Номер провадження: 22-ц/785/1071/16
Головуючий у першій інстанції Дєтков О. Я.
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Ступакова О.А.

- Станкевича В.А.

при секретарі - Коноваленко Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 25.08.2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державної фінансової інспекції в Одеській області, Березівської міжрайонної державної фінансової інспекції Одеської області про захист особистих немайнових прав, честі, гідності та ділової репутації,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду (а. с. 1-5 т. 1), який уточнив в ході розгляду справи (а. с. 150-152, 156-157 т. 2) та просив: визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію його відомості за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Березівської райдержадміністрації Одеської області за 2006-2007 роки, проведеної контрольно-ревізійним відділом в Березівському районі контрольно-ревізійного управління в Одеській області, доведених виступом начальника контрольно-ревізійного відділу в Березівському районі - ОСОБА_4 до відома депутатів безпосередньо перед ними, на ХІV сесії Березівської райради 26.03.2008 року. Зміст відомостей полягав у тому, що в ході перевірки (ревізії фінансово-господарської діяльності Березівської РДА за 2006-2007 роки) встановлено порушення з боку керівництва райдержадміністрації вимог Бюджетного Кодексу та Порядку використання коштів у частині їх цільового призначення на загальну суму 435,0 тис. грн. (36% від профінансованих); зобов'язати спростувати зазначені недостовірні відомості тією ж особою - начальником Березівської міжрайонної державної фінансової інспекції в Одеській області у такий же спосіб, у який вони були поширені, тобто на найближчій сесії Березівської районної ради, яка відбудеться після набрання законної сили рішенням суду; стягнути з Державної фінансової інспекції в Одеській області на його користь моральну шкоду у розмірі 408 240 грн.

Свої позовні вимоги позивач, як зазначено в рішенні суду та вбачається з позовної заяви, обґрунтовував тим, що з 1 квітня 2005 року по 6 травня 2008 року він працював головою Березівської районної державної адміністрації Одеської області. З 10 січня по 28 лютого 2008 року контрольно-ревізійним відділом, правонаступником якого на даний час є Березівська міжрайонна державна фінансова інспекція, здійснювалась перевірка фінансово-господарської діяльності Березівської РДА за період з 2006-2007 роки. 26 березня 2008 року на сесії районної ради начальник КРВ ОСОБА_4 доповіла депутатам районної ради про те, що із виділених 1 243 300 грн. на ліквідацію наслідків стихійного лиха у 2007 році з вини керівництва Березівської РДА понад 435 000 грн. були використані не за призначенням. На цій же сесії йому висловлено недовіру, що послужило підставою для припинення його повноважень. Крім цього, Березівський КРВ допустив поширення результатів проведеної ревізії у газеті «Час пик», яким звинуватив його у розкраданні півмільйона грошей, зловживанні службовим становищем та корупції. 23 квітня 2008 року на підставі матеріалів ревізії прокурором Одеської області відносно нього та інших було порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 364 і ч. 2 ст. 266 КК України та 25 травня 2008 року Приморським районним судом м. Одеса йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Згідно постанови Одеського окружного суду від 8 липня 2008 року, залишеної ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2010 року без змін, дії Березівського КРВ щодо проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Березівської РДА за 2006-2007 роки визнані незаконними.

Моральну шкоду позивач просив стягнути за: подання контрольно-ревізійним відділом в Березівському районі недостовірної і незаконної інформації від 19.03.2008 року № 490/14/237 Березівській райраді, публічного поширення 26.03.2008 року на сесії Березівської райради контрольно-ревізійним відділом у Березівському районі неправдивих ганебних відомостей про нього, що призвело до прийняття рішення Березівською районною радою 26.03.2008 року про недовіру йому, як голові Березівської райдержадміністрації та вимушеного його звільнення з займаної посади; передачу 18.03.2008 року контрольно-ревізійним відділом у Березівському районі матеріалів та акту ревізії від 03.03.2008 року № 490-30/05 (визнаних постановою Одеського ОАС 08.07.2008 року незаконними) та наданих пояснень щодо матеріалів ревізії начальником КРВ в Березівському районі - ОСОБА_4 18.03.2008 року та 27.03.2008 року до УБОЗ УМВС України в Одеській області, що призвело до незаконного порушення проти нього кримінальної справи з тяжкими наслідками, незаконного затримання в ізоляторі тимчасового утримання, незаконного винесення постанови суду про обрання запобіжного заходу до нього, як обвинуваченому, у вигляді ув'язнення під охороною у відділенні слідчого ізолятора № 21 УГДУ УИН в Одеській області на термін до двох місяців і в зв'язку цим отриманням серйозних ушкоджень його здоров'ю та душевних і моральних травм.

В судовому засіданні в суді першої інстанції відповідно до рішення суду, позивач підтримав свої позовні вимоги. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи відповідачі у судове засідання не з'явилися, однак своїм письмовим запереченням Державна фінансова інспекція в Одеській області з вимогами позовної заяви повністю не погодилась, мотивуючи тим, що в її діях відсутня протиправність та вина у заподіянні моральної шкоди позивачеві, це по-перше, а по-друге, позов пред'явлений ОСОБА_3 з порушенням строку позовної давності, на застосуванні якого вона наполягала.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 25.08.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення Березівського районного суду Одеської області від 25.08.2015 року, в якій просить скасувати рішення суду від 25.08.2015 року та задовольнити його позов, посилаючись на те, що вважає оскаржуване рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Відповідачами рішення суду не оскаржується.

В судовому засіданні позивач підтримав свою апеляційну скаргу представник Державної фінансової інспекції в Одеській області заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Представник Березівської міжрайонної державної фінансової інспекції Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи Березівська міжрайонна фінансова інспекція Одеської області була повідомлена належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи від неї на адресу суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, в частині мотивувальної частини з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для зміни рішення суду першої інстанції є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що згідно акту № 490-30/5 від 3 березня 2008 року КРВ в Березівському районі була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Березівської районної державної адміністрації за 2006-2007 роки, за результатами якої виявлені фінансові порушення, що призвели до втрати фінансових та матеріальних ресурсів (т. 2 а. с. 166).

26 березня 2008 року Березівська районна рада за поданням тридцяти депутатів районної ради та на підставі отриманої офіційної інформації КРУ в Березівському районі та Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області висловила позивачу недовіру за допущені ним порушення порядку використання бюджетних коштів за цільовим призначенням, закупівель товарів, робіт та послуг за бюджетні кошти та наявність порушень у земельних правовідносинах (т. 2 а. с. 28-30).

З доповіді-листа начальника КРВ у Березівському районі слідує, що в ході проведення ревізії відповідно до розпорядження голови районної ради від 8 січня 2008 року було встановлено порушення з боку керівництва райдержадміністрації вимог Бюджетного кодексу України та Порядку використання коштів в частині їх цільового призначення на загальну суму 435 000 грн. (т. 2 а. с. 31-36).

Про результати ревізії та вимоги щодо усунення порушень начальником КРВ було направлено на адресу райдержадміністрації лист-вимогу від 28 березня 2008 року, в якому йдеться про проведену ревізію Березівської районної державної адміністрації за 2006-2007 роки та притягнення винних осіб до відповідальності (т. 1 а. с. 58).

20 травня 2008 року прокурором Одеської області відносно позивача було порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України (т. 2 а. с. 43).

23 травня 2008 року відносно позивача було обрано Приморським районним судом м. Одеса запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (т. 1 а. с. 239).

За постановою Приморського районного суду м. Одеса від 17 грудня 2013 року, залишеної без змін апеляційним судом Одеської області 13 березня 2014 року, провадження по вищевказаній кримінальній справі закрито на підставі п. 11 ч. 1 ст. 6 КПК України 1960 року у зв'язку з тим, що по тому ж факту є нескасована постанова прокурора про відмову в порушенні справи (т. 1 а. с. 28, 29, т. 2 а. с. 25).

Зі змісту вказаної постанови суду виходить, що кримінальна справа відносно позивача була закрита провадженням з нереабілітуючих його підстав.

