У Х В А Л А

іменем України

"22" березня 2016 р. Справа6-135/11

Категорія

Код суду: 231

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

за участю секретаря судового засідання Сарафімовської Т.О.

розглянувши подання державного виконавця Державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу ДВС Ямпільського РУЮ у Вінницькій області звернувся до суду за погодженням начальника відділу ДВС Ямпільського РУЮ із поданням про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 Вказав, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист №2-3992/2011 виданий 05.10.2011 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 7827 (сім тисяч вісімсот двадцять сім) гривень 01 копійку. Заявник просить суд винести ухвалу про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України до повного виконання ним судового рішення, посилаючись на те, що боржник борг не сплачує, ухиляється від зобовязань покладених на нього рішенням.

Державний виконавець відділу ДВС Ямпільського РУЮ Вінницької області ОСОБА_3 подання підтримав, про що надав суду заяву від 22.03.2016 за вх..№1536 із клопотанням справу розглянути без його участі. Відносно заявленого подання покладається на розгляд суду.

Відповідно до ст.377-1 ч.2 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом ухвалено про задоволення заявленого клопотання державного виконавця, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду подання, такий розгляд справи не порушує прав та інтересів державного виконавця або будь-яких інших осіб.

ОСОБА_4 досліджених доказів, а саме копії постанови про відкриття провадження від 18.10.2011 встановлено, що на підставі виконавчого листа №2-3992/11, виданого 05.10.2011 Шевченківським районним судом м. Києва відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 7827 (сім тисяч вісімсот двадцять сім) гривень 01 копійку. ОСОБА_4 копії виконавчого листа №2-3992/11, виданого 05.10.2011 Шевченківським районним судом м. Києва стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 7827 (сім тисяч вісімсот двадцять сім) гривень 01 копійку.

Державним виконавцем у цьому провадженні не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України.

Оцінюючи усі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності та враховуючи, що відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заявлені вимоги є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

В матеріалах подання відсутні будь-які докази, які б підтвердили ту обставину, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження відносно нього та повідомлений у встановленому порядку про можливість добровільного виконання судового рішення. Відсутні будь-які докази, які б підтвердили ту обставину, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення. Вказані в поданні державним виконавцем обставини про необхідність обмеження права боржника у виїзді за кордон не ґрунтуються на вимогах закону та не є підставою вважати, що боржник ухиляється від виконання судового рішення або може виїхати за кордон саме з метою ухилення від виконання судового рішення. Доводи державного виконавця про ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення є лише його припущенням, не підтвердженим жодним доказом. Суду не надано жодного доказу про вихід державного виконавця за місцем проживання боржника з метою виявлення майна боржника, на яке можливо звернення стягнення, відсутній акт державного виконавця про наявність (відсутність) боржника за місцем свого постійного проживання, що свідчить про неповноту вчинених виконавчих дій з метою належного виконання вказаного судового рішення.

Крім цього, державним виконавцем не надано доказів про витребування відомостей про наявність у боржника закордонного паспорту та грошових вкладів в банківських та фінансових установах, що свідчить про неповноту вчинених виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Неповнота вчинення виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань, дає підставу суду вважати недоведеними обставини, на які державний виконавець посилається у своєму поданні.

Оскільки заявником не надано суду переконливих та достовірних доказів на підтвердження його вимог, суд вважає подання необґрунтованим і має підстави відмовити у його задоволенні.

Керуючись ст.ст.5, 8, 10, 11, 60, 208, 212, 213, 214, 215, 293, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.Г. ЛЮБИНЕЦЬКА-ОНІЛОВА