Справа № 202/5581/16-ц
07 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Шклярука Д.С.
при секретарі Шишляннікові О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому просить суд стягнути щомісячно з відповідача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 4000,00 грн. (по 2000,00 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи стягувати з дня подання позову до суду.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дітей надавав у розмірі, що є недостатнім для забезпечення потреб дітей, через наявність значних витрат на їхнє виховання, освіту та утримання.
Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися.
Позивачка завчасно сповістила про причини неявки та просила про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивачки, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.06.1997 року по 07.04.2016 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей, синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Після розірвання шлюбу між сторонами їхні спільні діти залишилися проживати разом з позивачкою, яка одна несе витрати на їхнє утримання, однак не має достатніх коштів для забезпечення витрат по задоволенню потреб дітей.
Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Іншого в судовому засіданні не встановлено.
Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.
Враховуючи те, що відповідач відомості про дохід не надав, але як батько зобов'язаний утримувати дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх часткового задоволення.
Відповідно до ст. 183 СК України в випадку, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.
Керуючись ст. ст. 180, 182, 184 СК України, ст. ст. 3, 7, 14, 57, 58, 81, 88, 197, 208, 212, 214, 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги - задовольнити частково.
Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до їх повноліття, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.09.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 551,20 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення платежу аліментів за один місяць.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Д.С. Шклярук