаївській області задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.10.2014 р. скасувати.

Провадження у справі за позовом Інспекції ДАБК у Миколаївській області, правонаступником якої є ДАБІ у Миколаївській області, до ОСОБА_6, (треті особи Миколаївська міська рада та ОСОБА_5) про знесення самочинно збудованих будівель закрити.

Роз'яснити Управлінню Державної архітектурно - будівельної інспекції у Миколаївській області, що воно має право в порядку, визначеному ч. 3 ст. 6 КАС України, звернутися із позовною заявою до адміністративного суду, якщо вважає, що діями ОСОБА_6 порушено його права чи інтереси.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: Н.В. Самчишина

ОСОБА_7