АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Осіяна О.М., Черненковій Л.А.,

при секретареві Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 21 травня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення боргу, відсотків за прострочення виконання грошового зобовязання,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, яким посилаючись на неповернення боргу ОСОБА_2 просив стягнути з нього 18 000 доларів США (екв.266400грн.), у тому числі, 12 000 доларів боргу, 6 000 доларів США відсотків, а з поручителя ОСОБА_4 1000грн. У травні 2015 року ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги та просив стягнути на його користь грошову суму з врахуванням курсу долара США до національної валюти на день ухвалення судового рішення (а.с.44).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 21.05.2015р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, на його користь стягнуто: з ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 17 952 доларів США, що еквівалентно 373 760грн. та складається з боргу у сумі 11 952 доларів США, що еквівалентно 248 840грн.64коп. та відсотків 6 000 доларів США, що еквівалентно 124 920грн., з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно 1000грн. за договором поруки; з ОСОБА_2 - 2664грн., а з ОСОБА_4 10грн. на повернення судового збору. У дохід держави з ОСОБА_2 стягнуто 979грн.24коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає зміні в частині присуджених до стягнення з ОСОБА_2 грошових сум за такими підставами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Згідно особистої письмової розписки 31.07.2014р. ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_3 у борг грошову суму 12 000 доларів США та зобовязався її повернути до 14.08.2014р. У випадку не повернення вказаної грошової суми до зазначеного строку зобовязався добавити до неї 50% у еквіваленті доларам США відповідно у сумі 18 000 США (а.с.105).

31.07.2014р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір поруки, за умовами якого останній поручився за виконання ОСОБА_2 зобовязань за договором позики від 31.07.2014р. у межах 1000грн. (а.с.16).

Судом встановлено, що боргові зобовязання, підтверджені згідно ч.2 ст.1047 ЦК України письмовою розпискою ОСОБА_2, останнім не виконані, отримана у борг грошова сума ОСОБА_3 не повернута.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до вимог ст.553,ч.2 ст.625, ст.ст.1046,1049 ЦК України ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошових сум на повернення боргу та відсотків за його прострочення.

Однак при визначенні розміру присуджених до стягнення грошових сум судом першої інстанції фактично не враховано конкретні позовні вимоги ОСОБА_3 та положення ч.1 ст.11 ЦПК України про те, що суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Згідно основної та уточненої позовної заяви ОСОБА_3 просив стягнути на його користь грошову суму з врахуванням курсу долара США до національної валюти на день ухвалення судового рішення, у тому числі, суму у розмірі 1000грн. лише з поручителя ОСОБА_4 за укладеним з ним договором поруки. Крім того, передбачений ч.2 ст.625 ЦК України обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, сплатити борг з врахуванням відповідних відсотків від простроченої суми, є санкцією за порушення грошового зобовязання та має бути виконаний у національній валюті. Враховуючи зазначені вимоги закону та обставини справи, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню сума 248751грн.94коп. на повернення боргу та 124875грн.97коп. відсотків за прострочення грошового зобовязання, 2918грн.36коп. на повернення судових витрат, всього 376546грн.27коп.

При визначенні розміру вказаних грошових сум колегія суддів виходила з встановлених обставин про неповернення ОСОБА_2 суми боргу 12 000 доларів США, передбачених договором 50% від простроченої суми 12 000 доларів США та встановленого Національним банком України курсу валюти станом на 21.05.2015р. 2081.2662грн. за 100 доларів США (а.с.46). У звязку з цим розрахунок грошових сум є наступним: 12 000,00 х 20,812662 = 249 751грн.94коп.; 6 000,00 х 20,812662 = 124875грн.97коп. З вказаної грошової суми відраховується сума 1000грн., яка стягнута з поручителя ОСОБА_4 Всього з ОСОБА_2 за договором позики підлягає стягненню грошова сума 373 627грн.91коп.

На підставі ч.1,5 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню сума 2918грн.36коп. на повернення понесених останнім та підтверджених відповідними квитанціями судових витрат (а.с.1,2,89), решта суми судового збору у розмірі 1061грн.51коп. підлягає стягненню з ОСОБА_2 у дохід держави (3746,27 2674,76 - 10,00 = 1061,51).

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України в частині присуджених до стягнення з ОСОБА_2 грошових сум підлягає зміні з відповідною зміною розміру присуджених до стягнення з нього сум до 248751грн.94коп. на повернення боргу, до 124875грн.97коп. відсотків за прострочення грошового зобовязання, до 2918грн.36коп. на повернення судових витрат, з виключенням помилкового зазначення судом першої інстанції про солідарне стягнення з ОСОБА_2 1000грн., як зайвого та такого, що виходить за межі позовної вимоги у цій частині. В частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1000грн. на повернення боргу за договором поруки та 10грн. судових витрат підлягає залишенню без змін.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню. В іншій частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про не надання ОСОБА_3 оригіналу боргової розписки не можуть бути прийняті до уваги. На стадії апеляційного розгляду справи оригінал боргової розписки від 31.07.2014р. ОСОБА_3 надано та його залучено до матеріалів справи (а.с.105). Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що він не писав вказаної боргової розписки суперечать висновку судової почеркознавчої експертизи, проведеної на стадії апеляційного розгляду справи. Згідно висновку вказаної експертизи від 11.03.2016р. текст розписки та підписи від імені ОСОБА_2 виконані саме ним, ОСОБА_2 (а.с. 219-227). Висновок судової почеркознавчої експертизи не спростовано.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 21 травня 2015 року змінити в частині присуджених до стягнення особисто з ОСОБА_2 грошових сум.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 248751грн.94коп. на повернення боргу та 124875грн.97коп. відсотків за прострочення грошового зобовязання, 2918грн.36коп. на повернення судових витрат, всього 376546грн.27коп.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави 1061грн.51коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: Пономарь З.М.

ОСОБА_5

ОСОБА_6