Провадження №2/748/42/16
Єдиний унікальний № 748/3347/15-ц
У х в а л а

09 лютого 2016 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Хоменко Л.В.,

при секретарі Грибановській В.В., Сидор А.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

представника третьої особи ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Старобілоуська сільська рада Чернігівського району про встановлення порядку користування земельними ділянками,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, третя особа: Старобілоуська сільська рада Чернігівського району, у якій просить встановити порядок користування земельними ділянками між суміжними користувачами ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування належить 8/15 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Набережній в с. Ст. Білоус Чернігівського району Чернігівської області, інші 7/15 належать ОСОБА_8 Порядок користування земельною ділянкою між позивачем та ОСОБА_9 встановлено рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області 24 жовтня 2013 року. Іншим сусіднім землекористувачем є ОСОБА_4, який не має бажання добровільно погодити межі земельних ділянок. Посилається на положення ст. 377 ЦК України та ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України, згідно яких до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Відповідно до ст. 107 Земельного кодексу України у разі неможливості виявлення дійсних меж земельних ділянок їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на вимоги, викладені у позовній заяві. Суду зазначила, що згаданим рішенням Чернігівського районного суду встановлено загальний розмір та порядок користування земельною ділянкою, межа змінилась в бік проїзду, за рахунок чого її земельна ділянка збільшилась. Відповідач ОСОБА_4 відмовляється погоджувати межі земельної ділянки, тому виникла необхідність зверненя до суду та встанолення порядку користування земельною ділянкою за фактичним використанням.

Представинки позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав. Зазначив, що між спірними земельними ділянками завжди був проїзд, для захисту від худоби були штахетні ворота, він цим проїздом користувався для обслуговування своїх сараїв, проїжджав на город. З 2004 року, як з'явилась позивачка, загородила проїзд воротами та користується ним, а тепер намагається приватизувати, чим порушує його права як сусіднього землекористувача.

Представник відповідача ОСОБА_5 підтримала відповідача та зазначила, що позивачка закрила проїзд з 2004 року металевими воротами та позбавляє можливості, як відповідача, так і всю громаду користуватись зазначеним проїздом.

Представник відповідача ОСОБА_6 важала, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки порушують права відповідача.

Представник третьої особи ОСОБА_7 у вирішенні позову поклався на розсуд суду. Зазначив, що земельні ділянки жодної із сторін не приватизовані, виникають суперечки з приводу користування проїздом, який знаходився між спірними земельними ділянками, тому сільською радою не прийнято питання по земельній ділянці позивача. Генеральний план с. Ст. Білоус відсутній, тому не має можливості документально підтвердити існування проїзду між цими земельними ділянками. Жителі села підтверджують існування такого проїзду.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 надали покази, що дійсно між зазначеними земельними ділянками існував проїзд, по якому проходили з вул. Набережної, проїздом користувались доки не "прорізали" вулицю Фрунзе.

У судовому засіданні стороною позивача заявлено клопотання про призначення по справі судової земельно - технічної експертизи для встановлення порядку користування спірними земельними ділянками, проведення якої просили доручити судовим експертам Чернігівської філії Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання про призначення експертизи підлягаєзадоволенню.

Згідно частини першої статті 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки для правильного вирішення справи необхідно спеціальні знання суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Представник позивача ОСОБА_2, крім того, просив поставити на вирішення експертів питання чи відповідає будівельним та санітарним нормам розміщення сараїв на земельній ділянці відповідача ОСОБА_4 Суд вважає, що заявлене питання виходить за межі позовних вимог, тому відхиляє зазначене питання.

Керуючись статтями 143, 144, 202, 203, 208 210, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання позивача задовольнити.

Призначити по справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити судовим експертам Чернігівської філії Київського науково-дослідного інституту судових експертиз( м. Чернігів, вул. Старобілоуська, 25 а).

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1.) Який фактичний порядок користування земельними ділянками існував за адресою: вул. Набережна, 21 та Набережна, 23 в с. Старий Білоус, Чернігівського району у період з 1989 року по грудень 2015 року включно та визначити площу земельних ділянок, які перебували у цей час у фактичному користуванні позивача та відповідача.

2.) Визначити чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів встановити порядок користування земельними ділянками за адресою: вул. Набережна, 21 та Набережна, 23 в с. Старий Білоус, Чернігівського району, відповідно до фактичного порядку користування, який існував у період з 1989 року по грудень 2015 року.

3.) Визначити можливі варіанти порядку користування земельними ділянками за адресою: вул. Набережна, 21 та Набережна, 23 в с. Старий Білоус, Чернігівського району з зазначенням площі та меж ділянок, що повинні перебувати в користуванні позивача та відповідача та які дії при цьому необхідно здійснити кожному з них для встановлення або відновлення меж.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Витрати по проведенню судової експертизи покласти на позивача ОСОБА_1.

Попередити сторони про наслідки ухилення від участі у експертизі, передбачені ч.1 ст. 146 ЦПК України, а саме у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання ексиппертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. .

Направити експертній установі матеріали цивільної справи № 748/3347/15-ц, провадження 2/748/42/16, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1

На час проведення судової експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала суду, в частині зупинення провадження у справі, може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_13