РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/15241/15-ц

Пров. №2/668/623/16

02.02.2016 року м.Херсон

Суворовський районний суд м.Херсона у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.,

при секретарі Катюха Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсними договорів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними кредитний договір № 804/6/11/2007/840к/2733 від 08.11.2007 року, укладений між ним та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою № 1 від 29.12.2010 року та Додатковою угодою № 2 від 02.08.2011 року, та договір іпотеки № 804/6/11/2007/840к/2733 від 08.11.2007 року, укладений між ним та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2 08.11.2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 5223, посилаючись на несправедливість умов кредитного договору про збільшення відсоткової ставки та невідповідність його умов вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 року, оскільки вони не містять умов щодо сукупної вартості кредиту, наявності форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача, орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо), варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги, податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Представники позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги позивача за підставами вказаними у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позивача не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на їх необгрунтованість, при цьому пояснив, що умови оспорюваного кредитного договору відповідають чинному законодавству, та позивач на момент укладення договору кредиту був обізнаний в його умовах, зокрема у зростанні комісії, про що свідчить його підпис у вказаному договорі.

Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, свідка ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобовязані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду.

Судом встановлено, що 08.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», яке є правонаступником ПАТ «Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_1 був укладений в письмовому вигляді кредитний договір № 804/6/11/2007/840к/2733, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 46308,00 доларів США на споживчі цілі.

08.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», яке є правонаступником ПАТ «Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки № 804/6/11/2007/840к/2733 від 08.11.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2 08.11.2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 5223, в забезпечення виконання зобовязань перед банком за вищевказаним кредитним договором позивачем надано в іпотеку належну йому квартиру АДРЕСА_1 вартістю 255085 грн. 75 коп.

Також судом встановлено, що 29.12.2010 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», яке є правонаступником ПАТ «Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_1 укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 804/6/11/2007/840к/2733 від 08.11.2007 року відповідно до умов якої оспорюваний кредитний договір доповнено пунктом 1.1.2 про плату комісії за консультації по кредитних операціях у розмірі 0,75 % від суми залишку по кредиту, розрахованої на день сплати. При цьому комісія сплачується одноразово протягом першого календарного місяця після закінчення періоду, зазначеного в п. 1.1.1 кредитного договору.

02.08.2011 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», яке є правонаступником ПАТ «Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_1 укладена додаткова угода № 2 до кредитного договору № 804/6/11/2007/840к/2733 від 08.11.2007 року, відповідно до п. 2.10 якої у випадку повного дострокового погашення Кредиту, позивач зобов'язаний сплатити комісію в розмірі 2% від суми загальної заборгованості за договором, розрахованої на дату дострокового погашення. У випадку часткового погашення кредиту шляхом внесення необхідного платежу у розмірі, що перевищує платіж, визначений графіком погашення кредиту за відповідний період, позивач зобовязаний сплатити комісію в розмірі 2% від суми, що становить різницю між сплаченим платежом та платежом, визначеним графіком. Аналогічну умову містить й додаткова угода № 1 від 29.12.2010 року до кредитного договору № 804/6/11/2007/840к/2733 від 08.11.2007 року (п.2.11).

Статтями 1054,1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на час укладання кредитного договору № 804/6/11/2007/840к/2733 від 08.11.2007 року) договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Частиною 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється;и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Аналогічні вимоги встановлені Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року за №541/13808, пунктом 2.1 якої передбачено, що банки зобовязані перед укладенням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, зазначивши таке: а) найменування та місцезнаходження банку юридичної особи та його структурного підрозділу; б) умови кредитування, зокрема: можливу суму кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; мету, для якої кредит може бути використаний;форми та види його забезпечення; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється;наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, у тому числі між зобовязаннями споживача;тип процентної ставки (фіксована, плаваюча тощо);переваги та недоліки пропонованих схем кредитування;в) орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням: процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача, які повязані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту (у тому числі на користь третіх осіб страховиків, оцінювачів, реєстраторів, нотаріусів тощо); варіантів погашення кредиту, уключаючи кількість платежів, їх періодичність та обсяги; можливості та умов дострокового повернення кредиту; г) інші умови, передбачені законодавством.

Пунктом 3.1 вказаної постанови Національного банку України визначено, що банки зобовязані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача, зазначивши таке: значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку; перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що повязані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо; перелік і розмір інших фінансових зобовязань споживача, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору (страхові платежі під час страхування предмета застави, життя та працездатності споживача, розмір зборів до Пенсійного фонду України, комісії під час купівлі-продажу іноземної валюти для погашення кредиту та процентів за користування ним, біржові збори, послуги реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

У рішенні від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 по справі № 1-26/2011 Конституційний Суд України зазначив, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України, має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри в суспільстві. Разом з тим споживачу, як правило, об'єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму.

Отже, для споживача існує ризик помилково чи навіть унаслідок уведення його в оману придбати не потрібні йому кредитні послуги. Тому держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб'єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів.

Як встановлено в судовому засіданні, з пояснень представника позивача, представника відповідача, свідка ОСОБА_1 та вбачається з матеріалів справи, що кредитний договір № 804/6/11/2007/840к/2733 від 08.11.2007 року, укладений між позивачем та банком, з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою № 1 від 29.12.2010 року та Додатковою угодою № 2 від 02.08.2011 року, не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки його умови не містять повних умов кредитування щодо наявності форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача, орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, які адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо), варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги, податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Окрім цього, при укладенні оспорюваного кредитного договору банком не перевірено кредитоспроможність позивача ОСОБА_1 як позичальника, чим порушено Закон України «Про банки та банківську діяльність», та всупереч п. 3.2 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 року, кредитний договір № 804/6/11/2007/840к/2733 від 08.11.2007 року та додаткові угоди до нього не містять інформації щодо сукупної вартості кредиту.

За таких обставин, вимоги позивача в частині визнання недійсним кредитний договір № 804/6/11/2007/840к/2733 від 08.11.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», яке є правонаступником ПАТ «Комерційний банк «Надра», підлягають задоволенню судом, оскільки умови цього договору та додаткові умови до нього містять умови про збільшення відсотку за користування кредитним коштами, які відповідно до ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, істотний дисбалансу прав та обовязків погіршує становище позивача як споживача.

З підстави визнання кредитного договору № 804/6/11/2007/840к/2733 від 08.11.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», яке є правонаступником ПАТ «Комерційний банк «Надра», підлягає визнанню недійсним договір іпотеки № 804/6/11/2007/840к/2733 від 08.11.2007 року, укладений між позивачем ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2 08.11.2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 5223, в забезпечення виконання зобовязань перед банком за вищевказаним кредитним договором, оскільки недійсність основного зобовязання спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, який є похідним від нього.

Керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про банки та банківську діяльність», Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», ст.ст. 16, 203, 548, 626, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним кредитний договір № 804/6/11/2007/840к/2733 від 08.11.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра».

Визнати недійсним договір іпотеки № 804/6/11/2007/840к/2733 від 08.11.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2 08.11.2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 5223.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Суворовський районний суд м.Херсона.

СуддяОСОБА_4