У х в а л а

іменем україни

28 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Євтушенко О.І., Ситнік О.М.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до житлового кооперативу «Якір» про визнання права власності на кооперативну квартиру в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою Житлового кооперативу «Якір» на рішення апеляційного суду Харківської області від 9 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що її мати, ОСОБА_2, була членом житлового кооперативу «Якір» (далі - ЖК «Якір»). У кооперативному будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2. займала двокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1, за яку повністю сплатила членські внески, у зв'язку з чим набула її у власність.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 18 травня 2005 року, яким заповіла позивачу все належне їй майно. Оскільки її мати, ОСОБА_2, належним чином не оформила правовстановлюючі документи на спірну квартиру, позивач позбавлена можливості оформити на неї спадкові права в нотаріальній конторі. Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері - ОСОБА_2

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 9 червня 2015 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ЖК «Якір» просить рішення апеляційного суду Харківської області від 9 червня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 у повному обсязі здійснила оплату вартості спірної кооперативної квартири.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про задоволення позову, з такими висновками суду першої інстанції не погодився, виходячи при цьому з наступного.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 (до шлюбу - ОСОБА_2) була членом кооперативу ЖК «Якір» та проживала у квартирі АДРЕСА_1

Відповідно до довідки від 26 березня 2014 року, виданої ЖК «Якір» за підписом голови кооперативу - ОСОБА_4, та бухгалтера - ОСОБА_5, вартість вказаної двокімнатної квартири, розташованої на 3-му поверсі 5-ти поверхового будинку, виплачена повністю, перший пайовий внесок сплачено 24 квітня

1968 року в сумі 2 186 грн (а.с. 16).

Із відповіді голови ЖК «Якір» від 7 квітня 2014 року, наданої на звернення ОСОБА_1, убачається, що пай за квартиру АДРЕСА_1 виплачено ОСОБА_6 (а.с. 18).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Статтею 15 Закону України «Про власність» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому у користування, набуває права власності на це майно.

Отже, задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що

ОСОБА_2 повністю оплати пайовий внесок та відповідно вказаних вище положень закону стала власником спірної квартири, а відтак - вказана квартира входить до складу спадкового майна, право на яке відкрилося після її смерті.

Також, виходячи із встановлених у справі обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 у визначеному законом порядку прийняла спадщину після смерті матері - ОСОБА_2, а відтак - має право на спірну квартиру, яка входить до складу спадкового майна.

Такі висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу житлового кооперативу «Якір» відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 9 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
О.І. Євтушенко О.М. Ситнік