Постановою Одеського адміністративного суду від 8 липня 2008 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2010 року, дії КРВ у Березівському районі Одеської області по проведенню ревізії фінансово-господарської діяльності Березівської РДА за період з 2006-2007 роки, які виразилися у внесенні змін до плану ревізії, неповідомленні останньої про внесення цих змін у робочий план ревізії та направленні листа-вимоги № 490-14/266 від 28 березня 2008 року, визнані незаконними (т. 1 а. с. 18).

Заперечуючи проти позову, Державна фінансова інспекція в Одеській області звернула увагу на те, що на черговій сесії Березівської районної ради на виконання розпорядження від 8 січня 2008 року було розглянуто питання про результати роботи постійної комісії районної ради щодо правильності використання коштів, направлених на ліквідацію наслідків стихійного лиха.

Начальником КРВ ОСОБА_4 було проінформовано депутатів стосовно результатів роботи, при цьому, результати ревізії фінансово-господарської діяльності райдержадміністрації не обговорювалися (т. 1 а. с. 51).

Як убачається з ксерокопії газети «Час пик» № 13(363) за 2008 рік, сесія Березівської районної ради виразила голові районної держадміністрації недовіру. Крім того, в даному засобі масової інформації також зазначено, що перевірка контрольно-ревізійним відділом діяльності ОСОБА_3 показала, що з легкої руки ОСОБА_3 в невідомих кишенях виявилося близько півмільйона гривень (т. 2 а. с. 48).

Відповідно до ст. 10 Конвенції, ратифікованої Україною, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, які стосуються також і преси, може бути предметом таких формальностей, умов, обмежень або санкцій, що встановлені законом і є необхідними у демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського спокою, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

У рішенні від 7 грудня 1976 року у справі Хендісайд проти Сполученого Королівства Європейський Суд з прав людини зазначив і знову нагадав у п. 41 свого рішення від 8 липня 1986 року у справі Лінгенса (Lingens case, 12/1984/84/131), що свобода вираження поглядів, гарантована ч. 1 ст. 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання ч. 2 ст. 10 Конвенції свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.

Враховуючи наведений припис міжнародного прецедентного права, суд першої інстанції вважав, що висловлене у приєднаних до позову доповіді-листа начальника КРВ у Березівському районі, акту ревізії та періодичних виданнях не містить в собі елементів образ, обурень або обвинувачень позивача, які, як він вказує, принижують його честь, гідність та ділову репутацію.

Приймаючи до уваги сукупність наведених обставин, у суду першої інстанції не виникло сумнівів, що в діях відповідачів відсутній склад правопорушення, про наявність якого наполягає позивач.

Разом з тим, судом не встановлено, що відповідачі мали намір завдати шкоди особистим немайновим правам позивача.

Оскільки, для покладання відповідальності за національним законодавством на заподіювача моральної шкоди необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність моральної шкоди, протиправності його дій чи бездіяльності, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою та вини в спричиненні моральної шкоди, тому, виходячи з наведеної конструкції цивільно-правової відповідальності й сукупності доказів, суд першої інстанції вважав, що в діях відповідачів відсутні елементи протиправності їх поведінки та вина.

Статтями 256, 258 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк в межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації.

Враховуючи положення зазначеної норми цивільного законодавства, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги, пред'явлені ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди з Державної фінансової інспекції в Одеській області після спливу строку позовної давності та на застосуванні якого наполягає задоволені бути не можуть.

Суд першої інстанції також зазначив, що положення ст. 268 ЦК України про непоширення позовної давності щодо захисту особистих немайнових прав, на які посилається позивач, застосовуються лише до вимог про захист особистих немайнових прав суб'єктів авторського права, суб'єктів прав на інші об'єкти інтелектуальної власності, які не обмежені у часі та належать фізичній особі від його народження або по закону, яка володіє ними довічно.

За таких обставин, суд першої інстанції керуючись ст. ст. 258, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_3

Однак, судова колегія не погоджується в повній мірі з мотивувальною частиною рішення суду, з наступних підстав.

Так судом встановлено, що відповідно до уточнених позовних вимог (а. с. 150-151, 156-157 т. 2), позивач просив визнати недостовірними саме відомості поширені начальником КРВ в Березівському районі Одеської області перед депутатами на ХІV сесії Березівської районної ради 26.03.2008 року. Зміст яких полягав у тому, що в ході перевірки (ревізії фінансово-господарської діяльності Березівської РДА за 2006-2007 роки) встановлено порушення з боку керівництва районної державної адміністрації вимог Бюджетного Кодексу та Порядку використання коштів у частині їх цільового призначення на загальну суму 435,0 тис. грн. (36% від профінансованих), просив зобов'язати спростувати зазначені недостовірні відомості тією ж особою у такий же спосіб, у який вони були поширені та стягнути, у зв'язку з цим та передачею матеріалів і акту ревізії від 03.03.2008 року № 490-30/05 до УБОЗ УМВС України в Одеській області, що призвело до порушення проти нього кримінальної справи, з утриманням його під вартою та ушкодження здоров'я і моральних страждань, моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Я роз'яснено в п. п. 5, 6, 11, 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до статей 94, 277 ЦК фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. У разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача судам необхідно з'ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов'язків, то належним відповідачем є саме вона. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи (а. с. 8-12, 92-98, 104, 106-119 т. 1, 31-41, 50-60 т. 2), що 26.03.2008 року на сесії Березівської районної ради Одеської області, на якій, зокрема розглядалося питання про результати роботи постійної комісії районної ради з питань будівництва, промисловості, комунального господарства, енергетики, транспорту та зв'язку щодо правильності використання коштів направлених на ліквідацію наслідків стихійних лих, ОСОБА_4, яка займала посаду начальника КРВ в Берізівському районі Одеської області, довела до відома депутатів результати перевірки використання бюджетних коштів на ліквідацію стихійних лих, в рамках діяльності комісії, зазначивши, що в ході перевірки, встановлено порушення з боку керівництва райдержадміністрації вимог Бюджетного Кодексу та Порядку використання коштів в частині їх цільового призначення на загальну суму понад 435,0 тис. грн. (36% від профінансованих) - інформація, яку позивач просить визнати недостовірною та зобов'язати її спростувати.

В період, за який проводилася вказана перевірка, та на час доведення до відома депутатів результатів перевірки, головою Березівської районної державної адміністрації Одеської області був позивач, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Достовірність доведеної ОСОБА_4 інформації щодо результатів перевірки використання бюджетних коштів на ліквідацію стихійних лих підтверджується актом ревізії фінансово-господарської діяльності Березівської районної державної адміністрації за 2006-2007 року № 490-30/5 від 03.03.2008 року (а. с. 166-203 т. 2), тобто відповідачами доведено достовірність інформації, яку просить зобов'язати спростувати позивач.

Посилання позивача на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08.07.2008 року (а. с. 18-22) не спростовує достовірність інформації, яку просить спростувати позивач, підтверджену вищевказаним актом ревізії. Оскільки, зазначеною постановою суду визнано незаконними дії КРВ в Березівському районі Одеської області по проведенню ревізії в період 2006-2007 роки, які виразилися у внесенні КРВ змін до плану ревізії та не повідомлення Березівської районної державної адміністрації Одеської області про внесення змін у програму та робочий план ревізії. Період було змінено з липень-грудень 2004 року, 2005-2007 роки на період 2006-2007 роки. Проте, порушення, вказані в акті ревізії виявлені в раніше запланованому періоді та не спростовуються вказаною постановою суду.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що вищевказана інформація, яку позивач просить визнати недостовірною та зобов'язати спростувати, була доведена ОСОБА_4 до відома депутатів на сесії Березівської районної ради Одеської області не з метою приниження честі, гідності та ділової репутації позивача, а з метою доведення результатів перевірки проведеної постійною комісією районної ради з питань будівництва, промисловості, комунального господарства, енергетики, транспорту та зв'язку щодо правильності використання бюджетних коштів направлених на ліквідацію наслідків стихійних лих із залученням КРВ в Березівському районі Одеської області, що підтверджується також розпорядженням голови Березівської районної ради від 08.01.2008 року про проведення такої перевірки (а. с. 92 т. 1), відповідно до п. 2 якого вказана постійна комісія районної ради зобов'язується за результатами проведеної роботи проінформувати сесію районної ради.

За таких обставин, відсутні правові підстави для визнання інформації, яку просить позивач, недостовірною та зобов'язання спростувати вказану інформацію.

Також, враховуючи наведене, відсутні правові підстави і для стягнення з Державної фінансової інспекції в Одеській області на користь позивача моральної шкоди за доведення вищевказаної інформації до депутатів Березівської районної ради Одеської області. Оскільки, позовні вимоги, в цій частині, враховуючи їх обґрунтування відповідно до позовної заяви позивача, є похідними від позовних вимог стосовно позовних вимог щодо захисту честі, гідності та ділової репутації, а тому в зв'язку з відсутністю підстав для задоволення цих позовних вимог, враховуючи вище зазначене, відсутні і підстави для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

Відсутні правові підстави і для стягнення з Державної фінансової інспекції в Одеській області на користь позивача моральної шкоди за передачу матеріалів і акту ревізії від 03.03.2008 року № 490-30/05 до УБОЗ УМВС України в Одеській області, що призвело до порушення проти позивача кримінальної справи, з утриманням його під вартою та ушкодження здоров'я і моральних страждань.

Оскільки, передаючи матеріали ревізії до правоохоронних органів, КРВ в Березівському районі Одеської області, діяв в межах своїх повноважень, як державний орган, відповідно до п. 3.1.16. Положення про контрольно-ревізійний відділ в Березівському районі, затвердженого наказом КРУ в Одеській області № 110 від 03.08.2007 року, відповідно до якого Відділ має право, у випадках виявлення зловживань і порушень чинного законодавства передавати правоохоронним органам матеріали ревізії, а також повідомляти про них державні органи і органи, уповноважені управляти державним майном (а. с. 123 т. 1).

Після передачі матеріалів ревізії до правоохоронних органів, рішення стосовно цих матеріалів приймається відповідними правоохоронними органами.

Тому, за наявності підстав, шкода в даному випадку відшкодовується відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Таким чином, в задоволенні позову позивача необхідно відмовити саме з вищевказаних підстав, а мотивувальну частину рішення суду першої інстанції необхідно змінити.

В зв'язку з цим, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно обґрунтування рішення суду першої інстанції, змінивши мотивувальну частину рішення суду.

Висновки суду першої інстанції стосовно позовної давності з посиланням на ст. 256, 258, 268 ЦК України, судова колегія вважає помилковими.

Оскільки, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації.

Проте, в судовому засіданні встановлено та відповідно до позовних вимог позивача, останній не заявляв вимог про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків, встановлених законом.

Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вимоги про захист гідності, честі чи ділової репутації випливають із порушення особистих немайнових прав, тому згідно з пунктом 1 частини першої статті 268 ЦК позовна давність на них не поширюється, крім випадків, встановлених законом, зокрема пунктом 2 частини другої статті 258 ЦК і статтею 37 Закону про пресу.

В зв'язку з цим, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що позовна давність відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 268 ЦК України не поширюється на спірні правовідносини.

Враховуючи викладене, судова колегія частково погоджується з доводами апеляційної скарги, в частині щодо обґрунтування рішення суду, та не погоджується з доводами апеляційної скарги, в частині висновків суду, на підставі вищезазначеного.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що мотивувальна частина рішення Березівського районного суду Одеської області від 25.08.2015 року підлягає зміні, в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Березівського районного суду Одеської області від 25.08.2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державної фінансової інспекції в Одеській області, Березівської міжрайонної державної фінансової інспекції Одеської області про захист особистих немайнових прав, честі, гідності та ділової репутації.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

О.А. Ступаков

В.А. Станкевич