Провадження №2/761/2229/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

09 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1, у якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики № 113332301 від 01 червня 2015 року в розмірі 15 686,70 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1218,00 грн. В березні 2016 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, а саме про стягнення боргу в розмірі 14086,70 грн.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальність "Манівео швидка фінансова допомога" (надалі - позивач) та ОСОБА_1 (надалі - відповідач) було укладеного договір позики № 113332301 на суму 3460,00 грн. зі сплатою відсотків та комісії строком на 30 календарних дні шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника на банківську картку № НОМЕР_2.

01 липня 2015 року термін платежу за договором закінчився.

Відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконує, заборгованість не повертає. Так, станом на 16 жовтня 2015 року заборгованість відповідача за договором позики становить 15 686,70 грн., яка складається з: заборгованості за позикою у розмірі - 3680,00 грн.; заборгованості по процентам за користування позикою у розмірі - 13099,60 грн.

На адресу суду надійшла заява від позивача про зменшення позовних вимог в зв'язку з тим, що на дату слухання відповідач погасив суму заборгованості у розмірі 1600,00 грн. за договором позики, а тому просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 14086,70 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Суд дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 01 червня 2015 року відповідачу було надано грошові кошти в позику в сумі 3460,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов'язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 1,89 % від суми позики за кожен день користування позикою (п. 1.4 договору позики а.с. 6-7).

Згідно п. 1.3 договору, дата перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний Позичальником, є датою укладання договору позики між Позикодавцем і Позичальником.

Відповідно до п. 1.2 договору позики, строк дії договору 30 (тридцять) днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником (відповідачем) своїх зобов'язань за цим договором. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії цього договору та не припиняє нарахування позикодавцем (позивачем) процентів за користування позикою.

Згідно п.п. 1) п. 2.1.1 договору позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від позичальника (відповідача) повернення суми позики, процентів за користування позикою та виконання всіх інших зобов'язань передбачених цим Договором.

Позичальник (відповідач) зобов'язувався вчасно повернути позику, сплатити проценти за користування позикою в порядку визначеному цим договором; у випадку прострочення сплати заборгованості за цим договором в повному обсязі або частково, сплатити нараховані проценти за користування позикою, виходячи з фактичного строку користування, включаючи день погашення (п.п. 1), 3) п.2.2.2 договору позики).

Згідно п. 7.1. договору позики невід'ємною частиною цього договору є "Правила надання грошових коштів у позику ТОВ "Манівео Швидка фінансова допомога" (далі по тексту - правила).

Відповідно до п. 7.5. правил, за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою більш ніж на 3 банківські дні позичальник (відповідач) зобов'язаний сплатити позикодавцю (позивачу) разовий штраф у розмірі 9% від суми позики, при цьому проценти за користування позикою нараховуються в розмірі 3% в день від суми позики до дня повного погашення заборгованості включно, але у будь-якому випадку не більше 100 календарних днів.

При цьому, відповідач при заповненні електронної заявки на отримання позики підтвердив, що діє в своїх інтересах та повністю ознайомлений з умовами договору.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронний документ та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

Відповідно ж до ст. 8 вказаного Закону зазначено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Судом встановлено, що позивач свої обов'язки за договором виконав в повному обсязі, факт надання грошових коштів відповідачу за договором позики підтверджується платіжним дорученням № 846 від 01 червня 2015 року (а.с. 8).

Натомість, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконує, порушує графік розрахунків, визначений у договорі, заборгованість не повертає. Так, згідно із розрахунком заборгованості за договором позики станом на 09 березня 2016 року відповідач погасив суму заборгованості у розмірі 1600,00 грн. за договором позики, а тому заборгованість відповідача за договором позики складає усього в сумі 14086,70 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, а отже зобов'язаний повернути Позивачу борг в розмірі 14086,70 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені останнім.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 215, 224 - 228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальність "Манівео швидка фінансова допомога" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальність "Манівео швидка фінансова допомога" заборгованість за договором позики № 113332301 від 01 червня 2015 року в розмірі 14086,70 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1218,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: