Справа № 529/196/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що позивач передав відповідачу у позику кошти в сумі 825 доларів США зі сплатою 10 % боргової суми, а відповідач надав йому письмову розписку про повернення боргових коштів до 01 березня 2015 року, однак до даного часу кошти не повернув, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити, стягши з відповідача борг з врахуванням 10 % боргової суми у сумі, еквівалентній 907 доларів 50 центів США, відсотків за користування позикою, суми інфляції за період невиплти боргу, а також понесених судових витрат.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував вказавши, що гроші він позивачу повернув, однак жодних документів, які б підтверджували цей факт, він не має.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона - позикодавець - передає у власність другій стороні - позичальнику - грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей, такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як встановлено судом, 08 лютого 2015 року позивач надав відповідачу грошову позику в сумі 825 доларів США, а відповідач, отримавши вказані кошти, надав позивачу власноручно написану розписку про їх одержання та зобов'язання повернути з врахуванням 10 % боргової суми 907 доларів 50 центів США до 01 березня 2015 року, однак у вказаний термін гроші не повернув, прострочивши зобов'язання на рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти - у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Ст. 509 та ст. 533 ЦК України визначають, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовєязаний вчинити на користь іншої сторони /кредитора/ певну дію /сплатити кошти/, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті. сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборогованості по основній сумі боргу в розмірі 23 397 грн. 16 коп. та процентів за користування позикою в сумі 643 грн. 42 коп., а також суму інфляції за період невиплати боргу в розмірі 7533 грн. 88 коп., а всього разом - 31 574 грн. 46 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 551 грн. 20 коп. - судовий збір та 500 грн. - оплата за юридичні послуги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 524, 527, 530, 533, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 59, 60, 79, 80, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 31 574 /тридцять одну тисячу п'ятсот сімдесят чотири/ грн. 46 коп.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат 1051 /одну тисячу п'ятдесят одну/ грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: