У Х В А Л А

"15" березня 2016 р.

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Мисько Х.М.,

при секретарі Коружинець Н.В.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Львів» про визнання недійсним кредитного договору.

15 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні №477330, відкритому Сихівським ВДВС ЛМУЮ на підставі виконавчого листа №1319/9432/2012 від 02 грудня 2014 року Сихівським районним судом м. Львова на час розгляду справи в суді та до вступу рішення в законну силу.

В обґрунтування внесеної заяви покликається на те, що якщо до вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до КС «Львів» про визнання Кредитного договору №2010-16 від 04 березня 2008 року недійсним в межах виконавчого провадження №47733056 буде стягнуто борг повністю, то це буде вимагати від ОСОБА_1 додаткових процесуальних дій, повязаних із поверненням безпідставно стягнутих з неї на користь КС «Львів» коштів.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та інші матеріали справи, приходжу до висновку, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії рішення Сихівського районного суду м. Львова від 18 лютого 2014 року у справі №1319/9432/2012, таким позов КС «Львів» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь КС «Львів» заборгованість за кредитним договором №2010-16 від 04 березня 2010 року в розмірі 7696,19 грн. та 214,60 грн. судового збору.

Згідно з пунктами 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суди повинні виходити з того, що наведений у частині першій статті 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених частиною четвертою зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд приймає до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів для унеможливлення зловживання позивачем своїм правом, яке може порушити права відповідача.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у даному випадку забезпечення позову фактично призведе до зупинення виконавчого провадження, спрямованого на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, що є неприпустимим.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду особою, інтересів якої вона стосується шляхом подачі в 5-тиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Головуючий суддя Мисько Х.М.