Справа № 653/3542/15-ц
Провадження № 2/653/93/16
01.02.2016 року Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого - судді Венглєвської Н.Б.,
секретаря Мустафаєва Ф.А.,
представника служби у справах дітей
Генічеської РДА Коваленко І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 /треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Служба у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області/ про позбавлення батьківських прав та призначення піклувальника,
ОСОБА_2. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначення її піклувальником. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її дочка ОСОБА_6 в період з 06.06.1998 року по 01.06.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі. За час спільного життя у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. ІНФОРМАЦІЯ_7 дочка позивача ОСОБА_6. померла. Позивач, будучи бабусею неповнолітніх дітей з часу смерті своєї доньки здійснює догляд на останніми. Вказує, що відповідач на протязі тривалого часу життям своїх неповнолітніх дітей не цікавиться, допомоги на їх утримання не надає, фактично від виконання батьківських обов'язків самоусунувся.
Просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; призначити її піклувальником неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; скасувати запис в свідоцтві про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме в графі батько виключити відомості про батька ОСОБА_3; та стягнути з відповідача судові витрати по справі.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позові. Додатково пояснила, що після розірвання шлюбу між відповідачем та її дочкою, ОСОБА_3 фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки жодного разу не проявив у ваги до життя дітей, не цікавився їхніми успіхами, здоров'ям, не надавав матеріальної допомоги на їх утримання, а також уникав сплати аліментів на їхнє утримання. Після смерті дочки ІНФОРМАЦІЯ_7 діти залишилися проживати разом з нею та на даний час вона здійснює за ним и догляд та фактично опікується ними. Місцезнаходження відповідача на даний час невідоме, а вона перебуваючи на пенсії також на даний час працює та має можливість утримувати дітей та у зв'язку з необхідністю набуття статусу опікуна над дітьми звернулася до суду з вказаним позовом.
Представник служби у справах дітей Генічеської РДА за довіреністю Коваленко І.І. в судовому засіданні вимоги позивача підтримав повністю. Вказує, що позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідатиме інтересам дітей, оскільки відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, та беручи до уваги те, що позивач фактично здійснює опіку над дітьми та має можливість таку здійснювати в подальшому не заперечує також проти призначення ОСОБА_2 опікуном над неповнолітніми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, пояснення позивача, представника служби у справах дітей, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, зокрема актом обстеження умов проживання від 04.10.2015 року, та поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3 як батько з дітьми не спілкується, не проявляє до своїх дітей батьківської турботи, не цікавиться ними та не відвідує їх, не турбується про фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на їх утримання та виховання. Вказує, що з 2007 року, після припинення шлюбних відносин між ним та ОСОБА_6., про дітей турбувалася і дбала спочатку лише ОСОБА_6., а після її смерті лише позивач; за весь цей час відповідач жодного разу не поцікавився життям та успіхами дітей, не запропонував свою допомогу, внаслідок чого останні в період з червня 2015 року по даний час проживають у позивача та перебувають на її повному утриманні.
Як встановлено в судовому засіданні, за час перебування дитини у позивача, відповідач, жодного разу не поцікавилася життям неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не приймає участі у вихованні дітей, з 2007 року не надає коштів на їх утримання, жодного інтересу до життя своїх дітей не проявляє.
З матеріалів наданих позивачем, встановлено, що відповідач на протязі 2015 року проживав на території Фрунзенської сільської ради, однак на даний час його місце проживання невідоме.
Згідно пояснення наданого представником Служби у справах дітей Генічеської РДА позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є доцільним, оскільки відповідач участі у виховання дітей не приймає, життям дітей не цікавиться, допомоги на утримання не надає. Натомість позивачем створено належні умови для проживання та виховання дітей, а також остання фактично здійснює опіку над ними та має можливість в подальшому піклуватися про дітей.
Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №»3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Цією ж Постановою визначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Оскільки судом встановлено, що відповідач жодної уваги дітям на протязі тривалого часу не приділяє, суд вважає доведеним належними доказами ту обставину, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.
Згідно вимог Конвенції «Про права дитини» та Закону України «Про охорону дитинства», дитинство перебуває в Україні під особливою охороною.
Ч.4 ст. 155 СК України вказано, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Вимогами п.2 ч.2 ст. 163 СК України, передбачена можливість позбавлення батьків батьківських прав у випадку ухилення ними від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та догляду за дітьми.
Згідно ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.
Таким чином, суд вважає доведеним факт ухилення ОСОБА_3 від своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дітей, у зв'язку з чим вважає, що позов в даній частині підлягає задоволенню.
Щодо вимоги ОСОБА_2 про встановлення піклування над дітьми та призначення її піклувальником, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно до ст. 60 ЦК України, на суд покладено обов'язок встановити піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 на протязі тривалого часу здійснює піклування на неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та в силу свого матеріального стану має можливість здійснювати таку і в подальшому. Крім того призначення ОСОБА_2 піклувальником ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно позиції третьої особи представника Служби у справах дітей Генічеської РДА відповідатиме інтересам дітей, у зв'язку з чим, суд вважає, що вимога позивача про призначення її опікуном також підлягає задоволенню.
Відносно вимоги позивачки про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дітей, то вказані вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, відповідно до ст. 136 СК України, шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі, відповідно до ст. 138 СК України, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, протягом одного року з дня реєстрації.
Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6. перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.06.1998 року по 01.06.2007 року. Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 батьком дітей, записано в графі батько ОСОБА_3.
Відповідно до норм Сімейного кодексу, предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаного батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Так позивачем доведено належними та допустими доказами факти ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо батьківського піклування про неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та факт позбавлення дитини батьківського піклування зі сторони батька. Але, не переконала суд в доцільності виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, оскільки до правових наслідків позбавлення батьківських прав виключення відомостей про батька дитини не відноситься.
Керуючись ст.ст.10,11,60, 88, 212-215,227,228 ЦПК України, ст.ст.164,243,244 СК України, суд,
Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, прож. АДРЕСА_1 відносно його двох неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, прож. АДРЕСА_2 піклувальником відносно двох неповнолітніх онуків: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в сумі 487 гривень 20 копійок.
В іншій частині заявленого позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, відповідно до ст. 294 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя: Н.Б. Венглєвська