Справа № 487/3454/16-ц
Провадження № 2-о/487/112/16
РІШЕННЯ

Іменем України

20.07.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Щербини С.В., народних засідателів: Пивоварової Л.Ф., Скрипова В.В., при секретарі - Шевиряєвої К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про усиновлення повнолітньої особи, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про усиновлення повнолітньої особи - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінивши усиновленої прізвище з «ОСОБА_2» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», по батькові «ОСОБА_2» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», вказати його батьком в актовому запису про народження усиновленої, зобов'язати міський відділ РАЦС Миколаївського міського управління юстиції внести до актового запису №210 від 20.04.2007 року про шлюб зміни прізвища нареченої з «ОСОБА_2» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», по батькові «ОСОБА_2» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», зобов'язати Заводський районний відділ УДМС України в м. Миколаєві обміняти паспорт громадянки України ОСОБА_2 на новий.

В заяві він зазначив, що перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 з 1984 року, та з 16.09.1988 року у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_3 від попереднього шлюбу має дочку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір'ю та він з 1984 року, з моменту її народження, виховував дочку дружини від переднього шлюбу, займався її розвитком, навчанням, встановленням як особистості в цілому, матеріально забезпечував. Дівчина приймала його в якості батька, у них склались доброзичливі родинні відносини. 20.04.2007 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на «ОСОБА_2». ОСОБА_2 завжди вважала його своїм батьком, між ними склались добрі родинні стосунки, не зважаючи на відсутність біологічного зв'язку, вони розуміють та поважають один одного, ОСОБА_2 вважає його своїм батьком, оскільки він проявляє до неї батьківську турботу. Батько дівчини ОСОБА_5 не навідував дочку, не проявляє зацікавленості в її долі. Він бажає усиновити ОСОБА_2, записавши його батьком останньої. Мати та сама ОСОБА_2 не заперечують проти даного усиновлення.

В судове засідання заявник не з'явився, надав до суду заяву, проси слухати справу за його відсутності, підтримав заяву про усиновлення та просив про її задоволення.

В судове засідання заінтересовані особи ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не з'явилися, надали до суду заяви, просили слухати справу за їхньою відсутністю, не заперечують проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Заявник ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 16.09.1988 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 16.09.1984 року Палацом урочистих подій м. Миколаєва, актовий запис №1376.

ОСОБА_3 перебувала в попередньому шлюбі з ОСОБА_5, який було розірвано 24.02.1988 року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 24.02.1988 року відділом ЗАГС м. Миколаєва, актовий запис № 177. За період шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого міським відділом ЗАГС м. Миколаєва, актовий запис №3552 від 20.06.1984 року.

Після розірвання шлюбу дитина ОСОБА_2 залишилась проживати разом з матір'ю та заявник з 1984 року, з моменту народження, виховував дочку дружини від переднього шлюбу ОСОБА_2, займався її розвитком, навчанням, встановленням як особистості в цілому, матеріально утримував. ОСОБА_2 приймала заявника в якості свого батька, завжди вважала своїм батьком ОСОБА_1, між ними склались добрі, родинні стосунки, не зважаючи на відсутність біологічного зв'язку, вони розуміють та поважають один одного, проявляють один до одного турботу та повагу.

20.04.2007 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на «ОСОБА_2», що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 20.04.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №210.

Відповідно до вимог ст.ст. 207-208 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом №2 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв'язку між особою, яку бажають усиновити та особою, яка хоче це зробити. При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв'язку. Слід також з'ясувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини.

Згідно ст. 211 ч. 2 п. 2 СК України у раз усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років.

В даний час ОСОБА_2 є повнолітньою особою, фактичний родинний зв'язок між нею та заявником існує з 1984 року, з моменту її народження, проте прийняття ОСОБА_2 в сім'ю заявника на правах доньки потребує відповідного юридичного закріплення.

Винятковість даного випадку полягає в тому, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_5 після розірвання шлюбу, жодного разу не навідував свою дочку, не проявляв зацікавленості в її долі, не займався вихованням та утриманням, самоусунувся з життя своєї дочки, ігнорував в повній мірі свій батьківський обов'язок, який без упереджень і в повній мірі виконував весь час заявник.

Різниця у віці між усиновителем та усиновленою складає 26 роки, що є цілком прийнятною для усиновлення.

Оцінивши зібрані докази по справі в сукупності, суд приходить до переконання, що заявник може бути усиновителем, у зв'язку з чим заява ОСОБА_1 в частині усиновлення повнолітньої ОСОБА_2 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Що стосується вимог про зобов'язання міський відділ РАЦС Миколаївського міського управління юстиції внести до актового запису №210 від 20.04.2007 року про шлюб зміни прізвища нареченої з «ОСОБА_2» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», по батькові «ОСОБА_2» на «ІНФОРМАЦІЯ_4» та зобов'язання Заводського районного відділу УДМС України в м. Миколаєві обміняти паспорт громадянки України ОСОБА_2 на новий, то і їх задоволенні слід відмовити, у зв'язку з безпідставністю, оскільки задоволення вимог про усиновлення та відповідно внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_2 є підставою для внесення змін та в інші актові записи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 212 - 215, 251 - 255 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про усиновлення повнолітньої особи - задовольнити частково.

Усиновити ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві (актовий запис №3552, зроблений міським відділом ЗАГС м. Миколаєва 20.06.1984 року), громадянином України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, місце реєстрації АДРЕСА_1.

Оголосити заявника ОСОБА_1 батьком усиновленої особи та записати його у Книзі реєстрації народжень відповідно батьком.

Змінити усиновленої прізвище з «ОСОБА_2» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», по батькові «ОСОБА_2» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», ім'я, дату і місце народження залишити попередніми.

Зобов'язати компетентний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області внести відповідні зміни в актовий запис про народження усиновленої особи, виключивши із нього відомості про батька - ОСОБА_5, зазначивши батьком усиновленої - ОСОБА_1, видати нове свідоцтво про народження.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в строк і порядок, встановлений ст. 294,296 ЦПК України, через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Головуючий суддя: С.В. Щербина

Народні засідателі: Л.Ф. Пивоварова

В.В. Скрипов