У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Наумчука М.І., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Шуліки Аліни Володимирівни - на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 47 263,51 доларів США, що відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 28 листопада 2012 року за курсом 7 грн 99 коп. складає 377 635 грн 44 коп.

На обґрунтування вимог банк посилався на те, що відповідно до укладеного договору від 16 березня 2007 року № НАЕ2GК16150093 ОСОБА_7 16 березня 2007 року отримав кредит у розмірі 25 256,09 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 березня 2027 року.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 16 березня 2007 року № НАЕ2GК16150093 банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_7 вказані кредитні кошти. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором від 16 березня 2007 року № НАЕ2GК16150093 станом на 22 листопада 2012 року заборгованість становила 47 263,51 доларів США, яка складається із: 20 648,47 доларів США - заборгованість за кредитом; 10 860,64 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2 055,43 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом; 13 698,97 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Зобов'язання позичальника за вказаним кредитним договором забезпечено порукою, а саме: договором поруки укладеним з поручителем ОСОБА_6, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у тому ж розмірі, що і позичальник за договором.

Посилаючись на те, що боржник не виконує зобов'язань за кредитним договором, банк просив стягнути вказану заборгованість з поручителя.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 червня 2015 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Шуліка А.В. - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 16 березня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 укладений кредитний договір № НАЕ2GК16150093, відповідно до умов якого ОСОБА_7 отримав кредит у розмірі 25 256,09 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 березня 2027 року.

Зобов'язання позичальника за вказаним кредитним договором забезпечено порукою, а саме: договором поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_6, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у тому ж розмірі, що і позичальник за договором.

Станом на 22 листопада 2012 року заборгованість становила 47 263,51 доларів США, яка складається із: 20 648,47 доларів США - заборгованість за кредитом; 10 860,64 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2 055,43 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом; 13 698,97 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що оскільки у кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється щомісячно частинами відповідно до графіка погашення кредиту, боржник ОСОБА_7 з 19 грудня 2009 року перестав погашати кредит, а позов пред'явлено лише 19 грудня 2012 року, то договір поруки є припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України - внаслідок пропуску банком шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 7.1 цього договору, строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором зазначені у розділі 7 договору.

Згідно із п. 7.1 кредитного договору банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 16 березня 2007 року по 15 березня 2027 року включно, у вигляді невідновлювальної кредитної лінії (далі - кредит) у розмірі 25 256,10 доларів США.

Пунктом 12 договору поруки передбачено, що порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій, залишили поза увагою те, що у п. 12 договорупоруки встановлений строк, після закінчення якого порука припиняється, та помилково вважали, що такий строк не встановлено, у зв'язку з чим не визначилися із правовідносинами сторін, які випливають із встановлених обставин, та правовими нормами, які підлягали застосуванню до цих правовідносин.

Разом з тим, встановивши, що у зв'язку із порушенням боржником графіка погашення платежів та виникнення заборгованості за кредитним договором кредитор скористався право, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України, та звернувся до суду з позовом до поручителя, суди попередніх інстанцій не встановили термін повернення кредиту за кредитним договором, з яким договір поруки пов'язує початок перебігу 5-річного строку поруки, у зв'язку із застосуванням права банку на повернення кредиту достроково, та дійшли передчасного висновку про припинення поруки.

Порушення судами попередніх інстанцій при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені ними рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Шуліки Аліни Володимирівни -задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов М.І. Наумчук О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова