Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Лемішко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Подільської районної у м.Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод в спілкуванні та визнання способу участі батька, бабусі та дідуся у вихованні доньки (онуки) та спілкуванні з нею,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в спілкуванні та визнання способу участі батька, бабусі та дідуся у вихованні доньки (онуки) та спілкуванні з нею, треті особи: Служба у справах дітей Подільської районної у м.Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що з відповідачкою поживав в цивільному шлюбі з весни 2010 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась спільна донька ОСОБА_5, батьком в свідоцтві про її народження зазначено позивача. З першого дня спільного проживання проживали в двокімнатній квартирі АДРЕСА_2, в квартирі, яка є спільною власністю позивачів в рівних частинах. Фактично шлюбні відносини з відповідачкою не склались, з листопада 2011 почали проживали окремо, перестали підтримувати подружні стосунки та ведення домашнього господарства. Відповідачка разом з дочкою переїхала проживати за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, посилається на те, що відповідачка не чинила йому перешкод у зустрічах з донькою, позивач приїжджав до дитини до березня 2012 року за попередньою домовленістю з колишньою цивільною дружиною. Однак, після того як дитині виповнився один рік, відповідачка почала перешкоджати йому та його батькам у зустрічах з донькою (онукою) під різними надуманими причинами. Змінила номер телефону і адресу проживання. Йому на домашній телефон неодноразово телефонували із банку, в якому відповідачка брала кредит та своєчасно не погашала заборгованість, її також розшукувала служба безпеки банку, оскільки за адресою АДРЕСА_1 вона не проживала. З березня 2012 року відповідачка повністю ізолювала дочку від нього та спілкування з ним. Також відповідачка чинила перешкоди у спілкуванні з онукою рідним діду та бабі. Змінила номер телефону, інший не надала, не могли тривалий час дізнатись про дитину. Відповідачка особисто зателефонувала позивачу та попросила дати дозвіл на тимчасове вивезення доньки до Росії, де вона хоче влаштувати своє особисте життя. Позивачі неодноразово намагалися урегулювати це питання з відповідачкою мирним шляхом, неодноразово зверталися до неї, просили не чинити перешкод у спілкуванні з дочкою та онукою. Однак отримали відмову, що донька їх забула і не знає їх. На даний час позивачі не знають де проживає їхня донька та онука, оскільки на день народження дитини та інші свята відповідачка не дає можливості зустрітися та подарувати подарунки донці та онуці.

Зазначає, що відповідачка не має права чинити перешкоди йому у спілкуванні, побаченнях, у вихованні їх спільної дитини, відсутні будь-які обставини, які згідно чинного законодавства можуть позбавити його таких прав щодо дитини. Протягом всього окремого проживання сплачує добровільно аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від усіх доходів (заробітку). Останній рік щомісячно перераховує на банківську картку колишньої цивільної дружини аліменти в розмірі 1700 грн.. Крім того, дідусь та бабуся також позбавлені можливості бачити свою онуку та спілкуватися з нею, брати участь у її вихованні. На неодноразові дзвінки бабусі до колишньої невістки з проханням зустрітися з онукою, остання відповідала відмовою і казала, що дитині не потрібні такі зустрічі. На питання де вони проживають і як можна побачити онуку, відповідачка відповідала, що їх це не стосується. Позивачі об'єднали позовні вимоги, оскільки є однаковими, проживають разом в одній квартирі за однією адресою і у випадку задоволення позовних вимог буде зручніше не тільки виконувати рішення суду, а й зручніше і малолітній ОСОБА_5, оскільки перші вісім місяців свого життя вона проживала саме в цій квартирі, в якій створені всі необхідні умови для виховання та розвитку доньки та онуки.

