Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді: - Максимчук З.М.,

суддів: - Собіни І.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання - Вох В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Острозької міської ради Рівненської області на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 31 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Острозької міської ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 про визнання недійсними рішень Острозької міської ради Рівненської області в частині надання дозволу на розроблення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 31 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним пункти 2.2.2., 2.2. рішення Острозької міської ради Рівненської області «Про розгляд заяв громадян, клопотань підприємств, установ, організацій про вилучення та надання земельних ділянок» № 619 від 25 квітня 2014 року, відповідно до яких ОСОБА_5 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 50,0 кв.м., за рахунок земель, які знаходяться в користуванні ОСОБА_6, за його згодою, для індивідуального садівництва по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним пункти 2.3.3., 2.3. рішення Острозької міської ради Рівненської області «Про розгляд заяв громадян, клопотань підприємств, установ, організацій про вилучення та надання земельних ділянок» №738 від 27 лютого 2015 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) безоплатно у власність ОСОБА_5 для індивідуального садівництва за адресою : АДРЕСА_1

Вирішено питання про судовий збір.

В апеляційній скарзі та в доповненні до апеляційної скарги Острозька міська рада

________________________________________________________________________________

Справа № 567/1004/15-ц Головуючий у суді 1 інстанції - Гуц Ф.Л.

Провадження № 22-ц/787/399/2016 Суддя-доповідач - Максимчук З.М.

Рівненської області вказує, що рішення є незаконним та необгрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що ні позивачем, ні його представником не доведено той факт, що передача у власність спірної частини земельної ділянки порушує його права та створює перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою позивача та землею, яка йому виділена у власність під будівництво та обслуговування житла та для ведення особистого селянського господарства.

Стверджує, що позивачем не надано доказів, що це є дійсно прибудинковою територією і що вона належить саме до того чи іншого будинку.

Доводить, що судом неналежним чином надано оцінку твердженню Острозької міської ради тому, що присутність на засіданні комісії позивача ніяким чином не вплинула б на остаточне рішення комісії щодо затвердження проекту землеустрою на відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 без погодження з суміжними землекористувачами.

Також зазначає, що судом не повинні були братися до уваги твердження представника позивача про те, що при наданні земельних ділянок для фізичних осіб з комунальної власності міської ради потрібно керуватися Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки в даному випадку при наданні у власність землі для ОСОБА_5 вирішувалися правовідносини, які регулюються земельним законодавством.

Також вказує, що судом не було перевірено те, чи дійсно земельна ділянка, яка перебуває на праві власності у позивача, яке посвідчене в установленому законом порядку, межує зі спірною земельною ділянкою.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

В запереченні на апеляційну скаргу представник позивача - ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що при розгляді на засіданні узгоджувальної комісії по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування 29.01.2015 року питання суміжного землекористування були допущені порушення вимог «Положення про утворення узгоджувальної комісії по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування», яким утворена комісія мала керуватись та якого повинна була дотримуватись. Рішенням Острозької міської ради № 738 від 27.02.2015 року «Про розгляд заяв громадян, клопотань підприємств, установ, організацій про вилучення та надання земельних ділянок» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ОСОБА_5 для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1 були порушені вимоги ст.198 ЗК України, оскільки мало бути погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками, а саме з ОСОБА_4 Крім того, так як на земельній ділянці, яка була передана у власність ОСОБА_5 росли багаторічні насадження, які як елементи зовнішнього благоустрою були у власності власників квартир у будинку по АДРЕСА_2, то порядок використання цієї землі мав визначатись співвласниками багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2, що у м. Острог Рівненської області відповідно до ч.3 ст.42 ЗК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та відповідає матеріалам справи, що ОСОБА_5 28.03.2014 року звернувся із заявою в Острозьку міську раду про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 50 кв.м. для ведення садівництва по АДРЕСА_1 (а.с.70).

Рішенням Острозької міської ради Рівненської області «Про розгляд заяв громадян, клопотань підприємств, установ, організацій про вилучення та надання земельних ділянок» № 619 від 25 квітня 2014 року (пункти 2.2.2., 2.2.) ОСОБА_5 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 50,0 кв.м., за рахунок земель, які знаходяться в користуванні ОСОБА_6, за його згодою, для індивідуального садівництва по АДРЕСА_1.

У лютому 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Острозької міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 29 кв.м. для індивідуального садівництва по АДРЕСА_1

Рішенням Острозької міської ради Рівненської області «Про розгляд заяв громадян, клопотань підприємств, установ, організацій про вилучення та надання земельних ділянок» №738 від 27 лютого 2015 року (пункти 2.3.3., 2.3) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) безоплатно у власність ОСОБА_5 для індивідуального садівництва за адресою : АДРЕСА_1

Право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку, що знаходиться за адресою Рівненська область, м.Острог, АДРЕСА_1 підтверджується виданими 12.03.2015 року Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.90,91).

З Державних актів на право власності на земельну ділянку, виданих ОСОБА_4 вбчається, що він є власником земельної ділянки площею 0,0134 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Острозької міської ради від 29 квітня 2011 року № 121 та земельної ділянки площею 0, 0266 га, що знаходиться за адресою Рівненська область, м.Острог, АДРЕСА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі рішення Острозької міської ради від 26 травня 2011 року № 138.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зокрема, у ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до положень ч. ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, виходячи з положень даної статті, у разі невідповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, Острозька міська рада надала б ОСОБА_5 мотивовану відмову у наданні дозволу на розроблення землеустрою.

З матеріалів справи ж навпаки вбачається, а саме з викопіювання з плану території м.Острог та з висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що земельна ділянка відведена у власність гр.ОСОБА_5 площею 0,0029 га для індивідуального садівництва за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1

Згідно з ч. 2 ст.83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об»єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Тобто, Острозька міська рада діяла в межах своїх повноважень та відповідно до земельного законодавства України.

З матеріалів справи видно, що позивач ОСОБА_4 16.05.2014 року звернувся із заявою до Острозької міської ради із заявою, в якій просив вирішити спірне питання стосовно прибудинкової земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 являється ділянкою загального користування. Вказував, що конфліктна суперечка виникла між ним і сусідом ОСОБА_5, який мешкає в сусідньому будинку по АДРЕСА_5 який претендує на їхню прибудинкову територію спільного користування, мотивуючи це тим, щоб зробити заїзд у свій двір. Також просив створити комісію для вирішення даного питання (а.с.12).

На вказану заяву Острозька міська рада 02.06.2014 року за вих. № 1841/01-11-14 ОСОБА_4 надала відповідь, в якій зазначила, що згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 та НОМЕР_3, виданих 10.10.2011 року йому передано у власність земельну ділянку загальною площею 400,0 кв.м.Межі його земельної ділянки не порушені. Гр. ОСОБА_6 згідно письмової згоди не заперечує проти вилучення земельної ділянки, яка планується до передачі йому у власність по АДРЕСА_3 (а.с.13).

01.12.2014 року директор ПП «Земельне бюро» Лук»янчук В.В. звернувся із листом до міського голови м.Острог, в якій просив розглянути на земельній комісії проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.ОСОБА_5 площею 0,0029 га для індивідуального садівництва за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 у м.Острог Рівненської області у зв»язку з тим, що в проекті гр.ОСОБА_4 свій підпис на акті приймання-передачі межових знаків на зберігання не поставив. (а.с.14).

З п.2 протоколу № 1 засідання комісії по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування від 29.01.2015 року вбачається, що комісія вирішила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.ОСОБА_5 для індивідуального садівництва по АДРЕСА_1 вважати погодженим без підпису суміжного землевласника ОСОБА_4.(а.с.16).

З позовної заяви ОСОБА_4 вбачається, що обгрунтовуючи позов, він покликався на те, що процедура засідання узгоджувальної комісії 29.01.2015 року проведена всупереч вимогам Положення про узгоджувальну комісію по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування, яке затверджене рішенням виконавчого комітету Острозької міської ради № 3 від 20 січня 2015 року та яким визначені правові та організаційні засади функціонування вказаної комісії. А саме комісією не було в повній мірі дотримано п.3.3, п.3.2, п.3.4, п.3.7, п.3.14, п.3.21, п.4 Положення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дійсно узгоджувальною комісією були допущені порушення вимог Положення про утворення узгоджувальної комісії по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування, вказане й не заперечується відповідачем.

Проте, згідно зі статтею 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам.

Положеннями ст. 198 ЗК України передбачено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

Тобто, погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. При цьому ст.198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є « погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами».

Якщо суміжний землевласник або землекористувач відмовляється підписувати акт погодження меж орган уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акту, а із мотивів відмови.

Отже, на розроблення проекту відведення за заявою особи, яка в установленому порядку звернулась з заявою, та на прийняття радою рішення про затвердження належним чином погодженого проекту відведення погодження меж ділянки з сусідніми землекористувачами не впливає.

Таким чином, підписання акту погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. З огляду на це, слід вважати, що спір про право у випадку не підписання акту погодження меж відсутній.

Крім того, з п.3 Акту приймання-передачі межових знаків на зберігання від 30.09.2014 року вбачається, що власниками та користувачами суміжних земельних ділянок, а також представника міської ради претензій до існуючих меж не заявлено (а.с.85).

До того ж, на думку колегії суддів, позивач всупереч вимогам ст.ст.10,11,60 ЦПК України не надав суду доказів на підтвердження того, що земельна ділянка, надана ОСОБА_5, є дійсно прибудинковою територією будинку, в якому він мешкає.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, що на земельних ділянках для індивідуального садівництва передбачено ведення містобудівної діяльності, а тому Острозька міська рада при затвердженні проекту землеустрою повинна була б керуватися Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Так, дійсно згідно з ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Законодавство України не містить визначення терміну «містобудівні потреби».

Під наданням земельних ділянок для містобудівних потреб маються на увазі земельні ділянки, які планується використовувати для розміщення на них саме об'єктів будівництва. Отже, наявність детальних планів та планів зонування є обов'язковою умовою лише у разі надання земельних ділянок, які будуть використовуватися для розміщення об'єктів будівництва, тобто у випадку звернення з метою одержання земельної ділянки будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів. Перелічені земельні ділянки належать до категорії земель житлової та громадської забудови. Згідно зі ст. 38 ЗК України до цієї категорії земель належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання таких земель здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм (ст. 39 ЗК України). А тому саме ці земельні ділянки слід вважати такими, які надаються для містобудівних потреб.

Земельні ділянки для ведення садівництва відповідно до ст. 22 ЗК України віднесено до категорії земельсіль ськогосподарського призначення. Так, згідно з цією статтею землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Тобто основна мета, з якою використовуються такі земельні ділянки, - це виробництво, вирощування сільськогосподарської продукції.

Призначення земельних ділянок для ведення садівництва визначене в ст. 35 ЗК України. Відповідно до неї земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо. Таким чином, враховуючи, що земельна ділянка для ведення садівництва в тому числі може використовуватися і для зведення будинків, то ця земельна ділянка не є такою, що надається для містобудівних потреб, адже основне призначення земельної ділянки для ведення садівництва як земельної ділянки, яка належить до категорії земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п.10 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За положеннями ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що права позивача при прийнятті рішення Острозької міської ради № 619 від 25 квітня 2014 року «Про розгляд заяв громадян, клопотань підприємств, установ, організацій про вилучення та надання земельних ділянок», а саме пунктами 2.2.2, 2.2 та рішення Острозької міської ради №738 від 27 лютого 2015 року « Про розгляд заяв громадян, клопотань підприємств, установ, організацій про вилучення та надання земельних ділянок», а саме п.2.3.3, 2.3 порушено не було, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 307, ст. 309, ст. ст. 313-314, ст. ст. 316-317 ЦПК України, колегія

суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Острозької міської ради Рівненської області - задовольнити.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 31 грудня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Острозької міської ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 про визнання недійсними рішень Острозької міської ради Рівненської області в частині надання дозволу на розроблення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Острозької міської ради Рівненської області судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1071 грн 84 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: З.М.Максимчук

Судді: І.М. Собіна

С.В. Хилевич