Справа № 127/2030/16-ц
Провадження № 6/127/218/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці подання старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 Дане подання мотивоване тим, що на виконанні відділу ДВС знаходяться виконавчий лист №2-1087, виданий Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання аліментів в твердій грошовій сумі 150,00 грн. щомісячно. Заявник повідомив, що внаслідок неналежного виконання рішення суду станом на 01.02.2016 року боржник має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 8420,00 грн. Вказане вважає ухиленням від виконання зобовязань, покладених на боржника за рішенням суду. Тому з метою виконання боржником своїх боргових зобовязань та виконуючи свої обовязки державного виконавця, останній звернувся із цим поданням до суду та просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання боржником своїх зобовязань.

У судове засідання заявник не зявився, однак клопотав про розгляд подання без його участі. Неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання, що відповідає позиції, викладеній в Узагальненні Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання необґрунтоване та не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, виходячи з наданих до подання документів, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист №2-1087, виданий Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 18.07.2007 року до досягнення сином повноліття.

Виконавче провадження відкрите відповідно до постанови державного виконавця від 18.04.2008 року про відкриття виконавчого провадження. За розрахунком заборгованості по вищевказаному виконавчому листу, борг ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 8420,00 грн. (розрахунок не містить дати розрахунку). При цьому, як свідчить розрахунок, боржник сплачував в лютому 2015 року аліменти в розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця , погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

З матеріалів подання не вбачається, що боржник умисно ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду обовязків.

Суд звертає увагу, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника судом можливе лише при встановленні умислу боржника на злісне ухилення від виконання ним свого обовязку. Тобто законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тобто за будь-які свідомі діяння боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини. Разом з цим, належних доказів щодо ухилення боржником від виконання рішення суду заявником суду не надано. Довідка про наявність заборгованості боржника не засвідчує того факту, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду та може виїхати за межі України, не виконавши вказане зобовязання. Натомість, надані матеріали, зокрема інформація, яка міститься в розрахунку, свідчить про сплату в лютому 2015 року аліментів в розмірі більшому ніж місячний платіж. Вказане не може розглядатися як ухилення від виконання обовязків. Крім того, матеріали подання не засвідчують обставин, що державним виконавцем на момент звернення до суду було вжито всіх вичерпних заходів щодо виконання рішення суду.

Тому, за поданої сукупності доказів та за відсутності належних доказів щодо умисного ухилення боржника від виконання обовязків, не вбачається достатніх підстав для прийняття рішення щодо тимчасового обмеження в правах, передбачених ст. 33 Конституції України, боржника ОСОБА_1

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в подані слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 3771 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1..

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: