Справа № 446/1609/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2016 року м. Кам'янка-Бузька

Суддя Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області Самсін М. Л. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Кам»янка-Бузького районного суду суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення автомобіля.

Позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить в якості забезпечення позову накласти арешт на автомобіль ВАЗ-93 1989 року, державний номерний знак НОМЕР_1.

Заява про забезпечення позову має відповідати вимогам визначеним ст.ст.151-152 ЦПК України. В заяві про забезпечення позову має бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо звязаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів позову та матеріалів заяви про забезпечення позову позивачем не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача.

Крім того, позивач не надав суду відомостей про факт належності відповідачу майна, до якого просить суд вжити заходів із забезпечення позову, не надав підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у зв'язку з чим не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність необхідних даних для забезпечення позову.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно з абзацом 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову та за змістом ст. 293 ЦПК України, окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 151,153 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення автомобіля - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кам"янка-Бузького районного суду

Львівської області ОСОБА_3