У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої-судді - ОСОБА_1,

при секретарі Турецька Я.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої cуми грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої cуми грошових коштів з бюджету.

В судове засідання представник позивача не зявилась, надала на адресу суду заяву в якій просила суд розглянути справу у її відсутносі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомляла.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому зазначені функції повинні здійснюватися суб'єктом саме у таких правовідносинах, у яких виник спір.

Варто також зазначити, що згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ » від 01.03.2013 року №3, судам розяснено: відповідно до частини другої статті 2 та частини першої статті 11 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено суб'єктів здійснення місцевого самоврядування, до яких належить й виконавчі органи ради.

Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради (далі управління) є виконавчим органом міської ради у системі праці та соціального захисту населення, утворюється рішенням Ужгородської міської ради, є їй підзвітним та підконтрольним, підпорядковується виконавчому комітету міської ради.

Управління являється головним розпорядником бюджетних коштів по усіх видах адресної грошової соціальної допомоги, а також інших коштів, спрямованих з державного та міського бюджету на соціальний захист населення.

Оскільки у такому разі виникає спір за зверненням суб'єкта владних повноважень із приводу реалізації наданих йому законом функцій та у випадку, встановленому законом, такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, суд враховує розяснення викладені у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів від 20.05.2013 року № 8, зокрема судам розяснено: Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до ст. 5 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. N 558 (надалі Порядок) - компенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради за місцем проживання, перебування особи, якій надаються соціальні послуги.

Відповідно до ст.15 вказаного Порядку - якщо одержувачем компенсації приховано або подано недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на призначення компенсації та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради: зокрема, повідомляє отримувачу компенсаційної виплати про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначив компенсацію.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, спір виникає за зверненням суб'єкта владних повноважень (управління праці та соціального захисту населення) із приводу реалізації наданих йому законом владних управлінських функцій , а відтак не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із змісту позовної заяви , позивач звернувся до суду з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої суми грошових коштів в розмірі 2837,36 гривень , у вигляді компенсації по догляду за інвалідом першої групи.

При цьому суд враховує, що положеннями ст.15 ЦПК України та ст.17 КАС України визначена підвідомчість справ, що розглядається судами.

На підставі викладеного , приходжу до переконання, що звернення до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства, суперечить вищенаведеним нормам права.

Критеріями розмежування справи в порядку кодексу адміністративного судочинства від справи у порядку цивільного судочинства є одночасно: суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Таким чином, спір, що виник між сторонами за зверненням Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради, який є суб'єктом владних повноважень, з приводу реалізації наданих йому законом функцій є публічно-правовим і відноситься до адміністративної юрисдикції, а тому підлягає розгляду в порядку передбаченому КАС України, а не в порядку цивільного судочинства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, про те, що зазначена справа підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства. До такого ж висновку прийшла й колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в своїй ухвалі від 30.01.2014 року у справі №308/5776.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, приходжу до переконання, що звернення до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства, суперечить вищенаведеним нормам права, тому суд у відповідності до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України ухвалою закриває провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 205, 206, 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 17,18 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження по цивільній справі за позовною заявою Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої cуми грошових коштів - закрити у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розяснити позивачу , що вони вправі звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1