Справа № 369/2709/16-ц
Провадження № 2/369/1733/16
04.07.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Волчка А.Я.
за участю секретаря Раситюк М.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
У березні 2016 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду в порядку цивільного судочинства, з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовували тим, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах по ? кожному належить житловий будинок № 23 по вулиці Київська в селі Гатне, Києво-Святошинського району Київської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2003 року, під єдиним реєстровим № 1-885, виданого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори ОСОБА_4
Кожна ? частина житлового будинку належним чином зареєстрована у Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», про що свідчить реєстрове посвідчення № 456 від 14.05.2003 року на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Напочатку серпня 2006 року до них звернувся відповідач по справі, з проханням тимчасово (терміном на один рік) зареєструвати його в належному їм житловому будинку, мотивуючи це тим, що з метою працевлаштування йому потрібна постійна реєстрація в Києво - Святошинському районі Київської області.
За їхньою спільною згодою 05 серпня 2006 року він був зареєстрований за вищезазначеною адресою.
У квітні 2007 року відповідач ОСОБА_3 забрав всі свої особисті речі та перестав зявлятись в належному їм житловому будинку.
Факт не проживання відповідача в їхньому житловому будинку з 2007 року до сьогоднішнього дня підтверджується актами обстеження від 01.04.2015р.; 01.08.2015р.; 15.03.2016 р. складеними за участю депутата Гатненської сільської ради ОСОБА_5
Крім того, відповідач будучи зареєстрованим в житловому будинку не несе витрат по утриманню будинку в належному стані, не сплачує поточних рахунків за комунальні послуги.
Їм відомо, що відповідач має де проживати, але знятись з реєстрації за вказаною адресою у добровільному порядку - не бажає.
Дії відповідача порушують їхні законні права, перешкоджають їм у повному обсязі реалізувати своє право власності, щодо належного майна, тому вони вимушені звернутись до суду з позовною заявою.
Тому просили визнати відповідача по справі - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим будинком № 23, розташованим по вул. Київська в селі Гатне Києво - Святошинського району Київської області.
У судове засідання представник позивача не зявився, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просила розглянути справу за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У звязку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:
У ст. 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.
Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
За ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах по ? кожному належить житловий будинок № 23 по вулиці Київська в селі Гатне, Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2003 року, під єдиним реєстровим № 1-885, виданого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори ОСОБА_4
Кожна ? частина житлового будинку належним чином зареєстрована у Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», про що свідчить реєстрове посвідчення № 456 від 14.05.2003 року, на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Напочатку серпня 2006 року до них звернувся відповідач по справі, з проханням тимчасово (терміном на один рік) зареєструвати його в належному нам житловому будинку, мотивуючи це тим, що з метою працевлаштування йому потрібна постійна реєстрація в Києво - Святошинському районі Київської області.
За їхньою спільною згодою 05 серпня 2006 року він був зареєстрований за вищезазначеною адресою.
У квітні 2007 року відповідач ОСОБА_3 забрав всі свої особисті речі та перестав зявлятись в належному їм житловому будинку.
Факт не проживання відповідача в нашому житловому будинку з 2007 року до сьогоднішнього дня підтверджується актами обстеження від 01.04.2015р.; 01.08.2015р.; 15.03.2016 р. складеними за участю депутата Гатненської сільської ради ОСОБА_5
Крім того, відповідач будучи зареєстрованим в житловому будинку не несе витрат по утриманню будинку в належному стані, не сплачує поточних рахунків за комунальні послуги.
Відповідач має де проживати, але знятись з реєстрації за вказаною адресою у добровільному порядку - не бажає.
Дії відповідача порушують їхні законні права, перешкоджають їм у повному обсязі реалізувати своє право власності, щодо належного майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.
З огляду на вищевикладене, та керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 405, ст.ст. 4, 10,11, 57-60, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим будинком № 23, розташованим по вул. Київська в селі Гатне Києво-Святошинського району Київської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення подається протягом десяти днів з дня отримання відповідачем копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.Я. Волчко