Просили зобов'язати відповідачку не чинити їм перешкод у спілкуванні з малолітньою донькою та онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Встановити позивачу, ОСОБА_1, наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою, ОСОБА_5,: два рази на місяць: перші та треті вихідні дні (з 09 год. суботи до 19 год. неділі) з можливістю відвідувати дитиною місця проживання батька; один тиждень (з 09 00 год. понеділка до 20 год. у неділю) на шкільні осінні, весняні зимові канікули та в літній період протягом місяця з метою оздоровлення дитини. Встановити наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні між ОСОБА_5 і бабою з дідом - ОСОБА_2 та ОСОБА_3: два рази на місяць: перші та треті вихідні дні (з 09 год. суботи до 19 год. неділі) з можливістю відвідувати дитиною місця проживання дідуся та бабусі; один тиждень (з 09 год. понеділка до 20 год. неділі) на шкільні осінні, весняні, зимові канікули та в літній період протягом місяця з метою оздоровлення дитини.

Позивачі просили позов задовольнити.

У судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивачі позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у заяві, відповідач їх визнала, просять ухвалити відповідне рішення.

Представник органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, із позовом ознайомлені, їх представник у судове засідання не з'явився, надали клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, позов підтримали із наведених підстав.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_1 є батьками, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є бабусею та дідусем малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач, ОСОБА_1 та відповідачка, ОСОБА_4 проживали в цивільному шлюбі з весни 2010 р.. 18.02.2011 у них народилась спільна донька, ОСОБА_5. (а.с.5). Сторони по справі проживають окремо один від одного по різним адресам. Дитина проживає разом з матір'ю ОСОБА_4. Згоди щодо участі позивачів у вихованні та спілкуванні дитини та онуки не було досягнуто між сторонами по справі.

З боку відповідачки чиняться перешкоди позивачам у участі, вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою та онукою. Між сторонами склались відчужені взаємовідносини, сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі батька, дідуся та бабусі у вихованні дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 статті 7 Конвенції встановлено, що дитина з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Сімейний Кодекс України також регулює сімейні, особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, в тому числі: відносини між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно приписів ч.1, ч.2, ч.3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку від 28.01.2016 органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, щодо доцільності встановлення способу участі, щодо встановлення ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 графіку спілкування зі своєю малолітньою донькою та внучкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.23,24).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи вік дитини, а також беручи до уваги висновок Органу опіки та піклування від 28.01.2016 р. № 106-593, суд приходить до висновку про доцільність встановити гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 час спілкування зі своєю малолітньою донькою та внучкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким чином:

-два рази на місяць: перші та треті вихідні дні, з 09 год. 00хв. суботи до 19 год. 00 хв. неділі, з можливістю відвідувати дитиною місця проживання батька, бабусі та дідуся, враховуючи стан та здоров'я дитини.

- половину зимових, весняних, осінніх та один місяць літніх канікул дитина проводитиме з батьком, бабусею та дідусем за попередньою домовленістю з матір 'ю. (а. с. 23-24 ).

Таким чином, позовні вимоги позивачів про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою донькою та онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, і встановлення позивачам способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою, онукою - доведені та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.19, 141, 153, 157-159, 171 СК України, ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Подільської районної у м.Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод в спілкуванні та визнання способу участі батька, бабусі та дідуся у вихованні доньки (онуки) та спілкуванні з нею - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у спілкуванні з малолітньою донькою та онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити ОСОБА_1 наступний спосіб участі у виховангі та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2:

- 2 (два) рази на місяць: перші та треті вихідні дні (з 09 години суботи до 19 годи неділі) з можливістю відвідувати дитиною місця проживання батька.

- один тиждень (з 09 00 годин понеділка до 20 годин у неділю) на шкільні осінні, весняні та зимові канікули та в літній період протягом місяця з метою оздоровлення дитини.

Встановити наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні між ОСОБА_5 та бабою з дідом - ОСОБА_2 та ОСОБА_3:

- 2 (два) рази на місяць: перші та треті вихідні дні (з 09 години суботи до 19 години неділі з можливістю відвідувати дитиною місця проживання дідуся та бабусі.

- один тиждень (з 09 00 годин понеділка до 20 годин у неділю) на шкільні осінні, весняні, зимові канікули та в літній період протягом місяця з метою оздоровлення дитини.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. О. Трегубенко