Провадження № 2/520/623/16
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря Баранової Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставлене майно,
Свої вимоги мотивував тим, що 14 листопада 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_1» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 5850512, відповідно до умов якого Позивач зобовязався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 51 254 дол. США, а відповідач в свою чергу зобовязалася прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит у строк не пізніше 14.11.2014 року.
У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав належним чином. Тому у звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яку в добровільному порядку сплачувати не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.
У судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявились, про час та місце його проведення були сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України, зобовязаннями щодо кредитного договору.
В судовому засіданні встановлено, що 14 листопада 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_1» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 5850512, відповідно до умов якого Позивач зобовязався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 51 254 дол. США, а відповідач в свою чергу зобовязалася прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит у строк не пізніше 14.11.2014 року.
На Позивача, згідно пункту 1.1. статті 1 Кредитного договору, покладений обов'язок надати Відповідачу 1 обумовлену Кредитним договором суму кредиту.
Відповідно до п. 1.1 статті 1 Кредитного договору кредит надається Позичальнику у розмірі 51 254,00 долари США.
Позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання за Кредитним договором - надав кредитні кошти у розмірі 51 254,00 долари США.
У відповідності зі ст. 546 Цивільного кодексу України одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є застава.
Згідно зі ст. 585 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення.
У відповідності зі ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, а у випадках, передбачених законом чи договором,- неустойку, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Інші особи, що не є заставодержателями мають право задовольнити вимоги за рахунок застави, якщо вартість застави перевищує заборгованість заставодержателя та в інших випадках.
Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше непередбачено законом чи договором.
Статтею 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження», встановлено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження», встановлено, що обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, аро початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.
Позивач є обтягучавем з найвищим пріоритетом, у відповідності до ст. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження» та положень Кредитного договору, у зв'язку з тим, що на момент вчинення правочину, будь-яких інших обтяжень на Предметі застави не зареєстровано.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження» звернення стягнення на предмет застави може бути здійснено у спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження» закріплено спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.
Відповідно до п.6.1. статті 6 Договору застави заставодержатель вправі звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог з вартості Предмету застави переважно перед іншими кредиторами Заставодавця в таких випадках: у разі невиконання чи неналежного виконання Основного Зобов'язання (як в цілому, так і в тій чи іншій частині); у разі невиконання вимоги Заставодержателя про дострокове виконання основного зобов'язання, зробленої на підставі закону. Кредитного договору чи цього Договору тощо.
Згідно п. 6.2. статті 6 Договору застави звернення стягнення на предмет Застави здійснюється на вибір Заставодержателя: на підставі виконавчого напису нотаріуса; за рішенням суду; шляхом позасудового врегулювання відповідно до чинного законодавства України.
Відповідно до ч.4 ст.588 ЦК України, якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та застав, які зареєстровані пізніше.
Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.
Згідно ст. 22 частини другої Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та частини другої ст. 589 ЦК України, заставодержатель за рахунок заставленого майна має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, включаючи суму кредиту, відсотків, штрафних санкцій та інших витрат передбачених кредитних договором.
Через невиконання Відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов'язань перед Позивачем по Кредитному договору № 5850512 від 14 листопада 2007 року загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем станом на 03.12.2015 р. складає 81 084, 84 доларів США, з яких: заборгованість за сумою кредиту складає 45 623, 42 дол. США; заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом складає 35 461, 2 дол. США.
Відповідно до ст. 572 ЦК України та ч. 2 ст.1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор має право в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивач, як заставодержатель, має право на першочергове задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави, шляхом його реалізації визначеного судом.
Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку про те, що в справі міститься достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позову.
Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 12 574, 61 гривень.
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставлене майна - задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.
Суддя Куриленко О. М.