Ухвала

іменем україни

09 березня 2016року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Фаловська І.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2014 року та додаткового рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради, Управління земельних ресурсів м. Черкаси та Черкаського району, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсним рішення міської ради та державного акта на приватизацію земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2015 року, в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2014 року та додаткового рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2014 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати вказані ухвали та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити, або передати справу на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

При цьому наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами, який визначений у ч. 2 ст. 361 ЦПК, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно із ч. 2 ст. 365 ЦПК України, розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Так, в обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 посилалась на те, що ОСОБА_3 було самозахоплено 26 кв. м та 117 кв. м землі, стверджуючи, що ним обманним шляхом було отримано погодження Управління архітектури та містобудування. Вважає, що нововиявленою обставиною є невідповідність державної землевпорядної експертизи від 07 квітня 2005 року вимогам Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації».Також рішення комісії по земельним спорам виконкому міськради від 02 серпня 2004 року скасоване судом першої інстанції від 16 червня 2005 року, яке в липні 2005 року вступило в законну силу, а в рішенні суду є посилання на неналежний доказ, наданий представником ОСОБА_3 - ОСОБА_6, зазначивши, що по даному питанню порушено кримінальну справу та внесеної до ЄРДР відносно ОСОБА_6

Судами втановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради, Управління земельних ресурсів м. Черкаси та Черкаського району, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсним рішення Черкаської міської ради від 05 липня 2005 року № 8-325 та державного акта на приватизацію земельної ділянки ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1). Додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2014 року доповнено мотивувальну частину зазначеного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси. Зазначені рішення суду залишені в силі ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29 серпня 2014 року.

Як при розгляді справи в суді першої інстанції, так і при перегляді справи в суді апеляційній інстанції вже досліджувалися вищевказані обставини та докази, на які заявник посилається як на нововиявлені обставини.

Крім того, судами встановлено, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2007 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 січня 2014 року, встановлено, що не знайшли підтвердження доводи позивача ОСОБА_7 про порушення вимог законодавства при прийнятті рішення Черкаської міської ради від 05 липня 2005 року про надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки в домоволодінні по ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі якого видано державний акт про право власності на земельну ділянку. Вказане рішення відповідає вимогам чинного законодавства, прийнято повноважним органом, в порядку та спосіб, передбачений законом.

Щодо посилання заявника на кримінальну справу та внесення до ЄРДР відносно ОСОБА_6, то згідно листа прокуратури Черкаської області від 17 вересня 2014 року, 16 вересня 2014 року кримінальне провадження від 21 червня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 182 КК України в порядку ст. 216 КПК України з СВ Соснівського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області направлено до СВ Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області.

Крім того, заявник вказувала на підробку документів, які стали доказами у даній справі. Однак, суди встановили, що даних про наявність вироку суду за результатами розгляду вказаної кримінальної справи чи підробки документів суду не було надано.

Як на нововиявлену обставину ОСОБА_2 також посилалась на те, що в рішенні виконкому Черкаської міської ради від 09 грудня 1954 року ніяких відомостей відносно домоволодіння по ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено. Дана обставина не має свого підтвердження, оскільки згідно листа державного архіву Черкаської області від 14 листопада 2014 року на заяву від 10 листопада 2014 року, у вказаному рішенні не виявлено відомостей щодо домоволодіння по ІНФОРМАЦІЯ_1 саме на прізвище Биченко.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми закону, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності і надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що заявник не надала суду доказів, які можуть вважатися істотними обставинами, а також не довела, що відомості, на які вона посилається не були і не могли бути їй відомі або здобуті нею під час розгляду справи; обставина, на яку посилається заявник у своїй заяві, не є нововиявленою обставиною у розумінні ст. 361 ЦПК України.

Крім того, апеляційний суд перевірив законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, та обґрунтовано залишив вказану ухвалу без змін.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних ухвал вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2014 року та додаткового рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради, Управління земельних ресурсів м. Черкаси та Черкаського району, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсним рішення міської ради та державного акта на приватизацію земельної ділянки, за касаційною скаргою на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ І.М.Фаловська