Справа №2-1548/11
пр.№ 6/464/27/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.

за участі секретаря судового засідання Янишин М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача у виконавчому провадженні №36986932 ОСОБА_1 на стягувача ОСОБА_2.

В обґрунтування покликається на те, що в провадженні Сихівського ВДВС ЛМУЮ перебуває виконавче провадження №36986932 про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити йому ОСОБА_1 перешкод у користуванні квартирою №181 по вул.О.Довженка, 3 у м.Львові. 26 січня 2016 року за договором дарування він подарував належну йому частку в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2. А відтак, вважає, що є підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні на підставі ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4 заяву про заміну сторону виконавчого провадження підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним в заяві про заміну сторони виконавчого провадження.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 заяву про заміну сторони виконавчого провадження заперечила, вважає таку безпідставною та такою, що до задоволення не підлягає. Надала суду пояснення аналогічні викладеним в письмових запереченнях, в яких зазначила, що у даному випадку правовідносини, що виникли між сторонами не допускають правонаступництва.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про заміну сторони виконавчого провадження до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20 грудня 2011 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_6 та зобовязано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_6 перешкоди у користуванні квартирою №181 по вул.О.Довженка, 3 у м.Львові.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язково тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За положеннями ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (а. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва, виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем), виконання обов'язку третьою особою, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до правової позиції, висловленої ВСУ у постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК, ст.378 ЦПК, ст.8 Закону України Про виконавче провадження, заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду заяви про заміну стягувача.

Разом з тим, згідно ст.515 ЦК України заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Такі ж правові норми містяться в п.2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Судом встановлено, що 26 січня 2016 року стягувач ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 1/8 частку квартири АДРЕСА_2, що підтверджується копією договору дарування 1/8 частки квартири від 26 січня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за зареєстрованим в реєстрі за №16.

Цивільним кодексом України визначено поділ прав особи на особисті немайнові та майнові права.

Як вбачається з положень ст.ст.269-271 ЦК України, особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту та тісно пов'язані з фізичною особою, а зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері приватного життя. Перелік особистих майнових прав, які встановлені Конституцією, Цивільним кодексом України та іншим законом, не є вичерпним.

Правовідносини щодо права на житло регулюються нормами Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України.

Так, виходячи з положень норм ст.ст.6, 150 ЖК України та ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб.

Відтак, право на житло, як і право користування ним, відносяться до особистих немайнових прав та тісно пов'язані з особою, а тому заміна стягувача у виконавчому провадженні не допускається.

Враховуючи викладене, беручи до уваги неможливість заміни сторони виконавчого провадження у зв'язку з тим, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, відсутні підстави для заміни стягувача, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.208, 210, 378 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий