233 № 233/6857/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., при секретареві Мазепа Н.А., за участі заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Костянтинівська міська рада про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю,

В Т А Н О В И В :

Звернувшись до суду із заявою, ОСОБА_1 просить встановити факт її проживання з ОСОБА_2 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, з 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_5, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_2, яка постійно мешкала в АДРЕСА_1 разом з нею.

Після її смерті залишилась спадщина, яка склалася з квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.1999 року.

Приблизно з 2008 року вона почала доглядати за ОСОБА_2, яка дуже хворіла на той час. За станом здоров'я ОСОБА_2 не мала можливості доглядати за собою. Вона вимушена була постійно жити разом з ОСОБА_2, доглядати за нею та повністю виконувати всю хатню роботу. Вона ходила в магазин за продуктами, робила побутові покупки, купувала ліки, готувала їжу та кормила ОСОБА_2, прибирала у хаті, возила останню до лікарів на обстеження та інше. На все це витрачались не лише гроші ОСОБА_2, а й її особисті кошти.

Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 06.11.2013 року по справі № 233/5944/13-ц, за клопотанням лікувального закладу та органу опіки та піклування, вона була призначена опікуном ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_2 вона є єдиним спадкоємцем за законом на підставі ст. 1264 ЦК України, так як проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців немає.

Для оформлення спадщини вона повинна підтвердити, що проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги за тих же підстав, пояснивши, що була знайома з померлою ОСОБА_2 тривалий час. У 1998 році у ОСОБА_2 загинув єдиний син, у зв'язку з чим ОСОБА_2 потребувала підтримки та допомоги. ОСОБА_2 хворіла на душевну хворобу, яка прогресувала. З 2008 року, у зв'язку із загостренням хвороби, ОСОБА_2 майже втратила здатність до самообслуговування, а тому вона переїхала до її квартири за адресою: АДРЕСА_1, де проживала разом з нею до її смерті та доглядала за нею. У 2013 році за рішенням суду вона була призначена опікуном над ОСОБА_2 У 2015 році ОСОБА_2 померла. Просила заяву задовольнити, вказуючи на те, що встановлення зазначеного факту необхідно їй для оформлення спадкових прав на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2

Представник заінтересованої особи Костянтинівської міської ради Ісмаілов С.Н. у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У наданій суду заяві просив прийняти рішення на розсуд суду.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'ю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пленум ВСУ в п. 21 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику с правах про спадкування» роз'яснив, що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'ю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Костянтинівка Донецької області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09 лютого 2015 року (а.с. 5).

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.02.1999 року Костянтинівською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2-463, та зареєстрованого в БТІ м. Костянтинівка 02.03.1999 року № 210 кн. 104 (а.с. 6).

За довідкою Костянтинівської державної нотаріальної контори від 28.12.2015 року № 2263/01-16 (а.с.23), Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с.24-25) після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, спадкової справи не має, заповітів посвідчених від імені ОСОБА_2 також не має.

Відповідно до довідки КП «Служба єдиного замовника» № 51 від 21.01.2016 року (а.с.33) станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 у квартирі АДРЕСА_1, окрім ОСОБА_2, зареєстрованих осіб не було.

Факт проживання заявника з ОСОБА_2 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, з 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 підтверджується таким.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, кожен окремо, у судовому засіданні підтвердили факт, що заявник з 2008 року проживала спільно з ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1. Вони були пов'язані спільним побутом, ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_2, купували їй ліки, возила на обстеження до медичних закладів, вела господарство, забезпечувала її всім необхідним.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду № 233/5944/13-ц від 06.11.2013 року по справі за заявою Комунального лікувально-профілактичного закладу «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівка» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатною та призначено над нею опікуном ОСОБА_1 (а.с.12).

З довідки КП «Служба єдиного замовника» б/н від 28.01.2016 року (а.с. 32) вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_2, але проживала по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 та по день її смерті, вела з нею спільне господарство, доглядала за нею та взяла на себе організацію та витрати на поховання.

З листа Комунального лікувально-профілактичного закладу «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівка» (а.с.34) вбачається, що ОСОБА_2 перебувала на обліку у КЛПЗ «Міський психіатричний диспансер» з 27.01.1989 року по ІНФОРМАЦІЯ_5. З 06.11.2013 року була визнана недієздатною. Опікун ОСОБА_1 до своїх обов'язків ставилась відповідально, забезпечувала ОСОБА_2 контроль та піклування в повному обсязі. Претензій до опікуна щодо виконання опікунських обов'язків не має.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно останній для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2

Тож, заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити, встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживала з ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_5, однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто з 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 в квартирі АДРЕСА_1.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням - 08 лютого 2016 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш