Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5224/15-ц
Провадження №: 2/332/143/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

при секретареві Кравець І.С.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

15.12.2015 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 25.01.2016 р. до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору була залучена ОСОБА_3

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 р., зміненого ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.12.2013 р. відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У звязку із тим, що на теперішній час відповідач працевлаштувався, а його син від першого шлюбу досяг повноліття, позивач вважає за необхідне збільшити аліменти на утримання доньки та стягнути їх у частці від доходу ОСОБА_2 у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Посилаючись на наведені у позові обставини та ст.ст. 184, 192 СК України, просила суд збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та пояснив, що крім доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 має на утриманні ще сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. На його утримання він також сплачує аліменти за рішенням суду 300 грн. щомісячно. Син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно досяг повноліття, але має намір вступити до навчального закладу, у звязку з чим буде потребувати матеріальної допомоги. Також відповідач зазначив, що він працює у ТОВ «Таксомоторна компанія». Що стосується стану його здоровя, то після отриманої травми він потребує періодичного лікування. Медичні документи, які б підтверджували необхідність лікування відповідач суду не надав, зазначивши про те, що тільки планує звернутись до медичного закладу з вказаного питання.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні також заперечувала проти задоволення вимог ОСОБА_1 Вважає, що відповідач надає достатню матеріальну допомогу на утримання доньки.

Вислухавши пояснення сторін та третьої особи, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 р., зміненого ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.12.2013 р., відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошові сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 31.07.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5-7).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог зазначила про необхідність зміни розміру аліментів через працевлаштування відповідача та досягнення його старшим сином від першого шлюбу повноліття.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд виходить з наступного.

Згідно з розясненнями, що містяться у абз. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до довідки № 18/01/1 від 18.01.2016 р., відповідач працює у ТОВ «Таксомоторна компанія» на посаді водія. Середньомісячний розмір його заробітної плати за період з липня по грудень 2015 р. складав 1246,27 грн. (а.с. 29).

На підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2013 р. відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина від першого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 20).

Відповідач, заперечуючи проти позову ОСОБА_1, послався на незадовільний стан свого здоровя, наявність аліментних зобовязань з утримання неповнолітнього сина та намір старшого сина продовжити навчання, у звязку з чим він також буде потребувати матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

З ухвали апеляційного суду Запорізької області від 12.12.2013 р. вбачається, що відповідач у 2010 році отримав тяжку черепно-мозкову травму, з приводу якої він щороку проходив курс відновлювальної терапії в умовах стаціонару, перебував на диспансерному обліку у лікаря невропатолога.

Але, під час розгляду цієї справи відповідач пояснив, що в останнє він проходив лікування у 2014 році з приводу отриманої травми. На теперішній час він тільки має намір звернутись до медичного закладу за отриманням медичної допомоги, тому надати документи стосовно стану свого здоровя на цей час немає можливості.

Незважаючи на розяснення відповідачеві вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо сприяння суду всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, останній не наполягав на витребуванні медичних документів щодо стану його здоровя.

Доводи відповідача щодо потребування у майбутньому його повнолітнім сином матеріальної допомоги через продовження навчання, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки на час розгляду справи вказані обставини ще не існують.

Враховуючи офіційне працевлаштування відповідача, наявність у нього аліментних зобовязань з утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі 300 грн. щомісяця, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у частці від його доходу, у розмірі однієї шостої частини, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у абз. 4 п. 23 постанови № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 324,80 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.12.2013 року.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти у розмірі однієї шостої частини його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь її матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

У задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 324 (триста двадцять чотири) грн. 80 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 08.02.2016 р. Повний текст рішення виготовлено 10.02.2016 р.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Шалпегіна