Номер провадження 2/289/31/16
Справа № 289/1377/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2016 м. Радомишль

Радомишльський районний суд в Житомирській області у складі:

головуючого судді Невмержицького І.М.,

при секретарі Шуба В.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радомишль цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 про усунення від права на спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_9 про усунення від права на спадкування, в обґрунтування якого зазначила, що 18 січня 2013 року її та відповідачки мати - ОСОБА_6 вчинила заповітне розпорядження, яким житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 заповіла своїй дочці - ОСОБА_3, тобто їй. Мати - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року у віці 81 років за місцем свого проживання в м. Радомишль Житомирської області. Позивачка зазначила, що в передбачений Законом спосіб та термін прийняла спадщину після смерті матері та оформила своє право власності на спадкове майно, а саме на: 3/4 житлового будинку з надвірними спорудами,що розташований в АДРЕСА_1 та 1/2 ід.частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 Сестра позивачки, вона ж відповідач ОСОБА_9. своє право на оформлення у власність спадкового майна не використала до даного часу. Позивачка зазначила, що задовго до смерті відносини між їх матір»ю ОСОБА_6 та відповідачкою ОСОБА_9 суттєво погіршилися, у зв»язку з чим остання припинила допомагати, доглядати за матір»ю, фактично припинивши спілкування з матір»ю, у зв»язку з чим вона була вимушена була часто, по п»ять - шість місяців на рік забирати матір до себе додому в АДРЕСА_3 де остання отримувала допомогу, догляд та систематичне лікування, так як останні роки перед смертю вона потребувала сторонньої допомоги. Вона ж особисто, без участі сестри ОСОБА_9, за свої власні кошти організувала похорон матері, проведення поминальних обідів. Зазначений стан справ на її думку підтверджується і волевиявленням матері, котра своїм Заповітом не залишила спадщини на користь ОСОБА_9, а тому враховуючи викладене просила суд її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_9. звернулася в суд з зустрічним позовом до позивачки за первісним позовом ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, в обґрунтування якого зазначила, що дійсно, якийсь нетривалий час від часу їх мати - ОСОБА_6 перебувала у своєї дочки - ОСОБА_3 в АДРЕСА_3 однак, в інший час в м. Радомишль всю необхідну підтримку та допомогу своїй хворій матері надавала саме вона - готувала їжу, прала одяг, топила грубку, приносила воду та інш. Гроші на організацію похорон та поминальних обідів сестрі дала мати, яка збирала кошти на похорон з пенсії задовго до смерті і тому якраз на думку ОСОБА_9 саме її сестра ОСОБА_3 свідомо ухилялася від надання допомоги хворій матері і тому просила суд усунути її від права на спадкування майна після смерті матері ОСОБА_6.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник за письмовою довіреністю ОСОБА_1 свої заявлені позовні вимоги підтримали, в задоволенні зустрічних просили відмовити, при цьому надали пояснення на підтвердження викладеного.

В судовому засіданні ОСОБА_9. та її представник за письмовою довіреністю ОСОБА_2 свої заявлені зустрічні позовні вимоги підтримали, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 просили відмовити, при цьому надали пояснення на підтвердження викладеного.

Вислухавши пояснення сторін у справі та їх представників, свідків, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Не заперечується сторонами у справі те, що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року у віці 81 років за місцем свого проживання в м. Радомишль Житомирської області була і є рідною матір»ю для ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3, а останні відповідно - її рідними доньками.

ОСОБА_6 при житті на свій розсуд розпорядилася частиною спадкового майна на користь ОСОБА_3, інша частина спадкового майна Заповітом не охоплена, а тому сторони у справі як спадкоємці першої черги після смерті своєї матері у передбачений Законом термін мали право прийняти спадщину шляхом вчинення дій, передбачених у таких випадках Законом.

Судом також встановлено, що ОСОБА_6 в останні перед смертю роки тяжко хворіла, а тому потребувала стороннього догляду та систематичного лікування, зумовленого її хворобою.

З пояснень свідків в судовому засіданні вбачається, що позивачка ОСОБА_3 свої обов'язки, як доньки, виконувала належним чином, піклувалась про свою хвору матір, здійснювала періодичний догляд за нею, коли мати перебувала у неї в АДРЕСА_3 поховала матір, організувала поминальні обіди, про свідчать здійснені нею витрати, підтверджені товарними накладними (арк.спр. 14-15).

В свою чергу, з досліджених судом доказів вбачається, що відповідачка ОСОБА_9. в силу своїх можливостей також підтримувала свою хвору матір, в періоди часу коли та проживала в своєму будинку, що розташований в АДРЕСА_2

Суд також приходить до висновку про те, що спадкодавець ОСОБА_6, вирішуючи питання про розпорядження належним їй на день смерті майном, свідомо не включила в спадкову масу інше належне їй на праві власності майно (житловий будинок та земельну ділянку), маючи на увазі те, що частину згаданої спадщини зможе отримати інша її донька - ОСОБА_9.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи зі змісту ст.ст. 214 - 215 ЦПК України, підставою для задоволення позову в цивільному судочинстві є доведеність факту порушення прав, свобод чи інтересу особи, яка звернулась до суду за їх захистом.

Вирішення питання щодо усунення права на спадкування з підстав, передбачених ст. 1224 ЦК України, можливо за умови, якщо таке право на спадкування існує.

Відповідно до положень другого абзацу ч. 3 та ч. 5 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

Згідно роз'яснень п. 6 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Системний аналіз наведених норм законодавства приводить до висновку, що при вирішенні справи по суті підлягає доказуванню, як факт ухилення від надання спадкодавцеві допомоги так і факт перебування останнього в безпорадному стані та потребування ним допомоги пов»язано саме з таким його станом. Окрім того, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, повинен полягати в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов»язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцеві, при цьому особа повинна усвідомлювати такий свій обов»язок та мати можливість його виконувати.

У відповідності з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином, як для позивачки так і для відповідачки усунення від спадкування породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки.

Проте, на думку суду як позивачкою так і відповідачкою не надано належних, допустимих, достатніх та заслуговуючих на увагу доказів навмисного ухилення як однією так і іншою від надання спадкодавцеві допомоги.

Також суд дійшов висновку, що обидві доньки спадкодавиці в міру своїх можливостей мали змогу, враховуючи їх матеріальний та сімейний стан, наявність на утриманні інших осіб, надавати спадкодавцеві таку допомогу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність сторонами своїх позовних вимог, в задоволенні яких слід відмовити обом сторонам.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 3, 4, 15, 31, 58-61, 118-120, 123, 124, 131, 133, 134, 135 ЦПК України, ст.ст. 1224, 1259 Цивільного Кодексу України, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_8 про усунення від права на спадкування.

Відмовити ОСОБА_9 в задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів, з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький