Справа № 645/1228/16-ц
Провадження № 2/645/1237/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»,в якому просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2: витрати на проведення оцінки - 650,00 грн; витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн., судовий збір у розмірі 50,00 грн., стягнути з ОСОБА_4 акціонерного товариства „Українська транспортна страхова компанія на його користь частину матеріальної шкоди у розмірі - 11 447,12 грн.; пеню у розмірі - 2 087,95 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн. судовий збір у розмірі - 501,20 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 08 жовтня 2014 р. ОСОБА_3, керуючи автомобілем « ВАЗ », державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у м.Харкові,

порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Рено»,

державний реєстраційний номер НОМЕР_2, чим заподіяв

матеріальну шкоду. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу

власником Автомобіля є ОСОБА_2. Відповідача ОСОБА_3 згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення

Харківського районного суду Харківської області, визнано винним у правопорушенні,

передбаченим ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за

порушення правил дорожнього руху. Вказана постанова зазначеного вище

суду набрала законної сили. На момент вчинення адміністративного правопорушення цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ОСОБА_4 акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» за полісом обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3664890 від 19.09.2014 р. У звязку з тим, що у дорожньо-транспортній пригоді (надалі - ДТП) визнано винним ОСОБА_3, тому Позивач письмово звернувся до відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» з заявою про дану подію, яка має ознаки страхової та надав копії документів, для отримання належного страхового відшкодування за збиток спричинений у наслідок ДТП. Відповідно до листа за № 5192/13-12 відповідачем визнано подію страховим випадком, з порушенням строків, але було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмір 11 437,09 грн. та пеню у розмірі 366,61 грн. Для оцінки вартості матеріальної шкоди автомобіля позивач звернувся, сплативши послуги за власний рахунок - 650,00 грн. до незалежного судового експерта - суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_5, який згідно діючого законодавства склав висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 141 від 10.12.2014 р. згідно якого, вартість матеріального збитку спричиненого власнику Автомобіля складає 22 884,21 грн. Відповідно вказаного вище та з урахуванням ліміту відповідальності ПрАТ „УТСК, по відношенню до матеріальної шкоди сума становить 11 447,12 грн.: 22884,21(вартість матеріальної шкоди згідно висновку) 11437,09 грн розмір фактично сплаченого страхового відшкодування. Згідно п.36.5. ст. 36 Закону N 1961-IV „За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується

пеня з розрахунку подвійної облікової

ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. З 25.09.2015 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 22 % річних, відповідно, подвійна облікова ставка за 1 день, складає 0,12 %. Таким чином, сума пені за період з 01.10.2015 р. по 01.03.2016 р. (152 днів) від простроченої суми боргу (11 447,12 грн.) складає 2 087,95 грн. 11447,12грн.(сума боргу)* 0,12% *(подвійна облікова ставка) 152 дні (кількість прострочених днів). Витрати на проведення оцінки спричиненої матеріальної шкоди Автомобілю Позивач вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 у розмірі 650,00 грн. у звязку з тим, що безпосередньо діями останнього сталось ДТП. Також, враховуючи вказані обставини, для захисту своїх порушених прав та законних інтересів Позивач звернувся за правовою допомогою, у звязку з чим був укладений договір про надання правової допомоги. Послуги надаваної правової допомоги юристом Позивач сплатив у розмірі 2 500,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

У судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи у відсутність позивача.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що він уклав договір обовязкового страхування з Приватними акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія», страхова сума на одного потерпілого складає 50000 грн. Після ДТП він своєчасно та у встановленому законом порядку повідомив страхову компанію про настання страхового випадку.

Представник відповідача ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» в судове засідання не з'явився надав суду заперечення на позовну заяву, просив позовні вимоги залишити без задоволення.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

В судовому засіданні із наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що 8 жовтня 2014 року, приблизно о 13 год. 20 хв., на 3 км + 600 м. а/д підїзної дороги до Аеропорту, збоку м.Києва, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

У відповідності до постанови Харківського районного суду Харківської області від 28 листопада 2014 року водій автомобіля НОМЕР_3, який приймав участь у дорожньо-транспортній пригоді 8 жовтня 2014 року, був притягнений до адміністративної відповідальності згідно ст. 124 КУпАП, на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. З зазначеної постанови вбачається, що ДТП відбулося внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 п.12.1 ПДР України.

На момент вчинення адміністративного правопорушення цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ОСОБА_4 акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» за полісом обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3664890 від 19.09.2014 р.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 141 від 10.12.2014 р. складеного субєктом оціночної діяльності ОСОБА_5 вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля ««Рено», державний номерний знак НОМЕР_2» складає 22 884,21 грн.

Відповідно до листа за № 5192/13-12 від 18.06.2015 року відповідачем визнано подію страховим випадком, було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмір 11 437,09 грн. та пеню у розмірі 366,61 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Зазначені витрати мають бути підтверджені документально.

Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону N 1961-IV, для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. У заяві про виплату страхового відшкодування має міститися: а) найменування страховика, до якого подається заява, або МТСБУ; б) назва (для юридичної особи), прізвище, ім'я, по батькові (для фізичної особи) заявника, його місцезнаходження або місце проживання; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданих збитків, г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована та потерпілих; ґ) обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу, та докази, що підтверджують її відповідно до законодавства; д) розмір шкоди; е) підпис заявника і дата подання заяви.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору..

Відповідно до п. 19 Постанови №4 від 01.03.2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ: «З урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком».

Згідно п. 16 зазначеної Постанови, оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно вказаного вище та з урахуванням ліміту відповідальності ПрАТ „УТСК, по відношенню до матеріальної шкоди сума становить 11 447,12 грн.:(22884,21(вартість матеріальної шкоди згідно висновку) 11437,09 грн розмір фактично сплаченого страхового відшкодування.), які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія».

Окрім того, згідно п.36.5. ст. 36 Закону N 1961-IV „За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. З 25.09.2015 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 22 % річних, відповідно, подвійна облікова ставка за 1 день, складає 0,12 %.

Таким чином, сума пені за період з 01.10.2015 р. по 01.03.2016 р. (152 днів) від простроченої суми боргу (11 447,12 грн.) складає 2 087,95 грн.

Відповідно до п.9.2. ст. 9 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - Закон N 1961-IV) «Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.».

Таким чином, з відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача підлягають стягненню 11 447,12 грн. розмір матеріальної шкоди; пеню у розмірі - 2 087,95 грн.;

Питання щодо витрат по сплаті судового збору суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

З відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір при подачі позовної заяви у сумі 551 грн. 20 коп.

Вимога про стягнення витрат на проведення експертної оцінки у розмірі 650 гривень задоволенню не підлягає, оскільки позивачем документально не підтверджена.

Позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Стаття 12 ЦПК України визначає, що особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

17 лютого 2016 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_6 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1764 від 25.07.2012 року) укладено Договір про надання правової допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" № 41914 від 20.12.2011 року.

Згідно зі ст. 1 вищевказаного Закону, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій, поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Позивачем та його представником належні розрахунки суду не надані, у звязку з чим суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 257, 258, 261, 993, 1166 ч.1, 1187 ч.2, 1188 ЦК України, ст.ст. 25, 26, 27, 33, 35 Закону України „Про страхування України, ст.ст. 10, 11, 27,60 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» () на користь ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_4) матеріальну шкоду у розмірі 11447грн 12 коп. (одинадцять тисяч чотириста сорок сім гривень дванадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» () на користь ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_4)пеню у розмірі 2087 грн. 95 коп. (дві тисяч вісімдесят сім гривень девяносто пять копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» () на користь ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_4) сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: