Справа № 2-160/12 Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/2864/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 14.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кашперської Т.Ц.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво Святошинського районного суду київської області від 30 березня 2016 року у справі за позовом ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Головне управління юстиції в Київській області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: Головне управління юстиції в Київській області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування,- провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться дана цивільна справа.

11 березня 2016 р. до суду надійшла заява від представника третьої особи ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, у вигляді арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Боярка, вул. Франка, 121, Києво-Святошинський район Київська область. Свої вимоги мотивував тим, що право власності відповідача ОСОБА_4 на спірний будинок припинилось та перейшло відповідно до ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу.

Ухвалою Києво Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2016 року взадоволені заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та ухвалити нову ухвалу про задоволення заяви. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на мацно, грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Відповідно до договору купівлі продажу від 27 вересня 2014 року спірний будинок належить ОСОБА_2

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволені заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення по справі не прийнято і скасування заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна а саме: житлового будинку що знаходиться за адресою м. Боярка, вул. І.Франка,121.

Як вбачається з матеріалів справи 27 вересня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі продажу житлового будинку що знаходиться за адресою м. Боярка, вул. І.Франка,121.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції в порушення вимог ст. 152 ЦПК України не зясував всіх обставин справи.

Ухвала суду підлягає скасуванню через неповне зясування обставин, що мають значення для справи з направленням передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

УхвалуКиєво Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: