Справа № 155/1799/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Шмідт С.А.
Провадження № 22-ц/773/540/16 Категорія: 27 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар Вергун Т.С.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 11 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач публічне акціонерне товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») 10 листопада 2015 року звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 27131,64грн. Позов мотивує тим, що 04.07.2006р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 06.10.2015р. має заборгованість 30318,24грн., з яких 3533,54грн. заборгованість за кредитом, 26784,70грн. заборгованість за процентами, 500грн. штраф (фіксована частина), 1268,17грн. штраф (процентна складова). З врахуванням задоволеної судовим наказом суми 4954,77грн., заборгованість становить 27131,64грн. Під час розгляду справи позивач подав уточнену позовну заяву, у якій просив стягнути заборгованість по відсоткам, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 06.11.2012 по 06.11.2015р. в розмірі 9843,28грн.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 11 лютого 2016 року в даній справі в задоволенні позову відмовлено.

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вважає рішення незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 липня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (тепер ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 4000грн. 15.01.2009р. було змінено кредитний ліміт 3518,61грн. 28 серпня 2007 року Горохівським районним судом Волинської області видано судовий наказ, який набрав законної сили 14 вересня 2007 року, про стягнення із ОСОБА_3 в користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 4954,77грн. кредитної заборгованості. Згідно розрахунку позивача за період з 06.11.2012р. по 06.11.2015р. заборгованість по відсотках становить 9843,28грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся з позовом поза межами позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем. Висновок суду відповідає встановленим обставинам справи і підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач отримав кредит 04 липня 2006 року на платіжну картку, строк дії картки визначено до квітня 2009 року, отже строк дії платіжної картки сплив 30 квітня 2009 року. Останній платіж кредиту відповідач здійснив 22 грудня 2006 року. По закінченню строку дії картки нова картка не перевидавалась.

Суд першої інстанції правильно встановив, що моментом виникнення заборгованості слід вважати 01 травня 2009 року, наступний після закінчення строку дії картки день і з цього часу у банку виникло право на позов. Строк позовної давності для пред"явлення вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором сплив 02 травня 2012 року.

Відповідно до п. 3.1 Умов та правил надання банківських послуг, банк відкриває клієнту картковий рахунок, його вид і строк дії визначений у заяві і памятці клієнта, підписанням якої клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Пунктом 9.12 передбачено, що договір діє 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява Держателя карти про закриття картрахунку, а також за умови наявних грошових коштів на картрахунку для сплати послуг за виконання розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії), та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором (п.3.1.3 розділу ІІ «Правила користування платіжною карткою»). Пунктами 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою визначено, що граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України).

Правилами користування платіжною карткою порядку повернення відсотків за користування кредитом після закінчення терміну дії картки не визначено.

За умовами договору відповідач повинен був сплачувати щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом. Розділом 2 Умов та правил надання банківських послуг визначено терміни та поняття, відповідно до яких, мінімальний обовязковий платіж - це розмір боргових зобовязань держателя, які щомісячно належать до сплати держателем протягом строку дії картки. Мінімальний обовязковий платіж є обовязковим для держателя платіжних карт, здійснюючих операції по кредитній схемі. Відповідно до п.5.3. Правил користування платіжною картою строк і порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам з встановленим мінімальним обовязковим платежем визначений в памятці клієнта, яка є невідємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, та частину заборгованості по кредиту.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

У ч.ч.2-3 ст.264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також тоді, коли предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Позовна давність по вимозі про стягнення процентів за кредитним договором сплила, і це є самостійною підставою для відмови у позові.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що перебіг строку позовної давності не розпочався, а відтак не може бути пропущеним, не заслуговують на увагу так як це спростовується наведеними вище доказами.

Рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, є законним та справедливим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 11 лютого 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: