АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/4089/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/128/К/16 суддя Рунчева О.В.
Категорія 57 (ІV) Доповідач Бондар Я.М.
УХВАЛА

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

за участю: секретаря Масловій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі Нікопольського управління по експлуатації газового господарства про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі Нікопольського управління по експлуатації газового господарства про стягнення матеріальної та моральної шкоди у звязку з відмовою від позову.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення помилково сплаченого ним судового збору.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, поставив питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали про задоволення заявлених вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилався на те, що на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» його звільнено від сплати судового збору, отже ним помилково сплачено судовий збір, який відповідно підлягає поверненню.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заявлених вимог про повернення ОСОБА_1 судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі Нікопольського управління по експлуатації газового господарства про стягнення матеріальної та моральної шкоди у звязку з відмовою позивача від позову, у звязку із чим підстави для задоволення заявлених вимогвідсутні.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Підстави повернення судового збору визначені ч. 1 ст.7 Закону України Про судовий збір. Зокрема, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини не передбачені як підстава для повернення сплаченого судового збору у порядку передбаченому Законом України Про судовий збір.

Разом з тим, ОСОБА_1 має право на повернення коштів у звязку з невірною сплатою судового збору відповідно до Порядку повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного або місцевих бюджетів затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182 (з подальшими змінами та доповненнями).

Згідно п. 3 цього Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Про помилковість сплати ОСОБА_1 судового збору свідчить наступне.

Згідно п. 7 роз'яснень наданих пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих в постанові № 10 від 17.10.2014 року, оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду", статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів".

Так, згідно вимог ч. 3 ст. 22 Закону України " Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом саме щодо відновлення його порушених прав як споживача, тому сплата ОСОБА_1 судового збору дійсно є помилковою.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що помилково сплачені кошти судового збору на загальну суму 487,20 грн., згідно квитанцій № 1/283 від 26.05.2015 року на суму 18,61 грн. та № 1/209 від 03.07.2015 року на суму 468,59 грн., підлягають поверненню платнику.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для повернення ОСОБА_1 судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням вимог матеріального і процесуального права, у звязку із чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні заявлених вимог скасуванню з постановленням нової ухвали у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_1 про повернення помилково сплаченого судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі Нікопольського управління по експлуатації газового господарства про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Зобовязати ГУДКСУ Нікополь повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) помилково сплачену суму судового збору за квитанцією № 1/283 від 26.05.2015 року на суму 18 (вісімнадцять) грн. 61 (шістдесят одна) коп., а також за квитанцією № 1/209 від 03.07.2015 року на суму 468 (чотириста шістдесят вісім) грн. 59 (пятдесят девять) коп.

Ухвала оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий:

Судді: