Справа № 522/8682/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 академічного театру музичної комедії ім. М.Водяного про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та згідно уточненої позовної заяви від 18.01.2016 р. з врахуванням заяви від 02.02.2015 р. просить визнати наказ по ОСОБА_2 театру музичної комедії ім. М.Водяного за № 66 від 27.04.1998 року (недійсним) неправомірним, стягнути з відповідача ОСОБА_2 академічного театру музичної комедії ім. М.Водяного за три роки, належну йому заробітну плату в розмірі суми різниці, - її несплаченої (в силу дії наказу № 66) з 22.06.2004 р. по 22.06.2007 р. індексованої; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100000 гривень.

При цьому посилається на те, що з 01.05.1998 р. по місцю своєї роботи в ОСОБА_2 театрі музичної комедії ім. М.Водяного на посаді соліста-вокаліста був переведений наказом по театру за № 66 від 27.04.1998 року незаконно без його згоди (без заяви) на умови разової оплати праці. В подальшому він був запрошений у відділ кадрів театру для ознайомлення з наказом, де розписався в тому, копію наказу не отримав. Таким чином, в певний період йому перестали сплачувати ставку та належні на той період (губернаторські) надбавки та премії, з поясненням, що він не в штаті. Він звернувся до нового директора театру та йому надали відповідь: „заява та його власний підпис на наказі. На його вимогу йому показали копію наказу, а про заяву повідомили, що вона знищена та потім надали акт від 27.04.2003 р.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню, надав суду письмові заперечення на позов.

Вислухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01.07.1991 р. ОСОБА_1 був зарахований в ОСОБА_2 театр музичної комедії ім. М.Водяного на посаду соліста вокаліста, за договором та з 15.09.1992 р. працював на посаді соліста вокаліста постійно.

(а.с. 7 - 8)

Відповідно до наказу ОСОБА_2 театру музичної комедії ім. М.Водяного № 66 від 27.04.1998 р. ОСОБА_1 з 01.05.1998 р. переведений на умови разової оплати праці.

Підстава: заява ОСОБА_1 З вказаним наказом позивач був ознайомлений 30.04.1998 р.

(а.с. 5)

Згідно акту від 27.04.2003 р. про виділення до знищення документів та справ ОСОБА_2 театру музичної комедії ім. М.Водяного комісія у складі: заступника директора театру ОСОБА_4В, головного бухгалтера ОСОБА_5, начальника відділу кадрів ОСОБА_3, голови профкому ОСОБА_6, начальника хоз.відділу ОСОБА_7, керуючись переліком по номенклатурі справ кадрової служби відібрала для знищення як таких, що не мають науково-історичну цінність та втративши практичне значення документи за період з 01.01.1998 р. по 29.12.2000 р. в звязку з закінченням строку зберігання, згідно переліку строків зберігання документів в тому числі заяви працівників по зміні умов плати праці. Знищені шляхом спалення.

(а.с. 10)

Як вбачається з листа ОСОБА_2 театру музичної комедії ім. М.Водяного до прокуратури Приморського району м. Одеси, члени експертної комісії театру музкомедії, що приймали участь в списанні документів кадрової служби (акт від 27.04.2003 р.), підтверджують наявність в наданих на списання документах особистої заяви артиста ОСОБА_1 про перевід його на поспектакльную оплату праці труда з 01.05.1998 р., яке було списано та знищено у звязку з закінченням строку зберігання, згідно ст. 508 Переліку номенклатурних справ.

(а.с. 64)

Згідно листа Прокуратури Одеської області № 7/1-382-06 від 21.12.2006 р. на імя ОСОБА_1 його звернення щодо підроблення посадовими особами ОСОБА_2 театру музичної комедії наказу № 66 від 27.04.1998 р. розглянуто. 04.12.2006 р. прокуратурою Приморського району відносно посадових осіб ОСОБА_2 театру музичної комедії відмовлено в порушенні кримінальної справи на підстави ст. 6 п. 1 КПК України за відсутності в їх діях ознак складу злочину, передбаченого ст. 366 КК України.

(а.с. 12)

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.08.2009 р., яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.11.2009 р., у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 академічного театру музичної комедії ім. М.Водяного про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди відмовлено в повному обсязі. Як вбачається з вказаного рішення суду позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в тому числі через те, що він 10 років як переведений на умови разової оплати праці.

(а.с. 27 - 28)

Таким чином, при ухвалені вказаного судового рішення, судом досліджувалася та знайшла своє підтвердження, в тому числі, правомірність переведення позивача на умови разової оплати праці.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Отже, зазначене рішення суду від 05.08.2009 р. має для суду преюдиціальне значення щодо правомірності переведення позивача на умови разової оплати праці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 також підтвердила, що ОСОБА_1 особисто написав заяву про переведення його на умови разової оплати праці та в подальшому вказана заява була знищена у звязку з закінченням строку зберігання, згідно ст. 508 Переліку номенклатурних справ.

Також, слід зазначити, що в ході розгляду справи, позивачем заявлялися клопотання про притягнення до участі у справі в якості співвідповідачів колишнього директора ОСОБА_2 театру музичної комедії ім. М.Водяного ОСОБА_8 та начальника відділу кадрів театру ОСОБА_3. Разом з тим, виходячи з характеру правовідносин, ці клопотання були відхилені, оскільки належним відповідачем за вказаним позовом є роботодавець тобто ОСОБА_2 академічний театр музичної комедії ім. М.Водяного.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо визнання наказу по ОСОБА_2 театру музичної комедії ім. М.Водяного за № 66 від 27.04.1998 року (недійсним) неправомірним задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними та недоведеними.

Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 академічного театру музичної комедії ім. М.Водяного на користь позивача заробітної плати в розмірі суми різниці, - її несплаченої (в силу дії наказу № 66) з 22.06.2004 р. по 22.06.2007 р. індексованої, а також стягнення з відповідача моральної шкоду в розмірі 100000 гривень, оскільки вони є похідними від першої вимоги.

Згідно ст. 88 ЦПК України з позивача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Керуючись ч.3 ст.32 КЗпП України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 академічного театру музичної комедії ім. М.Водяного про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

03 лютого 2016 року