МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. Справа № 370/3354/15-ц

Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Устимчук М.Ю., при секретарі Захарченко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Макарів Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 служби Головного управління юстиції у Київській області та просив суд визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,278 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Осиково Макарівського району Київської області по вулиці Ватутіна та відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 317181 належала померлій 24 квітня 2008 року ОСОБА_4. Кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0010.

Вказане нерухоме майно він набув після смерті матері ОСОБА_4, померлої 24 квітня 2008 року, успадкувавши за заповітом 1/2 частку земельної ділянки площею 0,278 га у межах згідно з планом, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Макарівського району Київської області, в с. Осиково по вулиці Ватутіна та згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 317181 належала його покійній матері. Кадастровий номер земельної ділянки: :02:003:0010.

Інша 1/2 частка вищезазначеної земельної ділянки була успадкована його сестрою ОСОБА_5. В подальшому, на підставі договору про розподіл спадкового майна укладеного між ним та ОСОБА_5В, було набуто право власності на вищезазначену земельну ділянку в цілому. Після розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок, новосформована земельна ділянка має площу 0,226 га, цільове при значення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:1057, яка розташована в с. Осикове, вулиця Ватутіна.

А 04 листопада 2015 року з метою реєстрації права власності на новосформовану земельну ділянку площею 0,226 га внаслідок поділу набутої в порядку спадкування земельної ділянки площею 0,278 га позивачем відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було подано відповідно заяву до ОСОБА_3 служби Макарівського районного управління юстиції Київської області, яку було перенаправлено до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Проте, рішенням Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області у державній реєстрації права власності на вказану земельну ділянку позивачу було відмовлено на підставі п.2 ст.17 вищенаведеного Закону у зв'язку з виявленими на державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 317181 закресленнями.

За таких обставин вважає, що оскільки його право власності на земельну ділянку не визнається, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 10.02.2016 року було замінено первісного відповідача ОСОБА_3 службу Головного управління юстиції у Київській області на ОСОБА_2 сільську раду Макарівського району Київської області.

У судове засідання позивач не прибув, подав через канцелярію суду письмову заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутність, в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Макарівського району Київської області у судове засідання свого представника не направила, подали до суду лист, в якому просили слухати справу у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечили.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 січня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_6, позивач після смерті його матері ОСОБА_4, померлої 24 квітня 2008 року, успадкував за заповітом 1/2 частку земельної ділянки площею 0,278 га у межах згідно з планом, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Макарівського району Київської області, в с. Осиково по вулиці Ватутіна та згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 317181 належала покійній ОСОБА_4. Кадастровий номер земельної ділянки: :02:003:0010.

Інша 1/2 частка вищезазначеної земельної ділянки була успадкована ОСОБА_5. Спадкова справа № 674 за 2008 рік. Видане позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом було зареєстровано в реєстрі за № 2-45.

21.01.2009 року вищенаведене свідоцтво про право на спадщину за заповітом відповідно до вимог діючого на той час законодавства було зареєстровано в Макарівському районному відділу Київської регіональної філії Державного земельного кадастру за № 05, що підтверджується відміткою на свідоцтві про право на спадщину за заповітом. А 11 лютого 2010 року перехід права власності на земельну ділянку від померлої ОСОБА_4 до позивача, як спадкоємця було зареєстровано в поземельній книзі за № 948:02:003:0010:001 Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області, що підтверджується відміткою на державному акті серії ЯГ № 317181.

17 січня 2009 року на підставі договору про розподіл спадкового майна укладеного між позивачем та ОСОБА_5, посвідченого державним нотаріусом Макарівської районної державно нотаріальної контори ОСОБА_6, реєстраційний номер 2-96, позивачем було набуто право власності на вищезазначену земельну ділянку в цілому.

02 вересня 2015 року у звязку з необхідністю розробленням технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок, розроблення якої було необхідно для поділу належної позивачу вищезазначеної земельної ділянки на дві окремі земельні ділянки з видачею нових правовстановлюючих документів, позивачем було написано відповідну заяву, посвідчену приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий номер 3289.

В подальшому на підставі поданої заяви фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок, яку 18 вересня 2015 року було подано до Управління Держземагенства у Макарівському районі Київської області для державної реєстрації новосформованої земельної ділянки.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19 жовтня 2015 року, номер витягу НВ-015, новосформована земельна ділянка після поділу має площу 0,2206 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:1057, яка розташована в с. Осикове, вулиця Ватутіна.

04 листопада 2015 року з метою реєстрації права власності на новосформовану земельну ділянку площею 0,2206 га внаслідок поділу набутої в порядку спадкування земельної ділянки площею 0,278 га, позивач, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» подав відповідно заяву до ОСОБА_3 служби Макарівського районного управління юстиції Київської області, яку було перенаправлено до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Проте, рішенням № 26324603 від 20 листопада 2015 року у державній реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:1057 було відмовлено на підставі п.2 ст.17 вищенаведеного Закону у зв'язку з виявленими на державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 317181 закресленнями.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.386 цього Кодексу держава забезпечує рівність захисту прав усіх субєктів права власності.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5 зазначено, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК).

А згідно п.37 цієї постанови, з урахуванням положень частини першої стані 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи те, що право власності позивача на 1/2 частку земельної ділянки не визнається органами державної реєстрації речових прав внаслідок наявності на державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 317181 закреслень, що унеможливлює державну реєстрацію цього права в Єдиному державному реєстрі речових прав та обмежень та відповідно ставиться під сумнів його право власності на вказану земельну ділянку, проте є підтвердження, що вказана земельна ділянка належить позивачу, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 15,16,328,386,392 ЦК України, ст.ст. 10,11,60, 212, 215, 223 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,278 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Осиково Макарівського району Київської області по вулиці Ватутіна, кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0010 та відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 317181 належала померлій 24 квітня 2008 року ОСОБА_4.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом десяти днів з часу проголошення рішення, а для осіб, які його оскаржують, без участі яких воно було проголошено десять днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Головуючий М.Ю. Устимчук