АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/714/16 Єдиний унікальний номер справи: 666/4990/14-ц Головуючий в І інстанції Гордимов А.В.
Доповідач Приходько Л.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Приходько Л.А.,

суддів: Бездрабко В.О.

Борка А.Л.

секретар Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Третьякова Сергія Юрійовича на ухвалу Дніпровського районного суду міста Херсона від 18 листопада 2014 року у справі

за скаргою

за публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області, заінтересована особа ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а :

11 липня 2014 року ПАТ «Фідобанк» звернулося в суду з скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначило, що 23 квітня 2010 року Дніпровським районним судом м. Херсона видано виконавчий лист № 2-1137/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Банку кредитної заборгованості у розмірі 644899,95грн, що забезпечена іпотекою, предметом якої є житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1. Постановою державного виконавця від 07 липня 2014 року виконавчі документи повернено стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Посилаючись на те, що зазначений закон не є підставою для повернення виконавчих документів без виконання, заявник просив постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області від 26 червня 2014 року скасувати.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 18 листопада 2014 року скаргу ПАТ «Фідобанк» задоволено частково. Скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області від 26 червня 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» за виконавчим листом, виданим 23 квітня 2010 року Дніпровським районним судом м. Херсона, у рамках виконавчого провадження № 38662051. В іншій частині вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Третьяков С.Ю.посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нову, якою відмовити ПАТ «Фідобанк» у задоволені скарги у повному обсязі.

Представник апелянта в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив.

Заперечуючи проти апеляційної скарги представник ПАТ «Фідобанк» Столярчук Д.І., зазначила, що на її думку ухвала суду є законною та обґрунтованою. Просила апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши додержання судом вимог закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1137/10 виданого 23.04.2010 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» заборгованості у розмірі 644899,95 гривень.

В ході проведення виконавчих дій з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа 28 лютого 2012 року державним виконавцем описано та арештовано нерухоме майно, належне ОСОБА_3, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,0600га, кадастровий номер НОМЕР_1, за цією ж адресою.

Прилюдні торги з реалізації нерухомого майна боржника, які призначалися на 11 квітня та 22 травня 2014 року, не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців.

07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким предмет іпотеки не може бути примусово стягнутий (відчужений без згоди власника).

Згідно з п. 2 ч. 1 вказаного Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки).

Постановою від 07 липня 2014 року державний виконавець повернув виконавчі документи стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Задовольняючи частково скаргу ПАТ «Фідобанк», суд першої інстанції виходив з того, що повернення виконавчого документу стягувачеві не відповідає вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Так, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Тобто Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» визначено обов'язкові умови, з'ясування і встановлення яких є необхідними для його застосування, зокрема чи використовується таке нерухоме житлове майно як місце постійного проживання боржника.

Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Житловий будинок розташований в АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі продажу № ВКЕ 926093 від 07.03.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Бережною І.О., належить ОСОБА_3, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 лютого 2016 року.

З Акту (звіт) перевірки стану та наявності застави від 01 березня 2012 року, складеного представником Банку та акту моніторингу жилої нерухомості, складеного 11 березня 2016 року представником ПАТ «Фідобанк» в присутності сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7 за участю голови квартального комітету ОСОБА_8 вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться у незадовільному стані, комунікації (електроенергія, газ, вода) відключені. В будинку, з часу його придбання ніхто не мешкає і не доглядає за ним, приміщення у будинку не опалюється, демонтовані радіатори опалення, необхідно міняти вікна, ремонтувати підлогу, стелю, стіни приміщення. Замки на вхідних дверях відсутні, доступ до будинку вільний.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 з березня 2000 року постійно зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується відомостями наданими відділом адресно-довідкової роботи УДМС України в Херсонській області.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві не відповідає вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки, як вбачається з наведеного, житловий будинок АДРЕСА_1 не є постійним місцем проживання ОСОБА_3, тобто відсутні обов'язкові умови, визначені законом, які є необхідними для його застосування.

Судом з достатньою повнотою досліджені обставини справи, перевірені доводи та заперечення осіб, що приймають участь у розгляді справи, та постановлено судове рішення з дотриманням вимог законодавства. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Третьякова Сергія Юрійовича відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Херсона від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

А.Л. Борка