АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1299/16 Справа № 199/7892/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
21 січня 2016 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2016 рік січень 21 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Лисичної Н.М., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейд», третя особа ОСОБА_3 про стягнення відшкодування моральної шкоди, завданої стійкою втратою працездатності внаслідок нещасного випадку, повязаного з виробництвом, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейд» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя під час виконання трудових обовязків, посилаючись на те, що 12 травня 2005 року за наказом № 060 її було прийнято до відповідача на посаду комірника.

24 травня 2007 року під час перебування на робочому місці та у робочий час з позивачкою стався нещасний випадок, про що 02 червня 2007 року складено Акт № 1.

Згідно з висновком комісії щодо розслідування нещасного випадку, викладеного в Акті розслідування нещасного випадку від 02 червня 2007 року, даний випадок вважається таким, що пов'язаний з виробництвом.

Відповідно до виписки із Акту огляду МСЕК № 605270 від 22.01.2008 року позивачці встановлено III групу інвалідності.

Виписка з Акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги № 021327 від 22.01.2008 року визначає ступінь втрати позивачкою професійної працездатності у розмірі 40 %.

Довідкою за № 022389 від 16.02.2009 року визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 35 %.

Довідкою за № 005943 від 12.02.2010 року визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 35 %.

Довідкою за № 075688 від 07.02.2012 року визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 45 %.

Довідкою за № 0026599 від 15.05.2014 року визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 25 %. Вказаний ступінь втрати професійної працездатності у відсотках встановлено для позивачки довічно.

Внаслідок вказаної професійної травми, починаючи з 2007 року позивачка повсякчасно перебуває на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, намагаючись відновити свій фізичний стан.

Так, протягом 2007 2015 років вона знаходилася на лікуванні у наступних лікувальних закладах :

- з 25.05.2007 року по 25.07.2007 року відділення травматології ДМКЛ № 6 ;

- з 29.08.2007 року по 12.09.2007 року відділення політравми ДМКЛ № 16 ;

- з 28.05.2008 року по 02.06.2008 року відділення неврології амбулаторно, ДМКЛ № 3 ;

- з 03.06.2008 року по 02.07.2008 року відділення неврології ДМКЛ № 5 ;

- з 28.10.2008 року по 14.11.2008 року відділення травматології ДМКЛ № 3 амбулаторно ;

- з 08.12.2008 року по 31.12.2008 року відділення неврології ДМКЛ № 5 ;

- з 12.05.2009 року по 01.06.2009 року санаторне лікування ;

- з 15.09.2009 року по 19.10.2009 року відділення неврології ДМКЛ № 5 ;

- з 16.06.2010 року по 05.07. 2010 року відділення неврології ДМКЛ № 5 ;

- з 04.08.2010 року по 10.08.2010 року відділення неврології ДМКЛ № 3 амбулаторно ;

- з 09.02.2011 року по 28.02.2011 року відділення неврології ДМКЛ № 5 ;

- з 05.07.2011 року по 27.07.2011 року відділення неврології ДМКЛ № 5 ;

- з 04.01.2012 року по 20.01.2012 року відділення неврології ДМКЛ № 5 ;

- з 02.04.2012 року по 16.04.2012 року відділення неврології ДМКЛ № 5 ;

- з 04.10.2012 року по 27.10.2012 року санаторне лікування ;

- з 15.04.2013 року по 29.04.2013 року відділення неврології ДМКЛ № 5 ;

- з 25.09.2013 року по 14.10.2013 року відділення неврології ДМКЛ № 5 ;

- з 18.02.2014 року по 26.02.2014 року ДУ «Український державний НДІ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» ;

- з 31.03.2014 року по 18.04.2014 року відділення неврології ДМКЛ № 5 ;

- з 21.05.2014 року по 30.05.2014 року відділення неврології ДМКЛ № 3 амбулаторно ;

- 29.09.2014 року по 16.10.2014 року відділення неврології ДМКЛ № 5 ;

- з 08.04.2015 року по 28.04.2015 року відділення профпатології ДМКЛ № 4 ;

- з 07.07.2015 року по 18.08.2015 року відділення профпатології ДМКЛ № 4.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що внаслідок травми вона частково втратила професійну працездатність та стала інвалідом, змушена регулярно проходити стаціонарні лікування, не може займатися домашніми справами, які потребують навіть незначних зусиль, відчуває великі незручності при веденні домашнього господарства, відчуває депресивний стан, що обумовлює її необхідність пристосовуватися та організовувати своє повсякденне життя по-новому, і що свідчить про заподіяння їй моральної шкоди, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду, в якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейд» на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров, 100 000 гривень.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2015 року з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейд» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто 9 000 гривень. У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішення суду в частині встановлення розміру відшкодування моральної шкоди є необґрунтованим та несправедливим, просила його у вказаній частині змінити та стягнути на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з послідуючим ухваленням по справі нового рішення, виходячи з наступного.

Стягуючи з Товариства з обмеженою відповідальністю Біотрейд» на користь позивачки ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 9 000 гривень, суд першої інстанції виходив з того, що саме зазначений розмір моральної шкоди є необхідним, справедливим, розумним та достатнім.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без належного зясування дійсних обставин та зібраних доказів по справі, з матеріалів якої вбачається, що з врахуванням виявлених функціональних порушень з боку опорно-рухового апарату та нервової системи, Державним закладом «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони України» № 713/11 від 20.11.2015 року було винесене рішення про встановлення позивачці ОСОБА_2 25% втрати професійної працездатності довічно.

За висновком Центру по лікуванню професійних захворювань, де позивачка ОСОБА_2 знаходилася на стаціонарному лікуванні та обстеженні з 07.07.2015 року по 18.08.2015 року їй було встановлено діагноз : наслідки позвонково-спинальної травми, компресійний перелом у вигляді клиновидної деформації, спонділоатроз, грижа диску L4- L5, дискогенна копресійно-ішемічна радікулопатія з парезом розгинателів лівої стопи, порушення функції тазових органів, безперервно рецидивна течія, стадія активного загострення, стійкий різко виражений больовий синдром та рекомендовано роботу не повязану : з фізичними навантаженнями, в тім числі підйомом і переміщенням великої ваги ; вимушеною позою протягом тривалого часу ( фіксацією фізіологічних поз) ; частими нагинаннями тулубу ; статичною напругою мязково-звязкового апарату і хребту ; впливу загальної вібрації ; штовхання; перебування в фіксованій позі більш ніж 50 % робочого часу та переохолоджуванням .

Центром лікування професіональних захворювань м. Дніпропетровська позивачці також рекомендовано лікування в центрі профпатології двічі на рік, санаторно-курортне лікування в санаторіях опорно-рухового апарату, що на думку судової колегії вимагає значних щорічних, як матеріальних, так і моральних витрат, але що судом першої інстанції належним чином не було враховано при визначенні розміру моральної шкоди і у звязку з чим, рішення не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейд» на користь позивачки ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень.

У відповідності до положень статті 88 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейд» підлягає стягненню і судовий збір на користь держави у розмірі 551 гривні 20 копійок /із розрахунку 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, де мінімальна заробітна плата складає 1 378 грн./.

Таким чином, з огляду на викладене, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.п. 1,3 ст. 309, ст.ст. 313 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2015 року скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейд» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя під час виконання трудових обовязків у розмірі 50 000 гривень. В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейд» судовий збір на користь держави у розмірі 551 гривні 20 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :