Справа № 728/143/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря - Кирути Л.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі справу за позовом ОСОБА_1 до Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - відділ держгеокадастру у Бахмацькому районі про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - відділ держгеокадастру у Бахмацькому районі про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та про визнання права на земельну частку (пай), мотивуючи свої позовні вимоги тим, що свекруха позивача - ОСОБА_3 з 1976 року по 1995 рік без реєстрації шлюбу проживала разом з ОСОБА_4 та перебувала на його утриманні і після смерті останнього (19.09.1995 року) фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та управління його майном; після смерті ОСОБА_3 (01.09.2010 року) спадщину прийняв її син та чоловік позивача ОСОБА_5; в свою чергу після смерті ОСОБА_5 (24.06.2012 року) спадщину у встановленому законом порядку прийняла позивач, отримавши у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Разом з тим, восени 2015 року позивач дізналася, що особа, на утриманні якої тривалий час перебувала її свекруха ОСОБА_3 ОСОБА_4, згідно з сертифікатом серії РН № 969111, мав на право на земельну частку (пай) у землі КСП «Колос» розміром 6.0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі (на місцевості); звернувшись до нотаріуса по питанню прийняття вказаної спадщини у виді права на земельну частку (пай), яке після смерті ОСОБА_4 фактично успадкувала свекруха позивача ОСОБА_3, а після смерті ОСОБА_3 - її син та чоловік позивача ОСОБА_5, спадкоємцем після смерті якого за заповітом є позивач, ОСОБА_1 отримала відмову по причині відсутності підтверджуючих документів перебування її свекрухи ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_4, тому позивач у судовому порядку просить встановити факт перебування ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_4 і визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі КСП «Колос» розміром 6.0 умовних кадастрових гектарів, яке, згідно з сертифікатом серії РН № 969111 мав ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений ОСОБА_1 позов та додатково пояснив, що ОСОБА_3 з 1976 року проживала разом з ОСОБА_4 в с.Рубанка Бахмацького району Чернігівської області, по вул.8 Березня, 73 (51) і була зареєстрована за вищевказаною адресою; за життя ОСОБА_3 тяжко хворіла, не могла працювати, тому з 1985 року її утримував ОСОБА_4; спадкоємців, окрім ОСОБА_3, після смерті ОСОБА_4 немає; свекруха позивача здійснила поховання ОСОБА_4 і прийняла спадщину, вступивши у володіння та управління його майном; про те, що ОСОБА_4 мав право на земельну частку (пай) із земель КСП «Колос» ніхто із близьких, в тому числі ОСОБА_3, її син ОСОБА_5 та позивач, не знали; документальне підтвердження факту перебування свекрухи позивача на утриманні ОСОБА_4 відсутнє, тому наразі постає питання про встановлення вищевказаного факту в судовому порядку та визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 02.02.2016 року також підтримала заявлені позовні вимоги з вищевикладених підстав, уточнила їх в частині визнання за нею права на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_4 згідно з сертифікатом серії РН № 969111 та додатково пояснила, що вона прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 згідно складено ним заповіту; їх діти: донька ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 на час смерті батька були повнолітніми, тому не є спадкоємцями після його смерті; чоловік за життя прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, подавши нотаріусу відповідну заяву, але не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки помер.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; проти задоволення позову не заперечують.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є племінницею померлого ОСОБА_5 і в дитинстві тривалий час проживала разом зі свою бабусею ОСОБА_3 та її співмешканцем ОСОБА_4 в с.Рубанка Бахмацького району, які тривалий час співмешкали з 1976 року аж до дня смерті ОСОБА_4, тобто по 1995 рік; після того, як ОСОБА_3 приблизно в 1985 році дізналася про свою хворобу, вона звільнилася з роботи і почала обстежуватись та лікуватися; ОСОБА_4 всіляко допомагав ОСОБА_3, доглядав за нею, піклувався, повністю її утримував, оскільки був набагато молодшим за свою співмешканку і працював, а ОСОБА_3 на той час вже була пенсіонеркою; одруженим ОСОБА_4 ніколи не був, сім»ї не мав, всі його родичі померли до того, як він зійшовся з ОСОБА_3; після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_3 здійснила його поховання, деякий час проживала в будинку померлого, а потім перейшла жити до родини сина.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає неподалік ОСОБА_3 і добре знає, що ОСОБА_3 проживала разом з ОСОБА_4 приблизно з 1976 року до дня його смерті; ОСОБА_4 дійсно утримував ОСОБА_3, оскільки остання приблизно з 1985 року тяжко хворіла, потребувала постійного лікування, ніде не працювала і єдиним власним доходом мала пенсію; після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_3 перейшла жити до свого сина ОСОБА_5

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Як було встановлено в судовому засіданні, 19.09.1995 року помер ОСОБА_4 (а.с.14), який до дня смерті був зареєстрований та постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з співмешканкою ОСОБА_3 (а.с. 16, 17, 55).

Згідно з архівними довідками № 833/02-09 та № 834/02-09 від 26.11.2015 року, виданими об»єднаним трудовим архівом Бахмацького району, в архівному фонді СТОВ «Колос» с.Рубанка наявна інформація про те, що ОСОБА_4 з 1957 року по 1995 рік працював в колгоспі на різних роботах (а.с.20).

Згідно з архівними довідками № 831/02-09 та № 832/02-09 від 26.11.2015 року, виданими об»єднаним трудовим архівом Бахмацького району, в архівному фонді СТОВ «Колос» наявна інформація про те, що ОСОБА_3 з 1960 року по 1985 рік та з 1995 року по 1998 рік працювала в колгоспі на різних роботах (а.с.21).

Згідно з повідомленням комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний онкологічний диспансер» від 15.12.2015 року № 01-08/1099 та довідки Рубанської амбулаторії загальної практики від 09.12.2015 року № 145, ОСОБА_3 з 1991 року перебувала на обліку в диспансері та в Рубанській дільничній лікарні з приводу онкологічного захворювання (а.с.22. 23).

Відповідно до списку громадян-власників сертифікатів колишнього КСП «Колос» Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, ОСОБА_4, житель ІНФОРМАЦІЯ_2 мав право на земельну частку (пай) із земель вищевказаного КСП (а.с.24).

Згідно з довідкою від 11.01.2016 року № 03-27/17 від 11.01.2016 року, виданою виконкомом Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, за померлим ОСОБА_4 рахується земельна частка (пай) загальною площею 5.21 га (пай № 94 рілля, площею 4.71 га та пай № 7 кормові угіддя, площею 0.50 га) (а.с.27).

Згідно з сертифікатом серії РН № 969111, виданим Бахмацькою районною державною адміністрацією 21.04.2001 року, ОСОБА_4 на підставі рішення Бахмацької районної державної адміністрації від 28.06.1996 року № 246 мав право на земельну частку (пай) у землі КСП «Колос» розміром 6.0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.26).

Згідно з довідками № 03-27/347 від 04.11.2015 року (а.с.15) та № 03-27/16 від 11.01.2016 року (а.с.18), виданими виконавчим комітетом Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, ОСОБА_3 здійснила поховання свого співмешканця ОСОБА_4, в якого перебувала на утриманні та фактично прийняла спадщину після його смерті, вступивши у володіння і управління його майном.

Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 29.12.2015 року № 101/01-16, спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_4 не заводилася, оскільки ніхто із спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини, чи про відмову у її прийнятті (а.с.51).

Відповідно до положень ст. 524 ЦК УРСР, який діяв на момент виникнення правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст. 256 ЦПК України, може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК ), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст.62 ЦПК

Отже, в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_4 утримував свою співмешканку ОСОБА_3 з 1985 року по день своєї смерті, оскільки остання тяжко хворіла, потребувала дорогого лікування і у зв»язку з цим не працювала; після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та розпорядження майном ОСОБА_4

Разом з тим, судом встановлено, що 01.09.2010 року померла ОСОБА_3 (а.с.12).

Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 20.01.2016 року № 102, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син ОСОБА_5, подавши 20.01.2011 року нотаріусу заяву про прийняття спадщини; свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 48).

ОСОБА_5, який є чоловіком позивача (а.с.10), помер 24.06.2012 року (а.с.9).

Згідно з довідкою № 03-07/45 від 27.01.2016 року, виданою виконавчим комітетом Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, ОСОБА_5 був зареєстрований і проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з дружиною ОСОБА_1, донькою ОСОБА_9 та сином ОСОБА_10 (а.с.54).

Судом встановлено, що діти ОСОБА_5 на момент його смерті були повнолітніми.

Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 20.01.2016 року № 100/01-16, спадщина після смерті ОСОБА_5 була відкрита 20.11.2012 року за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1; в справі є заповіт, посвідчений Рубанською сільською радою від 24.05.2012 року на все майно на ім»я ОСОБА_1 (а.с.46).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28.05.2014 року. ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5; спадщина, на яку видано свідоцтво складається із земельної ділянки розміром 4.7910 га, розташованої на території Рубанської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належала померлому згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 515534 (а.с.29).

Згідно з повідомленням Бахмацької державної нотаріальної контори від 17.12.2015 року № 234, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді права на земельну частку (пай) розміром 6.0 кадастрових гектари із земель КСП Колос», яке її чоловік ОСОБА_5 успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3, а вона, в свою чергу успадкувала після смерті ОСОБА_4, оскільки відсутнє документальне підтвердження перебування ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_4 (а.с. 31).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

До переліку спадкового майна входить і право на земельну частку (пай), так як відповідно до п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України однією з підстав набуття громадянами права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини.

Згідно п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Земельний пай відповідно до указів Президента України від 10 листопада 1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» - це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих державою у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно із ч.3 ст. 152, ст. 155 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки вони підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд визнає належними, допустимими, такими, що містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані між собою і підтверджують факт перебування ОСОБА_3 на утриманні у ОСОБА_4 та дають підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.13, 41 Конституції України, ст.ст. 1217, 1297 ЦК України, ст.ст.524, 531, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 81, 152, 155 ЗК України, ст.ст. 60, 256, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - відділ держгеокадастру у Бахмацькому районі про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 1985 року по вересень 1995 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право на земельну частку (пай) із землі КСП «Колос» с.Рубанка Бахмацького району Чернігівської області, розміром 6.0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), яке згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 969111 належало померлому 19.09.1995 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення; особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода