ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 174/1041/15-ц,
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Ілюшик І.А.

за участі секретаря Заіка А.В.,

представника позивача Яковенко Т.А.,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Вільногірську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, оскільки відповідач зобов'язання за договором № б/н від 03.04.2011 року належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 12.11.2015 року має заборгованість в сумі 24 060,99 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості та судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Представник позивача Яковенко Т.А. приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Пояснила, що погашення заборгованості відбувалось, як шляхом внесення готівки відповідачем через касу, так і шляхом списання з рахунку відповідача. Здійснювати списання з рахунку відповідача є правом банку, а не його обов'язком, зарплатний проект не має відношення до кредитного договору. Також пояснила, що кредитна картка перевипускалася неодноразово і останній раз у квітні 2015 року, договір пролонговувався кожні дванадцять місяців. Штраф нараховано на момент подачі позову, а не за певний період часу.

Відповідач та його представник в судове засідання з'явилися, позов визнали частково, а саме, в частині заборгованості в сумі 4 722,09 грн. за тілом кредиту, не заперечували факт отримання і витрачання коштів. На думку представника відповідача заборгованість виникла з вини ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки банк для погашення заборгованості не здійснював відрахування з належного відповідачу зарплатного рахунку. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що одночасне стягнення штрафу і пені є неправомірним і просив застосувати строк позовної давності по пені.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, що виникли в результаті укладення між ними кредитного договору б/н від 03.04.2011 року. Кредитний договір складають заява, яка була підписана відповідачем, Умови і правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 (далі - Умови і правила), довідка про умови кредитування. (а.с. 9-36). До матеріалів справи долучено заяву позичальника (а.с. 10).

Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов'язання за договором не виконує і станом на 12.11.2015 року має заборгованість - 24060,99 грн., яка складається з наступного: 4722,09 грн. - заборгованість за кредитом; 15323,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2393,62 грн.- заборгованість за пеню та комісією; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1121,95 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-9).

За період з січня 2015 року по грудень 2015 року з поточного рахунку відповідача, тобто з його заробітної плати, будь-які кошти в рахунок погашення заборгованості не відраховувались (а.с. 56, 57), що також визнала в судовому засіданні представник позивача.

З часу укладання кредитного договору відбувалось підвищення відсоткових ставок на підтвердження чого позивачем надано копії відповідних наказів від 18.02.2015 року та від 18.08.2014 року (а.с. 79-85).

До матеріалів справи також долучена виписка по рахунку ОСОБА_3, яка містить відомості щодо руху коштів за період з 22.01.2000 року по 22.02.2016 року (а.с. 86-92).

Після вивчення вказаних доказів контррозрахунку відповідачем суду не надано, клопотання про проведення економічної експертизи не заявлено.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Нормою ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Підпунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушення клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій.

Підпунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у випадку виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов'язання, які передбачені пп. 2.1.1.12.6.2, пп. 2.1.1.12.8.1 Умов та правил клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується, як: пеня = базова процентна ставка по договору/30 (нараховується за кожен день прострочки кредита) +50 грн. Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту.

Отже, Умовами та правилами передбачено сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності при порушення клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань. У той самий час згідно з пп. 2.1.1.12.6.1 сторонами передбачена застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності у випадку виникнення прострочених зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15.

Виходячи з цього, в частині стягнення з відповідача суми штрафу слід відмовити.

Також в судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про застосування річного строку позовної давності до пені, посилаючись на те, що вона стягується з 01.05.2013 року. Просив виключити із загальної суми заборгованість по пені, яка утворилася понад рік. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 1100 грн. (2393,62 - 1293,62), враховуючи річний строк позовної давності.

Твердження представника відповідача про те, що заборгованість виникла з вини банку, який не здійснював примусового стягнення коштів з належного відповідачу карткового рахунку (зарплатної карти), суд не може прийняти до уваги, оскільки, зі змісту пп. 2.1.1.15.2, пп. 2.1.1.15.3, пп. 2.1.1.16 Умов та правил клієнт доручає списання коштів Банку, тобто безумовного обов'язку банку проводити списання з інших належних відповідачу рахунків не передбачено. Це є правом, а не обов'язком ПАТ КБ «Приватбанк».

ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 41).

Виходячи з викладеного вище, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 21 145, 42 грн., яка складається з 4 722,09 грн. заборгованість за кредитом, 15 323,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом та 1 100 грн. заборгованість за пенею та комісією.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується судовий збір відповідно до пп. 1 т. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» в сумі 1218,00 грн. Судові витрати підтверджено позивачем документально (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215, 209 ч.3, 218, 224-228 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ідент. № НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: 51700, АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р № 3111 МФО № 305299, заборгованість по договору б/н від 03.04.2011 року на загальну суму 21 145, 42 грн. (двадцять одна тисяча сто сорок п'ять гривень 42 копійки), яка складається з наступного:

-4722,09 грн. заборгованість за кредитом,

-15323,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом,

-1100 грн. заборгованість за пенею та комісією.

В задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідент. № НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: 51700, АДРЕСА_2, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р № 3111 МФО № 305299, судові витрати у розмірі 1218 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.А.Ілюшик