У х в а л а

іменем україни

3 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Анатолій Іванович, про визнання договору дарування недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування Ѕ частини АДРЕСА_1 від 18 квітня 2008 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2011 року, у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним відмовлено.

14 жовтня 2013 року, 16 квітня 2014 року, 22 квітня 2014 року до суду надійшли заяви ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року у вказаній справі. Як на нововиявлені обставини, що є підставою для перегляду ухваленого у справі рішення, посилалась на існування податкової застави, яка внесена приватним нотаріусом Бойком А.І. до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, та застосування приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком А.І. інших персональних даних, ніж у обдарованої ОСОБА_4, на шахрайські дії останньої, на відсутність боргів у її брата ОСОБА_6, на відповідь Міністерства юстиції України щодо відсутності нотаріальної дії від 23 червня 2006 року у спадковій справі №137/05, на наявність кредитного договору, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «АКБ «Київ», на забезпечення якого ОСОБА_4 передала ПАТ «АКБ «Київ» 1/2 частину АДРЕСА_2 в заставу.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року, у задоволені заяви ОСОБА_7 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення цим судом норм процесуального права, а справу передати на новий розгляд до цього суду.

Статтею 342 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 січня 2011 року, у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним відмовлено.

14 жовтня 2013 року, 16 квітня 2014 року, 22 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявами про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року у вказаній справі. Як на нововиявлені обставини, що є підставою для перегляду ухваленого у справі рішення, посилалась на існування податкової застави, яка внесена приватним нотаріусом Бойком А.І. до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, та застосування приватним нотаріусом інших персональних даних, ніж у обдарованої ОСОБА_4, на шахрайські дії останньої, на відсутність боргів у її брата ОСОБА_6, на відповідь Міністерства юстиції України щодо відсутності нотаріальної дії від 23 червня 2006 року у спадковій справі №137/05, на наявність кредитного договору, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «АКБ «Київ», на забезпечення якого ОСОБА_4 передала ПАТ «АКБ «Київ» 1/2 частину АДРЕСА_2 в заставу.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Не можуть вважатись нововиявленими обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, та які підлягали встановленню при її розгляді.

З огляду на те, що у задоволенні позову про визнання недійсним договору дарування відмовлено з підстав відсутності доказів того, що ОСОБА_6 при укладенні договору дарування знаходився у стані, коли він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то суди зробили правильний висновок, що наведені заявником у заяві про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення суду обставини не підпадають під ознаки нововиявлених, оскільки вони не стосуються обставин, якими обґрунтовувались вимоги про визнання правочину недійсним, у зв'язку з чим не підлягали з'ясуванню при вирішенні спору.

Виходячи із викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при постановленні ухвали апеляційного суду, якою залишено без змін ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року, порушень норм процесуального законодавства, які б давали підстави для її скасування, не встановлено.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук