Справа № 349/189/16-ц
Провадження № 2/349/135/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 березня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Могили Р.Г.

секретаря судового засідання Матасової Н.М.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

В лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3

В обґрунтування позовної вимоги зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його дідусь ОСОБА_3, після смерті якого залишився житловий будинокз господарськими будівлями та спорудами. За життя дідусь зробив заповідальне розпорядження, згідно якого все своє майно заповів йому. Він, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, оскільки подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємців , які б мали право на обов'язкову частку у спадщині в порядку ст.1241 ЦК України немає. Через те, що правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом .

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив задовольнити .

Представник Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області - сільський голова Пізьо Є.М. в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій зазначив, що сільська рада позов визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності .

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що господарство за адресою: АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи «колгоспний двір». Згідно записів з погосподарської книги станом на 01 липня 1990 року в господарстві був зареєстрований лише ОСОБА_3, який проживав до дня смерті у вказаному домоволодінні (а.с.8).

Встановлено, що в зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому домоволодіння. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 02 листопада 1999 року та зареєстрованого за № 22, ОСОБА_3 все своє майно заповів ОСОБА_2 Заповіт не змінений та не скасований (а.с.5-8).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч.1 ст.1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

З постанови державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори в Івано-Франківській області Андрейків Т.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 лютого 2016 року вбачається, що позивач по справі ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно спадкодавця ОСОБА_3, який подав заяву про прийняття спадщини. Однак вказаною постановою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок ( а.с.14).

Із довідки комунального підприємства "Архітектурно-планувальне бюро" № 02-2 від 08 лютого 2016 року вбачається, що документація на житловий та господарські будинки в архіві архітектурно-планувального бюро відсутня. При обстеженні на місці встановлено, що житловий та господарські будинки побудовані без порушень будівельних норм (а.с.9) .

Із технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, виданого на ім`я ОСОБА_2 та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 30 листопада 2015 року №48 вбачається, що до складу домоволодіння входить: житловий будинок (літера А) загальною площею 74,6 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м., літня кухня (літера Б) площею 30,7 кв.м., шопа (літера В) площею 27,9 кв.м., стодола (літера Г) площею 26,7 кв.м., стодола (літера Д) площею 23,8 кв.м, стайня (літера Е) площею 21,8 кв.м. та криниця (№1) площею 9,0 м/п. Загальна вартість домоволодіння становить 82 327 грн. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась ( а.с.10-13).

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , а тому є всі законні підстави для визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, як спадкоємцем за заповітом , після смерті ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок, загальною площею 74,6 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею площею 30,7 кв.м., шопою площею 27,9 кв.м., стодолою площею 26,7 кв.м., стодолою площею 23,8 кв.м, стайнею площею 21,8 кв.м. та криницею площею 9,0 м/п. , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, як спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а відповідачем в цей же строк, з дня отримання копії рішення.

Суддя: Р.Г. Могила