АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5583/16 Головуючий 1-інстанції Євтіфієв В.М.
Справа № 642/1504/16 Доповідач Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді Пономаренко Ю.А.

суддів Шевченко Н.Ф.,

ОСОБА_1,

секретаря Каплоух Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 22 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, треті особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», Моторно транспортне страхове бюро України, Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання права власності та зняття арешту,

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Ленінського ВДВС ХМУЮ, треті особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, ПАТ «Мегабанк», МТСБУ, ПАТ «Альфа-Банк» про визнання права власності та зняття арешту.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що відповідно до договору дарування від 18 вересня 2009 року, ОСОБА_2 передав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 4/5 частин квартири №13, що знаходиться в м. Харків, вул. Маркса Карла (нова назва - Благовіщенська), 29, по 2/5 частини кожному. В п.5 договору дарування зазначено: «ОСОБА_6 з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №24727441 від 18.09.2009 р. згадана частина квартири під забороною та під арештом не перебуває. ОСОБА_6 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави №24727601 від 18.09.2009 р. інформація про податкову заставу відсутня.»

На початку грудня 2015 року позивачу стало відомо, що на цю квартиру було накладено арешт відповідно до постанови Ленінського ВДВС ХМУЮ №15-20298825 від 16.07.2010 р. по виконавчому провадженню №10049317, та постанови №18 від 18.10.2010р. по виконавчому провадженню №10382444. У звязку з тим, що позивач не може зареєструвати право власності на 4/5 частин зазначеної квартири за дітьми, вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 22 липня 2016 року позовні вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 2/5 частин квартири №13, що знаходиться в м. Харків, вул. Благовіщенська (ОСОБА_7), 29. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 2/5 частин квартири №13, що знаходиться в м. Харків, вул. Благовіщенська (ОСОБА_7), 29. Знято арешт з 4/5 частин квартири №13, що знаходиться в м. Харків, вул. Благовіщенська (ОСОБА_7), 29, накладений постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ від 16.07.2010 р. по виконавчому провадженню №10049317 та постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ від 18.10.2010р. по виконавчому провадженню №10382444. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 551, 20грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також апеляційну скаргу подало ПАТ «Мегабанк», яке вважає, що вказане рішення є незаконним, оскільки у ньому неправильно встановлені та недоведені обставини, що мають значення для справи. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

ОСОБА_6 статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням зичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які руть участь у справі.

Суд, задовольняючи позовні вимоги обґрунтовано виходив з того, що право власності на майно, яке передане за нотаріально посвідченим договором дарування відповідно до встановленого законом порядку у неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 виникло з часу отримання майна, тобто з моменту укладення договору дарування.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вважає, що даний висновок суду є правильним та обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам по справі та вимогам діючого законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 20.06.2013р. було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_6 договору дарування від 18.09.2009 року, який був посвідчений нотаріально ОСОБА_2 передав безкоштовно дітям, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняли 4/5 частин квартири №13, що знаходиться в м. Харків, вул. Маркса Карла (нова назва - Благовіщенська), 29, по 2/5 частини кожному. В п. 5 вказаного договору вказано, що згадана частина квартири під забороною та під арештом не перебуває, інформація про податкову заставу відсутня

Як встановлено судом першої інстанції, на теперішній час право власності у встановленому порядку за дітьми не зареєстровано, оскільки ОСОБА_3 була впевнена, що це зробив відповідач, оскільки правовстановлюючі документи знаходились у нього.

ОСОБА_6 ч. 1 ст. 177 СК України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

ОСОБА_6 п. 5 Постанови №5 від 07.02.2014р. Пленуму вищого спеціалізованого суду України, Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

ОСОБА_6 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 722 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що право власності на майно,я ке передане за нотаріально посвідченим договором дарування відповідно до встановленого законом порядку у неповнолітніх виникло з часу отримання майна, тобто з моменту укладення договору дарування.

Оскільки на спірну квартиру відповідно до постанови Ленінського ВДВС ХМУЮ №15-20298825 від 16.07.2010 р. та постанови №18 від 18.10.2010 р., співвласниками якої є неповнолітні діти та відповідач, було накладено арешт, то позивач, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 підставно звернулась до суду із зазначеними позовними вимогами, а суд у відповідності до ст. 391 ЦК України та ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» обгрунтвоано зняв арешт з 4/5 частини спірної квартири, оскільки є перешкоди у реєстрації права власності на вказану частину спірної квартири.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Доводи, які викладено в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують. В звязку з чим судова колегія не вбачає правових підстав для скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, ст.314, 315,317 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 22 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Ю.А. Пономаренко

Судді В.В. Кокоша

ОСОБА_8