ЄУН № 174/369/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2016 року Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі : головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря - Заіки А.В.,

позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою, вказуючи, що вона, відповідно до договору купівлі-продажу від 12.01.1996 р., є власником квартири АДРЕСА_1. Після оформлення вказаної квартири на своє ім'я вона з'ясувала, що в цій квартирі залишився зареєстрованим відповідач, ОСОБА_3, а також його мати - ОСОБА_4, що підтверджується довідкою №568 від 05.05.2016 року, яка видана відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області. В подальшому нею було з'ясовано, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а ОСОБА_3 залишається зареєстрованим в квартирі та на даний час відбуває кримінальне покарання в місцях позбавлення волі. Просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування вказаною квартирою, що надає їй можливість реалізувати своє право приватної власності на цю квартиру в повному обсязі.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на вищевказані обставини. Додатково пояснила, що придбала квартиру в 1996 році, після чого не ставила питання про зняття з реєстрації відповідача на прохання його матері, бо на той час вони збиралися виїжджати до Росії, дитина була маленька і їм була потрібна реєстрація. З січня 1996 року відповідач в квартирі не проживає, за цей час не намагався вселитися в квартиру. На даний час вона має намір продати квартиру, а реєстрація відповідача в квартирі перешкоджає їй розпорядитися належним їй майном. Просить позов задовольнити .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на вищевказані обставини. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмові заяви, в яких зазначив, що позов визнає в повному обсязі, заперечень не має, приймати участь у судовому розгляді справи не бажає.

Вислухавши позивачку та її представника, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, факт належності ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_1, підтверджується договором купівлі-продажу від 12.01.1996 року (а.с.7-9), витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.12.2015 року (а.с.10) та технічним паспортом на квартиру (а.с.11-13).

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 з 28.08.1992 року по теперішній час підтверджується довідками, що видані відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради (а.с. 14, 27).

Факт не проживання ОСОБА_3 в квартирі, що належить позивачці з 1996 року відповідачем не заперечується (а.с. 39, 42).

Згідно з листом від 13.05.2016 року Криничанського районного суду Дніпроперовської області, листом від 26.05.2016 року Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 засуджений Криничанським районним судом 07.10.2013 року до 7 років позбавлення волі та відбуває покарання у Жовтоводській виправній колонії № 26 (а.с. 15, 16).

Факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується листом № 1165/05- 28 від 16.05.2016 р. Криничанського районного відділу ДРАЦС Дніпропетровської області ( а.с. 17).

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.72 ЖК, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно ч.ч.1,4 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 12.01.1996 року, який зареєстрований у встановленому порядку, є власницею квартири АДРЕСА_1, в якій з 28.08.1992 року зареєстрований ОСОБА_3, який не являється членом сім'ї позивачки і фактично не проживає у належній їй квартирі з 1996 року, а наявність реєстрації відповідача у вказаній квартирі створює перешкоди позивачці у розпорядженні належним їй майном, відповідач позов визнав в повному обсязі, і визнання ним позову не суперечить обставинам справи та закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, тому ОСОБА_3 слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке належить позивачці, що відповідно, є підставою для зняття його з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.

Понесені позивачкою судові витрати слід покласти на позивачку, згідно її заяви.

На підставі ст.ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. 72 ЖК України, та керуючись ст.ст. 174, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати втратившим право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, що є підставою для його зняття з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою.

Судові витрати віднести на рахунок позивачки.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногріський . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - суддя: А.А.Борцова