Cправа № 127/1110/16-ц
Провадження № 2/127/1705/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 березня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гриневича В.С.,

при секретарі Малику О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача - Вінницької міської ради - Шалагінова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу № 127/1110/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Вінницької міської ради, за участю третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

ВС Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, Вінницької міської ради, за участю третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованому 09.11.2009 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, на праві приватної власності належить 3/20 частки будинковолодіння з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1. Відповідачу ОСОБА_2 належить 113/100 частин домоволодіння з відповідною часткою господарських споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу, зареєстрованому в БТІ 31 травня 1985 року.

Крім того, під будинковолодінням по АДРЕСА_1 знаходиться земельна ділянка загальною площею 0,1729 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку. Однак, вказана земельна ділянка, яка знаходиться під будинковолодінням не була поділена між сторонами в порядку, передбаченому чинним законодавством України, а також між нами не було встановлено порядок користування нею.

Разом з тим, земельну ділянку було поділено між сторонами за фактичним користуванням в межах існуючих огорож, що підтверджується актом прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 16.04.2015 року.

Таким чином, не зважаючи на те, що позивачу та відповідачу належить частки будинковолодіння на праві спільної часткової власності, а також встановлено порядок його користування, земельна ділянка фактично знаходиться у спільному користуванні вказаних осіб,

Через те, що відсутній порядок користування земельною ділянкою, позивач не має можливості реалізувати своє право на безоплатну приватизацію землі, яка знаходиться під її 3/20 частиною житлового будинку та яка необхідна їй для обслуговування будинку, в силу чого позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити порядок користування земельною ділянкою між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, 16 березня 2016 року, представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, якою уточнив позовні вимоги та просив встановити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0.1729 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, згідно з кадастровим планом (проектом розподілу земельної ділянки варіант №1), складеним ДП «Поділлягеодезкартографія» від 07.04.2015р., виділивши в користування ОСОБА_5 земельну ділянку 2, площею 0,0228 га та земельну ділянку 3, площею 0,0155 га, позначені жовтим кольором на проекті, ОСОБА_2 земельну ділянку 4, площею 0,0099 га та земельну ділянку 5, площею 0,0242 га, позначену блакитним кольором, а земельну ділянку 6, площею 0,0057 га виділити в спільне користування ОСОБА_5 та ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, з підстав, викладених у заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням їх уточнення, визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Представника відповідача - Вінницької міської ради - Шалагінов А.В. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилися, однак 29.02.2016 року звернулися до суду із заявами, в яких зазначили, що не заперечують проти задоволення позову.

Заслухавши представника позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.10.2009 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3480, ОСОБА_5 належить 3/20 частини будинковолодіння з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1.

Згідно з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 09.11.2009 року Комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», за ОСОБА_5, на праві спільної часткової власності зареєстровано 3/20 частини вищезазначеного будинковолодіння номер АДРЕСА_1.

Відповідачу ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.1985 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Соколовою М.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-635, належить 13/100 частин домоволодіння з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 1826 м2.

Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого 22.10.2014р. Комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», власниками будинку є: ОСОБА_2, розмір частки власності якої становить 13/100 житлового будинку; ОСОБА_6, розмір частки власності якого становить 23/100 житлового будинку; ОСОБА_5, розмір частки власності якої становить 3/20 житлового будинку; ОСОБА_7, розмір частки власності якого становить 19/100 житлового будинку; ОСОБА_8, розмір частки власності якої становить 17/100 житлового будинку; ОСОБА_9, розмір частки власності якого становить 13/100 житлового будинку. Даний житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, розміщений на земельній ділянці площею 1826 м2.

Згідно рішення Вінницької міської ради від 24.08.1965 року за № 22/803, за житловим будинком АДРЕСА_1, залишена у тимчасове користування земельна ділянка площею 918 м2, а за житловим будинком АДРЕСА_1, залишена у тимчасове користування земельна ділянка площею 1048 м2.

Як вбачається з проекту розподілу земельної ділянки, виготовленого 07.04.2015 року ДП «Поділлягеодезкартографія», ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погодили порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 0,1729 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до якого:

- ділянка 1, площею 0,0948 га переходить в спільне користування ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9;

- ділянка 2, площею 0,0228 га та ділянка 3, площею 0,0155 га переходить в користування ОСОБА_5;

- ділянка 4, площею 0,0099 га та ділянка 5, площею 0,0242 га переходить в користування ОСОБА_2;

- ділянка 6, площею 0,0057 га переходить в спільне користування ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Відповідно до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 16.04.2015 року, в присутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, межі земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1, площею 0.1729 га, наданої ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. та ОСОБА_9 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка, відповідно до проекту розподілу земельної ділянки від 07.04.2015р.

Таким чином, на даний час в спільному користуванні сторін перебуває земельна ділянка загальною площею 0,1729 га, відповідно до проекту розподілу земельної ділянки від 07.04.2015р., межі якої погоджені із суміжними землекористувачами та закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка, про що свідчить акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 16.04.2015 року.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди..

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.п. 19, 21, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд, відповідно до статті 88 ЗК України, бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, якщо угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Суд не може відмовити в позові або закрити провадження у справі про встановлення порядку користування земельною ділянкою з тих підстав, що його визначено угодою сторін. Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку.

Таким чином, оскільки сторонами був погоджений порядок користування земельною ділянкою, що підтверджується проектом розподілу земельної ділянки від 07.04.2015р. та актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 16.04.2015р., суд дійшов висновку про необхідність встановлення порядку користування земельною ділянкою, загальною площею 0,1729 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в межах, визначених відповідно до проекту розподілу земельної ділянки, який виготовлений 07.04.2015р. ДП «Поділлягеодезкартографія»

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачами позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами, а отже позов підлягає задоволенню.

Враховуючи характер спірних правовідносин, а також те, що представник позивача у заяві від 16.03.2016р. просив судові витрати залишити за позивачем, судові витрати слід залишити без відшкодування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 212 - 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,1729 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, згідно проекту розподілу земельної ділянки - варіант №1, складеним ДП «Поділлягеодезкартографія» від 07.04.2015р. (який є невід'ємною частиною рішення суду), виділивши в користування ОСОБА_5 ділянку 2, площею 0,0228 га та ділянку 3, площею 0,0155 га, позначені жовтим кольором на проекті, ОСОБА_2 - ділянку 4, площею 0,0099 га та ділянку 5, площею 0,0242 га, позначену блакитним кольором на проекті, а ділянку 6, площею 0,0057 га виділити в спільне користування ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Судові витрати залишити без відшкодування.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 21.03.2016р.

Суддя