АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Бреславського О. Г., Чупікової В. В.,

секретар Тодоряк Г.Д.

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» (далі - ПАТ «Альфа Банк») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 квітня 2016 року,

встановила:

У серпні 2015 року ПАТ «АльфаБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначало, що 15 листопада 2006 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ЗАТ «Промінвестбанк»), правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк»), та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №2867. Відповідач отримав кредит у розмірі 40 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % на рік з кінцевим терміном погашення 14 листопада 2016 року.

29 січня 2007 року між ЗАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін, якими п.п. 2.1 та 2.4 викладені в новій редакції.

Додатковою угодою передбачено збільшення суми кредиту з 40 000 до 45 000 доларів США.

17 грудня 2012 року між ПАТ «АльфаБанк» та ПАТ «Промінвестбанк» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого останній як первісний кредитор передає (відступає), а позивач як новий кредитор приймає кредитний портфель, внаслідок чого набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати належного виконання від позичальників усіх грошових та інших зобов'язань.

Позивач зазначав, що у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за належним чином не виконував, допустив прострочення платежів, внаслідок чого ПАТ «АльфаБанк» скористався правом дострокового стягнення кредиту.

Посилаючись на те, що станом на 01 липня 2015 року відповідач має заборгованість: за кредитом - 8925,11 доларів США, за процентами - 780,60 доларів США, з комісії - 96,36 доларів США, з пені - 516,72 доларів США, а всього заборгованість у розмірі 10318 доларів США 79 центів, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 216 748 грн 44 коп., ПАТ «АльфаБанк» просило стягнути з ОСОБА_3 указану суму боргу в національній валюті України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та доведеності наявності у відповідача заборгованості у розмірі 216 748 грн 44 коп.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У справі встановлено, що 15 листопада 2006 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ЗАТ «Промінвестбанк»), правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк»), та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №2867 (а.с. 6-10).

Відповідач отримав кредит у розмірі 40 000 доларів США зі сплатою за користування кредитом 12 процентів на рік з кінцевим терміном погашення 14 листопада 2016 року.

29 січня 2007 року між ЗАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін, якими п.п. 2.1 та 2.4 викладені в новій редакції (а.с. 11-13).

Додатковою угодою передбачено збільшення суми кредиту з 40 000 до 45 000 доларів США.

Доводи апелянта про недоведення позивачем факту отримання відповідачем кредитних коштів спростовуються копіями меморіальних ордерів (а.с. 150-151), фактом сплати ним чергових платежів.

Встановлено, що 17 грудня 2012 року між ПАТ «АльфаБанк» та ПАТ «Промінвестбанк» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого останній як первісний кредитор передає (відступає), а позивач як новий кредитор приймає кредитний портфель, внаслідок чого набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати належного виконання від позичальників усіх грошових та інших зобов'язань (а.с. 18-34).

Доводи апелянта про те, що позивачем не надано належних доказів та не підтверджено факту відступлення права вимоги за кредитним договором від 15 листопада 2006 року №2867 спростовуються змістом договору відступлення вимоги з додатком, повну належним чином засвідчену копію якого оглянуто в суді апеляційної інстанції.

Представник відповідача в суді апеляційної інстанції визнав факт відступлення позивачу права вимоги за кредитним договором.

Апелянт посилається на неповідомлення позивачем про відступлення йому права вимоги за кредитним договором.

Проте указане не може бути підставою для відмови у позові.

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 останній платіж за кредитним договором сплатив у грудні 2014 року, що стверджується розрахунком заборгованості та визнається відповідачем.

У зв'язку з наявністю простроченої заборгованості банк скористався правом на дострокове повернення кредитних коштів та процентів за їх користування, що відповідає нормі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, п. 5.3.2 кредитного договору.

Встановлено, що 22 липня 2015 року позивач надіслав відповідачу повідомлення про усунення порушень, вимагав у строк до 30 днів з дня отримання вимоги, але не пізніше 37 днів з моменту відправлення вимоги достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції, проте вказане повідомлення залишилося без належного реагування (а.с. 36).

Доводи апелянта про недоведення банком фактичного вручення відповідачу указаного повідомлення, про передчасність у зв'язку з цим вимог банку про дострокове стягнення кредиту є необґрунтованими.

Так, банком доведено надіслання відповідачу повідомлення поштою, на час відправлення зі сторони відповідача мало місце прострочення виконання зобов'язанням, а після пред'явлення позову ОСОБА_3 не визнавав наявності заборгованості, заперечував можливість сплати ним заборгованості за кредитним договором.

Встановлено, що станом на 01 липня 2015 року заборгованість за кредитним договором складає: 8925 доларів США 11 центів - суми основного боргу, 780 доларів США 60 центів - проценти за користування кредитом, 96 доларів США 36 центів - комісія.

Це стверджується наданим банком розрахунком заборгованості (а.с.35, 162), правильність якого відповідач та його представники не спростували.

Окремі особливості розрахунку заборгованості роз'яснено в судовому засіданні представником позивача, у т. ч. щодо періоду нарахування процентів за прострочений кредит.

Доводи апелянта про неконкретність розрахунку заборгованості спростовуються змістом самого розрахунку.

Розрахунок заборгованості за кредитом, процентами, комісією відповідає умовам кредитного договору.

Як убачається з письмового розрахунку: заборгованість за кредитом у сумі 8925,11 доларів США вирахувана таким чином: 10 318, 79 (загальна сума кредиту за оспорюваний період, зазначена у графі 29) - 3 829, 79 (сплачена сума кредиту за цей період, що також зазначено у графі 29) + 2436,11 (заборгованість за кредитом, зазначена у графі 10);

заборгованість за процентами в сумі 780,60 доларів США розрахована у графі 13), а детальні пояснення щодо розрахунку цієї заборгованості, виходячи із ставки 12 процентів за строкові платежі за кредитом та 24 проценти за прострочені платежі за кредитом надав представник банку;

заборгованість з комісії в сумі 96,36 доларів США розрахована у графі 16.

Апелянтом в суді апеляційної інстанції разом з клопотання про призначення судової економічної експертизи подано три квитанції про сплату відповідачем у жовтні та грудні 2012 року платежів за кредитом - по 3024 грн, процентів - по 1598 грн, комісії - по 140 грн.

Апелянт при цьому посилається на можливе неврахування цих платежів при проведення розрахунку позовних вимог.

Проте такі доводи ґрунтуються на припущеннях, сплата за указаними квитанціями стосується періоду до укладення договору про відступлення права вимоги і свідчить про сплату відповідачем чергових платежів ПАТ «Промінвестбанк» відповідно до графіку погашення кредиту (а.с. 12-13).

Позивачем не заявлено вимоги про стягнення боргу з відповідача за указаний у квитанціях період.

У даній справі ПАТ «АльфаБанк» пред'явлено вимоги про стягнення спірних сум у гривнях, а не грошової суми в іноземній валюті.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У справі, яка є предметом перегляду, позивачем пред'явлено вимоги про стягнення боргу, виходячи з розрахунку заборгованості за кредитним договором із переведенням іноземної валюти в національну за курсом, установленим НБУ станом на 1 липня 2015 року, який є нижчим ніж курс на час пред'явлення позову та вирішення справи у суді.

У такий спосіб позивач розпорядився своїм правом на стягнення меншої суми заборгованості.

Тому, висновок суду першої інстанції про стягнення указаних сум заборгованості є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для спростування такого висновку.

Щодо вимог банку про стягнення пені, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені, штрафу).

Так, відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до п. 6.2 кредитного договору за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Якщо у кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті з урахуванням положень ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», стягнення може бути проведено у іноземній валюті.

Оскільки виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тому зі стягненням заборгованості в іноземній валюті, проценти за користування кредитом також стягуються в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією.

Водночас положення ч. 2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення процентів за користування валютним кредитом та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені.

Указаного позивач до уваги не взяв та здійснив нарахування пені за кредитним договором у доларах США з подальшим переведенням у гривні за курсом станом на 1 липня 2015 року у розмірі 10 853 грн 82 коп.

Це зазначено у графі 19 розрахунку.

Правильним є розрахунок пені здійснений відповідно до умов договору за кожен окремий період нарахування за відповідним курсом валют, а не за курсом валют станом на 1 липня 2015 року .

Фактична заборгованість з пені станом на 01 липня 2015 року складає 11 058,97 грн із розрахунку: пеня на 01 серпня 2014 року - 15,4326312 грн (1,29х11,963280); на 01 вересня 2014 року - 2,49168128 грн (0,19х13,114112); на 01 жовтня 2014 року - 28,76058396 грн (2,22х12,955218); на 01 листопада 2014 року - 56,07646172 грн (4,33х12,950684); на 01 грудня 2014 року - 98,92063341грн (6,57х15,056413); на 01 січня 2015 року - 81,9964912 грн (5,20х15,768556); на 01 лютого 2015 - 221,68524924 грн (13,72х16,157817); на 01 березня 2015 року - 847,8856848 грн (30,54х27,763120); 01 квітня 2015 року - 1801,0662144 грн (76,80х23,451383); 01 травня 2015 - 2110,9972496 грн (100,30х21,046832); 01 червня 2015 року - 2670,59904176 грн (126,88х21,048227); на 01 липня 2015 - 3123,05596092 грн (148,68х21,005219).

Підсумковий розмір пені за вказаний період - 11058,9678835 грн (15,4326312+2,49168128+28,76058396+56,07646172+98,92063341+81,9964912+221,68524924+847,8856848+1801,0662144+2110,9972496+2670,59904176+3123,05596092).

Тобто указана сума є більшою ніж та, що заявлена до стягнення позивачем - 10 854 грн 45 коп. (а. с. 35).

Тому, зважаючи на розмір позовних вимог в частині стягнення пені, рішення суду першої інстанції в указаній частині є по суті правильним, оскільки воно ухвалено у межах розрахунку пені, проведеного відповідно до умов кредитного договору в національній валюті.

Помилкове зазначення судом першої інстанції у резолютивній частині рішення розміру пені у доларах США не вплинуло на правильність по суті вирішення спору, оскільки пеню стягнуто у гривнях, а не в іноземній валюті.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді : О. Г. Бреславський

В. В. Чупікова