Провадження № 2/638/1601/16
01 березня 2016 року м. Харкова
Дзержинський районний суд м. Харкова, у складі:
головуючого: судді Цвіра Д.М.,
при секретарі Бадран В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу, розірвання договору купівлі-продажу, зобовязання обміняти товар та відшкодування моральної шкоди, -
Позивач звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якому просить суд визнати договір купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2; розірвати договір купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2; зобовязати ФОП ОСОБА_2 обміняти товар належної якості та повернути гроші за придбаний товар ОСОБА_3 в сумі 4 700 грн.; задовольнити завдану моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. та зобовязати відповідача перерахувати кошти на рахунок Приватбанка, № картки 4149 4978 0808 38 79 бійця АТО ОСОБА_4, який знаходиться на лікуванні у госпіталі м. Харкова; покласти судові витрати на відповідача.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.03.2015 р. вона придбала у приватного підприємця ОСОБА_2 на торгівельному місці 21-М4-39, торгівельний майданчик «Лужники» ТЦ «Барабашово», пальто ціною 4 700 грн. Після розрахунку, по вимозі клієнта, продавець не надав чек на придбаний товар, інформацію про продукцію, якість асортименту та виробника. Оскільки, під час придбання, в торгівельному майданчику не було можливості та умов нормально приміряти пальто, 14.03.2015 р. позивач повернулась до відповідача та пояснила, що придбаний товар її не задовольняє розміром та матеріалом виробу, вона працює вихователем у дитячому садочку та тривалий час відкладала кошти на пальто і це для неї великі кошти. На прохання позивача обміняти їй цей товар або повернути гроші, відповідач безпідставно та в грубій формі відмовив їй.
ОСОБА_1 зазнала моральних страждань внаслідок хамської поведінки, впевненістю в своїй безкарності відповідача, який знущався з безпорадної жінки.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та надала пояснення відповідно до змісту позовної заяви.
В судовому засіданні відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши пояснення позивача та дослідив матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ч. 4 ст. 60 ЦПК України.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-ХП від 12.05.1999 р. договір-усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним та касовим чеком, квитком, талоном або іншим документом .
Позивачем не надано підтвердження вчинення усного правочину та не заявлено клопотання про витребування або забезпечення доказів у разі наявності труднощів або неможливості отримати їх самостійно.
Крім того, з копії відповіді Головного Управління ДФС у Харківській області вбачається, що з метою перевірки інформації, викладеної у заяві ОСОБА_1, фахівцями ГУ ДФС у Харківській області проведена фактична перевірка щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обліку готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності документів, що підтверджують державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин в господарському обєкті за адресою: м. Харків, ТЦ «Барабашово» ТМ «Лужники» місце 21-М4-39. Субєкт господарювання фізична особа ОСОБА_2 перебуває на обліку в Західній ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області з 11.05.1999 р. Згідно наданих пояснень отриманих в ході перевірки від приватного підприємця, книгу обліку доходів та витрат у своїй роботі він не використовує, товарні та касові чеки не видає. Основним видом діяльності є торгівля весільних та вечірніх суконь, продаж пальто у 2015 р. не здійснював. (а.с. 3).
Суд не приймає до уваги, визнання відповідачем факту укладення договору купівлі-продажу, що міститься у копії висновку ДІМ Київського РВ ХМУ ГУМВС України і Харківській області підполковника міліції ОСОБА_5 , у звязку з тим, що даний висновок не є належним та допустимим доказом .
Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.
Позивачем не надано суду жодного доказу в обґрунтування своїх доводів щодо завдання їй моральної шкоди.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 60, 212-215, 224 ЦПК України, суд-
В задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу, розірвання договору купівлі-продажу, зобовязання обміняти товар та відшкодування моральної шкоди відмовити.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.