У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: Градизька селищна рада Глобинського району Полтавської області, відділ регіонального розвитку містобудування та архітектури Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу незаконно побудованих на межі господарських будівель за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом, в якому просили: визнати будівлю гаражу та прибудови до житлового будинку у виді топочної по АДРЕСА_1, власником якого є відповідач, як самочинне будівництво, яке вчинено без відповідних дозвільних документів з порушенням норм ДБН 360-92; зобов'язати відповідача налагодити функцію водовідвідного жолобу з житлового будинку по АДРЕСА_1 та налагодити водовідведення від свого домоволодіння, шляхом планування землі та облаштування відповідних водовідвідних каналів.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що вони є власниками домоволодіння по АДРЕСА_2. По сусідству проживає відповідач, який самочинно, без отримання дозволу та проекту, з істотними порушеннями будівельних норм і правил, прибудував до жилого будинку топочну, яка розташована близько до межі позивачів, та побудував будівлю гаража на межі, чим створює незручності для них. На їх неодноразові прохання усунути перешкоди, які фактично утворились у зв'язку з самовільним будівництвом споруд на території домоволодіння відповідача, останній відповідає ігноруванням. Вказували, що для врегулювання спору вони неодноразово зверталися із письмовими заявами до виконкому Градизької селищної ради та до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області, але їх звернення позитивних результатів не дали.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від

12 травня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 та ОСОБА_5у задоволенні позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу незаконно збудованих на межі господарських будівель.

Додатковим рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 30 липня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: Градизька селищна рада Глобинського району Полтавської області, відділ регіонального розвитку містобудування та архітектури Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області, про визнання будівлі гаражу та прибудови до житлового будинку у виді топочної по АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_6, як самочинне будівництво, яке вчинено без відповідних дозвільних документів з порушенням норм ДБН 360-92, зобов'язання відповідача налагодити функцію відвідного жолобу з житлового будинку АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідача налагодити водовідведення від свого домоволодіння, шляхом планування землі та облаштування відповідних водовідвідних каналів.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 13 жовтня 2015 року рішення Глобинський районний суд Полтавської області від 12 травня

2015 року та додаткове рішення Глобинський районний суд Полтавської області від 30 липня 2015 року скасовано, позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано самочинним будівництвом гараж та прибудову топочної, споруджені ОСОБА_6 у домоволодінні АДРЕСА_1 без відповідних проектних та погоджувальних документів із істотним порушенням норм ДБНЗ 60-92***.

Зобов'язано ОСОБА_6 налагодити функцію жолобу водовідведення з житлового будинку АДРЕСА_1 і налагодити водовідведення від належного йому домоволодіння повз домоволодіння АДРЕСА_2 шляхом планування землі та облаштування відповідних водовідвідних канав.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції та додаткове рішення цього ж суду залишити в силі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), застосувавши до спірних правовідносин норми ст. ст. 376, 391 ЦК України, дійшов правильного висновку про порушення прав позивачів, оскільки гараж та добудова до будинку побудовані відповідачем самочинно, будівельний паспорт на них відсутній, при будівництві порушено ДБНЗ 60-92***, п. 3.25* та додаток 3.1 протипожежних вимог, а також затікання спричиняє скупчення та застій вологи на ділянці позивачів.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що апеляційним судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І. Журавель

С.П. Штелик