Вищий спеціалізований суд україни з розгляду цивільних і кримінальних справ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДемяносова М.В.,
суддів:Коротуна В.М., Маляренка А.В., Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Управління Держкомзему України у Києво-Святошинському районі Київської області, Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_7 про визнання незаконними та скасування рішення сільської ради, державних актів про право власності на землю та кадастрових номерів на земельні ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 червня 2013 року та рішення апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2013 року,

вс т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до суду із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 лютого 2009 року, виданого Першою київською обласною державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-358 у спадковій справі № 340 за 2006 рік, після смерті батька ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вона успадкувала належні йому 7/16 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

З моменту відкриття спадщини, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відповідно до частки ОСОБА_6 в праві власності на житловий будинок до неї перейшло також право на земельну ділянку площею 0,208 га, що відповідає 7/16 частками земельної ділянки загальною площею 0,46 га, на якій розташований спадковий будинок і яка була у користуванні ОСОБА_8 та після проведення інвентаризації 13 квітня 1994 року приватизована її батьком ОСОБА_8 на підставі рішення виконавчого комітету Шпитьківської сільської ради.

При цьому 0,25 га ділянки були приватизовані як присадибна ділянка, а 0,21 га приватизовані для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується довідкою Шпитьківської сільської ради від 10 квітня 2012 року № 550.

Інші 9/16 частини вищезазначеного будинку належали матері позивача ОСОБА_9, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка відповідно до її частки в будинку мала право на 0,252 га земельної ділянки.

У листопаді 2012 року ОСОБА_6 стало відомо про існування рішення 4 сесії 5 скликання Шпитьківської сільської ради від 01 грудня 2006 року, згідно з яким ОСОБА_9 було передано у власність земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,0500 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

Ці ділянки фактично знаходяться на земельній ділянці площею 0,46 га по АДРЕСА_1, де розташовані належні позивачу 7/6 частин будинку і, відповідно, 0,209 га земельної ділянки, які припадають на неї, як на власника частини будинку.

Позивач стверджує, що зазначені рішення ради є незаконними, оскільки її матір не зверталась до сільської ради із заявою про передачу їй у приватну власність частини їх спільної ділянки та присвоєння цій земельній ділянці окремої адреси.

Також, як вважає ОСОБА_6, незаконним є зазначення фіктивної адреси земельної ділянки під АДРЕСА_1, тому що така земельна ділянка не передбачена генеральним планом забудови населеного пункту Горбовичі, а окреме рішення про зміну нумерації земельних ділянок також не приймалось.

На підставі рішення сільської ради після смерті матері позивача на її ім'я Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі на земельну ділянку площею 0,2500 га виготовлено державний акт серії НОМЕР_1 та присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2, на земельну ділянку площею 0,0500 га виготовлено державний акт серії НОМЕР_3 та присвоєно кадастровий номер НОМЕР_4.

Окремої земельної ділянки під АДРЕСА_1 не існує, а дві вищезазначені земельні ділянки входять до однієї земельної ділянки позивача площею 0,46 га по АДРЕСА_1.

З урахуванням наведеного просила суд визнати незаконним та скасувати рішення 4 сесії 5 скликання Шпитьківської сільської ради від 01 грудня 2006 року про передачу у власність ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,0500 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1; державний акт серії НОМЕР_1 про право власності ОСОБА_9 на земельну ділянку АДРЕСА_1, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та присвоєний цій земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2 та державний акт серії НОМЕР_3 про право власності ОСОБА_9 на земельну ділянку АДРЕСА_1, площею 0,0500 га для ведення особистого селянського господарства та присвоєний цій земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_4 визнати незаконним та скасувати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 червня 2013 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення 4 сесії 5 скликання Шпитьківської сільської ради від 01 грудня 2006 року в частині передачі у власність ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,0500 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1. Виготовлений Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі державний акт серії НОМЕР_3 про право власності ОСОБА_9 на земельну ділянку АДРЕСА_1 площею 0,0500 га для ведення особистого селянського господарства визнано незаконним та скасовано. У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 18 липня 2013 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 червня 2013 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про визнання недійсними та скасування рішення 4 сесії 5 скликання Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 01 грудня 2006 року про передачу у приватну власність ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,0500 га для ведення особистого селянського господарства і в частині відмови у визнанні дійсним та скасуванні державного акта серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку, виготовленого на ім'я ОСОБА_9, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, кадастрового номера НОМЕР_2 і визнання незаконним та скасуванні кадастрового номера НОМЕР_4, присвоєного земельній ділянці по АДРЕСА_1, площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства, скасовано та ухвалено нове рішення.

Відмовлено ОСОБА_6 в задоволенні позову про визнання незаконним та скасування рішення 4 сесії 5 скликання Шпитьківської сільської ради від 01 грудня 2006 року в частині передачі у власність ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,0500 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним та скасовано державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку, виготовлений і виданий на ім'я ОСОБА_9, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, та скасовано кадастровий номер НОМЕР_2.

Скасовано кадастровий номер НОМЕР_4, присвоєний земельній ділянці площею 0,0500 га, наданій ОСОБА_9 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1.

У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що рішенням 4 сесії 5 скликання Шпитьківської сільської ради від 01 грудня 2006 року було передано у власність ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,0500 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просила суд визнати незаконним та скасувати рішення 4 сесії 5 скликання Шпитьківської сільської ради від 01 грудня 2006 року про передачу у власність ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,0500 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1; визнати незаконним та скасувати державний акт серії НОМЕР_1 та державний акт серії НОМЕР_3.

Згідно зі ст. 28 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч. 1 ст. 29 ЦПК України).

Згідно із ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Разом з тим згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відносно сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу (ст. 37 ЦПК України).

Отже, процесуальне правонаступництво − це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку із вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Як вбачається з резолютивної частини рішень судів першої та апеляційної інстанцій, суди фактично задовольнили позовні вимоги особи, яка є померлою, однак спадкоємця до участі у справі залучено не було.

Крім того, матеріали справи та доводи касаційної скарги свідчать про те, що при ухваленні рішення суду апеляційної інстанцій було допущено порушення норм процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою апеляційного суду Київської області від 02 серпня 2013 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 05 серпня 2013 року справа призначена до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України після відкриття провадження у справі суд невідкладно надсилає особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що судова повістка-повідомлення ОСОБА_7 не направлялася, судову повістку-повідомлення відповідач не отримував.

Згідно з ч. 4 ст. 74 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

Розглянувши справу за відсутності відповідача, щодо яких відсутні докази повідомлення належним чином про час та місце розгляду справи, суд порушив його конституційне право на участь у судовому розгляді, не забезпечив йому можливості надати заперечення і таким чином, не взяв до уваги вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Зокрема, ч. 4 ст. 10 ЦПК України установлено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

На порушення вищенаведених норм процесуального права суди не сприяли всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, зазначені обставини не перевірили, розглянувши справу стосовно особи, яка померла як щодо учасника процесу, зазначивши її у вступній та резолютивній частинах судових рішень, не звернули уваги на те, що правовідносини допускають правонаступництво, не з'ясували коло правонаступників та не залучивши їх до участі у справі, не сприяли здійсненню їхніх прав, передбачених ЦПК України.

Враховуючи зазначене, ухвалені судові рішення не можуть залишатися в силі, допущені судами порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 червня 2013 року та рішення апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2013 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Демяносов
Судді: В.М. Коротун А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак