ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1086/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Кириченко Н.О.

за участю секретаря Олійник М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивльну справу за позовом ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" третя особа Національний банк України про визнання недійсними умов договору банківського обслуговування, стягнення заборгованості та моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 04 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та громадянкою України ОСОБА_3 було укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА00058892, відповідно до умов якого Банк надає відповідачу грошові кошти в національній валюті України - гривні у розмірі 19 000,00 грн. шляхом відкриття поточного рахунку № /06 та встановлення відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а остання зобов"язується повернути кредитні кошти та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції.

За користування кредитними коштами встановлюється плата у розмірі 15,00% річних, кошти надаються строком до 04 серпня 2014 року. Цільове використання - поточні потреби, за управління Кредитом встановлюється плата у розмірі 1,75% від суми кредиту.

Банк свої зобов"язання виконав у повному обсязі, однак відповідач умови зазначеного договору порушила, надані в кредит грошві кошти не повернула. Загальна сума заборгованості відповідача станом на 20.08.2015 року становить 10 378,09 грн. та складається з: прострочена до повернення сума Кредиту - 1805,93 грн.; прострочені проценти за користування Кредитом -319,21 грн.; прострочена комісія за управління Кредитом - 332,50 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 7 920,45 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 0,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

В свою чергу відповідач звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, в якій про сила визнати недійсними умови договору банківського обслуговування, стягненути заборгованість в розмірі 14 380,84 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 378,09 грн.

В обгрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 зазначила про те, що п. 1 Спеціальної частини Договору передбачено, що Банк надає суму Кредиту у розмірі 19000 грн.Відповідно до п.1.4 та п. 2 Спеціальної частини Договору та відповідно до абзацу 5 Графіку до договору між нею та Банком було погоджено строк (термін) повернення мною Кредиту до 04 серпня 2014 року.

До Договору 04.08.2011 р. було надано Банком картку НОМЕР_1 терміном вересня 2014 року в якій зазначено: «порядок користування карткою регулюється угодою з ПАТ «ВіЕйБі Банк». В Договорі про номер вищезазначеної картки та її рахунок нічого не зазначено. Отже, письмової угоди між нею та Банком відповідно до Правил користування платіжними картками фізичних осіб їй Банком не було надано.

З наданої їй Банком картки НОМЕР_1 нею було знято суму Кредиту у розмірі 17980,79 грн. частинами: 05.08.2011 року у розмірі 10000,00 грн. та 07.08.2011 року у розмірі 7980,69 грн., тому вважає, що банком неправомірно нараховувалися проценти за кристування коштами в розмірі 19 000 грн., оскільки фактично нею була використана менша сума. Вважає, що по вині банку у зв"язку з неправильно вказаною ним сумою кредиту в договору, переплатила банку із своїх особистих коштів за таку недійсну суму кредиту, неправильно нараховані суми процентів та комісії по договору суму в загальному розмірі 1 910,91 грн.

Крім того, зазначила про те що банк обманув її щодо визначення послуг по управлінню кредитом по договору, зобов"язавши сплачувати йому неналежні кошти згідно графіку до договору по сумі комісії 332,50 грн. у загальному розмірі 11 970 грн. та зобов"язав сплачувати також суми комісії по 10 грн. у загальному розмірі 250 грн. всупереч умова договору та правилам, де зазначено проте, що комісія за управлення кредитом становить 1,75% від суми кредиту.

Отже загальна суми боргу банку по договору становить 14 380,84 грн.

Також позивач за зустрічним позовом просила стягнути з відповідача на її користь завдану їй моральну шкоду у розмірі 10 378,09 грн.

Представник ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Щодо вимог зустрічної позовної заяви у письмових запереченнях, поданих до суду 16.11.2015 року просив відмовити, оскільки при укладенні кредитного договору позивачу були відомі усі умови кредитного договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах. Окрім того, відповідачем раніше частково сплачувалася заборгованість, в тому числі комісії за управління кредитом та пені, що свідчить про визнання умов Кредитного договору, який було ним підписано. Ухиляння боржника від виконання своїх обов'язків за Договором щодо сплати заборгованості в повному обсязі шляхом звернення до суду з вказаною позовною заявою, банк розцінює як уникнення відповідальності.

ОСОБА_3 в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог банку просила відмовити, оскільки вважає їх незаконними, вказану в позові суму боргу надуманою. Зустрічну позовну заяву підтримала та просила суд задовольнити її в повному обсязі.

Представник Національного банку України до суду також не прибув, подав до суду письмові пояснення щодо зустрічної позовної заяви, в яких просив справу розглядати у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення відповідача по первинній позовній заяві, дослідивши матеріали справи, вважає що первинні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічної позовної заяви слід відмовити з огляду на наступне.

04.08.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» і ОСОБА_3 укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00058892 за умовами якого, позичальнику був наданий кредит у сумі: 19 000 грн. зі строком повернення 04.08.2014 року, який позичальник мала погашати разом із процентами, комісією щомісячними платежами відповідно до встановленого сторонами договору графіку.

Як вказує позивач за первісним позовом у обґрунтування своїх позовних вимог, ОСОБА_3 не виконала належним чином взяті на себе перед кредитором зобов'язання, щодо погашення кредиту та процентів за користування ним, щомісячними платежами.

Відповідно до умов зазначеного договору банківського обслуговування № ВLаЖГА00058892 від 04.08.2011 року, кредитор має право за порушення умов договору, щодо своєчасного повернення кредиту і процентів за користування ним щомісячними платежами, стягнути заборгованість за кредитом, процентам, комісії за управління кредитом і пеню.

Станом на 20.08.2015 року, визначена позивачем за первісним позовом, сума заборгованості за договором банківського обслуговування № ВLаЖГА00058892 від 04.08.2011 року, становить 10 378,09 грн. та складається з простроченої до повернення сума кредиту - 1805,93 грн.; прострочених процентів за користування кредитом -319,21 грн.; простроченої комісія за управління кредитом - 332,50 грн.; пені за несвоєчасне погашення кредиту - 7 920,45 грн..

Саме станом на 20.08.2015 року, позивач за первісним позовом, просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість по зазначеним платежам.

Згідно зі ст. ст. 625, 1050 ч. 2, 1054 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

З огляду на зазначене, суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача по первісному позову слід стягнути 319,21 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 332,50 грн. комісії за управління кредитом.

Щодо стягнення пені у розмірі 7 920,45 грн. суд вважає застосувати норми статті 551 ЦК України, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, та стягнути з відповідача пеню в розмірі 651,71 грн. , зменшивши її до розмірі заборгованості по процентам та комісії.

Позовні ж вимоги щодо стягнення 1 805,93 грн. суми основного кредиту не підлягають задоволоенню, оскільки як вбачається з поданих до суду документів, оскільки ОСОБА_3 було використано лише 17980,79 грн., решта суми 1019,21 грн. залишилася на банківському рахунку не використаною, доказів про те, що вказана сума була використана позичальником суду не надано.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсними умов договору банківського обслуговування, стягнення заборгованості та моральної шкоди, то суд вважає у їх задоволенні відмовити.

Так, відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч. 1-3 та ч. 5-6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Проте, спірний кредитний договір не може бути визнаний недійсним, оскільки в момент його вчинення сторонами були дотримані всі вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину відповідно до ст. 203 ЦК України.

Відповідно до п. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору.

Проте, вбачається, що позивач не відмовлялась від виконання умов кредитного договору, а банк, в свою чергу свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, встановивши відкличну не відновлювальну кредитну лінію на суму 19 000,00 грн. та перерахувавши кошти на поточний рахунок № /06 .

Таким чином, підписуючи кредитний договір позичальник погодилася, що банком надано їй в письмовій формі та у повному обсязі інформацію щодо переваг та недоліків запропонованої системи кредитування, тобто була обізнана щодо переваг та недоліків запропонованого кредитного договору. Факт визнання позичальником умов кредитного договору підтверджується і тим, що вона частково сплачувала кошти по кредиту, про що свідчать подані нею платіжні доручення.

З огляду на зазначене, суд вважає безпідставними вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" коштів в сумі 14 380,84 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то відповідно до п.З. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивачем у зустрічній позовній заяві не надано жодного доказу щодо заподіяння їй моральної шкоди відповідачем, а тому позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16, 203, 215, 525, 526, 527, 530, 551, 612, 623, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в рахунок заборгованості по процентам за користування кредитом - 319,21 грн, в рахунок простроченої комісії за управління кредитом - 332,50 грн., в рахунок пені - 651,71 грн.

А всього стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" - 1303,42 грн.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" третя особа Національний банк України про визнання недійсними умов договору банківського обслуговування, стягнення заборгованості та моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі - 551.20 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення через Дарницький районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва.

Суддя