Провадження № 2/522/6170/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси,

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.,

при секретарі Скибінській Є.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поновлення його на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оплати лікарняних та моральної шкоди в розмірі 5.000,00 грн., вказуючи на те, що він з 02.01.2013 року працює сторожем в КП «Теплопостачання міста Одеси». В 2015 році його безпосереднім начальником став ОСОБА_2, з яким склалися недобрі стосунки. Наслідком такого стало звільнення позивача на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України.

На думку ОСОБА_1 його звільнено незаконно, так як він перебував на лікарняному з 09.06.2016 року по 21.06.2016 року, а наказ про звільнення датується 13.06.2016 року.

В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надав письмові заперечення на позов.

Зясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Як випливає з матеріалів справи, ОСОБА_1 працює в КП «Теплопотсачання міста Одеси» сторожем з 02.01.2013 року.

08.06.2016 року старшим інспектором Перепичко С.А. та старшим інспектором Фурман А.В. проводився контроль несення служби охорони на постах. Прибувши на пост №12, що знаходиться за адресою вул. Скидановська, 10 ними був виявлений сторож ОСОБА_1 у стані сну. У приміщенні був присутній запах алкоголю. Розбудивши сторожа та допитавши його було зроблено припущення про находження сторожа ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння.

Сторож ОСОБА_1 стверджував що він тверезий. Для уникнення конфліктних ситуацій сторожу ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичне обстеження в медичному закладі, на що було отримано його згоду та складено акт відсторонення від роботи від 08.06.2016 р.

За результатами медичного обстеження, на основі Протоколу № 000481 «медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану спяніння» від 08.06 2016 р. сторож ОСОБА_1 визнаний таким, що знаходиться у стані алкогольного спяніння.

Згідно ч. 7 с. 40 КЗпП, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку появи робітника на роботу в нетверезому стані.

Відповідно до ст.. 43 КЗпП та ст. 15 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу. Поданням адміністрації КП «Теплопостачання міста Одеси» від 08.06.2016 р. було викладено прохання до профсоюзного комітету про дозвіл на звільнення ОСОБА_3 за зявлення на роботі в нетверезому стані.

Відповідно до розкладу робочих змін, чергова робоча зміна ОСОБА_3 була з 12.06.2016 року 14:50 години до 13.06.2016 р. 8:00 годин, на яку він не зявився. Виходячи з чого було складено акт про встановлення факту відсутності робітника на робочому місці від 13.06.2016 р.

Згідно ст. 17 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці стосуються як передбачених статтями 40, 41(1) КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. При цьому маються на увазі щорічні, а також інші відпустки, що надаються працівникам як із збереженням, так і без збереження заробітку.

Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок про його тимчасову непрацездатність. Щодо вказаного лікарняного з 09.06.2016 року по 21.06.2016 ніяких документів предявлено не було.

На основі Протоколу профкому №15 від 10.06.2016р. Наказом від 13.06.2016 р. №490-К ОСОБА_1 сторожа служби внутрішньої безпеки та охорони обєктів було звільнено за зявлення на робочому місці в нетверезому стані 08.06.2016 р.

Відповідно до ст. 25 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи питання про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п.7 ст.40 КЗпП України суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані у стані наркотичного або токсичного спяніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обовязки. Для працівника з ненормованим робочим днем час знаходження на роботі понад встановленої його загальну тривалість вважається робочим.

Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне спяніння можуть бути підтверджені зокрема медичним висновком, якому суд має дати відповідну оцінку.

Також, звертаючись до Пленуму Верховного Суду України ст. 32 абз. 1, треба мати на увазі, що згідно з ст. 235 КЗпП оплаті підлягає вимушений прогул, вимоги працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню у тому разі за той період, коли з вини власника або уповноваженого ним органу була затримана видача трудової книжки або неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника.

Згідно ст.. 237-1 КЗоТ України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати життєвих звязків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Доказів завдання моральної шкоди, позивачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 3-4, 10-11, 15, 60, 109, 208-209, 212215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про поновлення на роботі відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси шляхом подачі скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.Ю.Бойчук

15.07.2016