РІШЕННЯ

Іменем України

10.02.2016 року Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Козюренка Р.С.

при секретарі- Потюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Позов мотивує тим, що між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 23.02.2013 року укладено кредитний договір №001-29502-230213 із лімітом на суму до 18000,00 гривень, строком до повного виконання умов договору. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 02.07.2014 року становить: заборгованість по тілу кредиту в сумі 15007,47 гривень, прострочене тіло кредиту в сумі 2992,53 гривень, заборгованість за відсотками в сумі 5873,13 гривень, а всього 23873,13 гривень, а також 243,60 гривень судового збору, які просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак згідно позовних вимог просить слухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого представник позивача не заперечив.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 23.02.2013 року укладено кредитний договір №001-29502-230213 із лімітом на суму до 18000,00 гривень, строком до повного виконання умов договору.

Згідно умов кредитного договору №001-29502-230213 від 23.02.2013 року, ПАТ «Дельта Банк» надав відповідачу кредитну лінію із лімітом до 18000,00 гривень.

Відповідно до п.2.1 договору моментом надання позивачем кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за відсутності на рахунку власних коштів відповідача.

Із умов договору №001-29502-230213 від 23.02.2013року вбачається, що відповідач зобовязаний щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією згідно тарифного пакету.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідно до кредитного договору №001-29502-230213 від 23.02.2013 року, заборгованість відповідача станом на 02.07.2014 року становить: заборгованість по тілу кредиту в сумі 15007,47 гривень, прострочене тіло кредиту в сумі 2992,53 гривень, заборгованість за відсотками в сумі 5873,13 гривень, а всього 23873,13 гривень.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ч.2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

З вищенаведеного, суд вважає, що оскільки відповідач добровільно не виконує у строк взяті на себе зобовязання за кредитним договором, а тому заборгованість у сумі 23873,13 гривень слід стягнути з відповідача.

З наведених міркувань та керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 57, 60, 169, 209, 212, 215, 218, 224-225 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН №) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (р/р 5070 МФО 380236, ) станом на 10.09.2014 року заборгованість по тілу кредиту в сумі 15007,47 гривень, прострочене тіло кредиту в сумі 2992,53 гривень, заборгованість за відсотками в сумі 5873,13 гривень, а всього 23873 гривень (двадцять три тисячі вісімсот сімдесят три) 13 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН №) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (р/р НОМЕР_1 МФО 380236, ) 243,60 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

На заочне рішення суду може бути подано відповідачем заяву про його перегляд судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Козюренко Р.С.