АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2437/16 Справа № 209/1979/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся (Колодяжна) Н.Є.
Категорія 43
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Лисичної Н.М., Максюти Ж.І.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, усунення перешкод в користуванні власністю, вселення,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року, посилаючись на неповне з*ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи у вимогах про визнання недійсним заповіту, райсуд виходив із недоведеності факту недієздатності батька позивачки- Недєлько А.П. на час укладання заповіту з правових підстав, передбачених ст. 225 ЦК України.

Такий висновок відповідає дійсно встановленим обставинам справи та вимогам закону.

7 січня 2013 року помер ОСОБА_5 батько позивачки та чоловік відповідачки, яка перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі з 3 червня 2005 року по день його смерті. ОСОБА_5 залишив заповіт, посвідчений 5 березня 2010 року державним нотаріусом, згідно з яким заповів все своє майно дружині ОСОБА_3.

Спадковим майном після смерті ОСОБА_5 є житловий будинок № 14, розташований по вулиці Юнатів в м Дніпродзержинську, в якому постійно проживали та були зареєстровані він та його дружина ОСОБА_3. Остання прийняла спадщину за заповітом після смерті чоловіка в передбаченому законом порядку.

Твердження позивачки, що ОСОБА_5 на час складання заповіту на ім.*я ОСОБА_3 в березні 2010 року був тяжко хворою людиною, страждав на поведінкові та психічні розлади здоровя, був в депресивному стані після прийняття ліків, а тому не міг у повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними, чим скористалася ОСОБА_3, - спростовані висновком посмертної судово-психіатричної експертизи №2 6 від 21.05.2015 року, згідно якого ОСОБА_5 на момент укладення і підписання заповіту, 05.03.2010 року, жодним психічним розладом не страждав, за своїм психічним станом в цей період часу міг розуміти значення своїх дій і керувати ними. Висновок судового експерта повністю узгоджується з іншими доказами, дослідженими судом, зокрема, поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 сусідів і друзів ОСОБА_5, які підтвердили, що у спірний період заповідач був нормальним, позитивним чоловіком, ніяких неадекватних поступків не вчиняв, про складений ним у 2010 році заповіт на користь дружини він особисто повідомив друзів і сусідів.

За наведених обставин, враховуючи вимоги ст.ст.1216, 1223 ч.1, 1257,1268ч.1,5, ч.2 ст. 1220, 225 ЦК України, рішення в частині відмови у визнанні заповіту недійсним та в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на спірний будинок слід залишити без змін.

Судом також встановлено, що у листопаді 2012 року ОСОБА_3 тимчасово з поважних причин залишила будинок чоловіка, оскільки змушена була доглядати тяжко хвору дочку, яка стала інвалідом. В грудні 2012 року ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_4 вселились та залишились проживати в житловому будинку ОСОБА_5 після його смерті, в спірне домоволодіння ОСОБА_3 не впускають, поставили на будинок на сигналізацію, хоча у будинку не зареєстровані, не проживали в ньому з 2000 року, не вселялися у встановленому законом порядку, а вселились самоправно, без відома та згоди дружини батька, перешкоджають їй користуватися будинком, що самі визнали. Встановлене також підтверджується довідками голови квартального комітету № 5 від 18.09.2013 р. № 635, 636, актом голови квартального комітету № 5 від 1.10.2013 р. № 635.

Відповідно до ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 391 ЦК України, ст.116 ЖКУ суд обгрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 про вселення та виселення ОСОБА_2, ОСОБА_4

Доводи скарги позивачки про необґрунтовану відмову суду у задоволенні клопотання про призначення у справі додаткової посмертної комплексної судової медичної психолого-психіатричної експертизи не дають підстав для скасування рішення , оскільки з огляду на правила ст.149 ЦПК та враховуючи відсутність даних та обставин, які б викликали необхідність призначення саме такої експертизи, - відмову суду у її призначенні слід визнати обгрунтованою.

Твердження у скарзі, що рішення в частині задоволення позовних вимог про виселення подружжя ОСОБА_4 є передчасним, не ґрунтується на нормах закону із-за відсутності даних щодо наявності права власності у відповідачки, судом не наведено підстав порушення ОСОБА_4 норм Житлового кодексу України, - протирічать фактично встановленим обставинам справи, згідно яких - і в мотивованій частині рішення, і в резолютивній встановлено, що відповідачка як така, що у встановленому законом порядку прийняла спадщину, була законною володілицею майна та судом визнана його власником; крім того, вона як член сім*ї власника будинку була в ньому зареєстрована, а тому вселення інших осіб до будинку могло відбуватись за її письмовою згодою, між тим, встановлено, що вселення подружжя відбулось без її згоди. Таким чином, є доведеним факт їх самоправного вселення, що давало підстави суду і за нормою ЖК і за нормами ЦК задовольнити вимоги про їх виселення.

Підстав для скасування рішення у зазначеній частині не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: Н.М. Лисична

ОСОБА_9