Справа № 510/1902/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Міхайліченко В.О.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Відповідачі у судове засідання не з'явились, направили до суду заяву з проханням розглянути справу у їхню відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, наполягала на задоволенні позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази:

Копія паспорту ОСОБА_1; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4; копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1; копія свідоцтва про одруження НОМЕР_1; копія свідоцтва про право власності на житло №3 від 12.01.1999 року; копія договору купівлі-продажу від 02.11.2006 року; копія технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_2; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 23.06.2015 року; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, який був чоловіком позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 та ? частину житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_2.

Під час життя померлий заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом. Його спадкоємцями першої черги є ОСОБА_1, позивачка по справі, та його діти, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідачі по справі, які відмовились від спадщини на користь позивачки, про що склали відповідну заяву.

Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у відповідний шестимісячний строк, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на нерухоме майно відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті не склав заповіт, тому визнання права власності здійснюється за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач прийняла спадщину та звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак державним нотаріусом Букатич Е.В. було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що на нерухоме майно відсутні оригінали правовстановлюючих документів

Таким чином, позивачка прийняла спадщину, однак не може оформити її у зв'язку із обставинами, що не залежать від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 та ? частину житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 328, 1217, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін