Справа № 347/1875/15
Провадження № 22-ц/779/142/2016
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Матківського Р.Й., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю представників апелянта ОСОБА_2 та ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Відділу культури, національностей та релігій Косівської районної державної адміністрації про поновлення на роботі за апеляційною скаргою виконуючого обовязки начальника Відділу культури, національностей та релігій Косівської районної державної адміністрації на рішення Косівського районного суду від 23 листопада 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до Відділу культури, національностей та релігій Косівської районної державної адміністрації про поновлення на роботі, посилаючись на те, що з 19.12.1988 року вона працювала головним бухгалтером у відділі культури Косівської районної державної адміністрації. Наказом № 46-к від 21.08.2015 року її було звільнено з роботи з посади головного бухгалтера централізованої бухгалтерії при відділі культури, національностей та релігій за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що два рази була притягнута до дисциплінарної відповідальності незаконно, оскільки обовязки головного бухгалтера виконувала сумлінно, її не було ознайомлено з новими посадовими обовязками головного бухгалтера централізованої бухгалтерії, накази про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення підписані головним спеціалістом організації, який не є особою, яка має повноваження видавати такі накази. Крім того, їй у день звільнення не була вручена трудова книжка. Просила поновити строк на оскарження наказу № 20-к від 13.03.2015 року про оголошення їй догани, як пропущений з поважних причин; визнати незаконним та скасувати наказ № 20-к від 13.03.2015 року по відділу культури, національностей та релігій Косівської РДА про оголошення їй догани; визнати незаконним та скасувати наказ № 46-к від 21.08.2015 року по відділу культури, національностей та релігій Косівської РДА про звільнення її з роботи згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України; поновити її на роботі у відділі культури, національностей та релігій Косівської РДА на посаді головного бухгалтера централізованої бухгалтерії та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.08.2015 року по день ухвалення рішення судом.

Рішенням Косівського районного суду від 23 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_4 на роботі у Відділі культури, національностей та релігій Косівської районної державної адміністрації на посаді головного бухгалтера централізованої бухгалтерії.

Стягнуто з Відділу культури, національностей та релігій Косівської районної державної адміністрації в користь ОСОБА_4 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 7 438, 35 грн. та 487, 20 грн. судового збору в дохід держави.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, виконуючий обовязки начальника Відділу культури, національностей та релігій Косівської районної державної адміністрації подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначив, що обставини, за яких позивачем були вчинені порушення трудової дисципліни, її попередня робота, в ході якої вона неналежно виконувала вимоги бюджетного законодавства, що підтверджується попередженнями УДКСУ в Косівському районі, конфлікти й спори між нею й іншими працівниками відповідача, що підтверджується письмовими зверненнями працівників, вказували на доцільність застосування до позивача такого виду стягнення як звільнення з роботи. Зазначені обставини залишились поза увагою суду, а прийнято до уваги лише позитивну оцінку УДКСУ у Косівському районі щодо роботи позивача за 2014 рік. При цьому судом не наведено причин наданння переваги позитивній оцінці над наступною негативною оцінкою роботи позивача.

Трудова книжка не була видана на руки позивачу у день її звільнення, бо вона відмовилась від підписання наказу про звільнення й отримання трудової книжки.

Також вказав, що з новими посадовими інструкціями, затвердженими 06.04.2015 року, ознайомились всі працівники, окрім позивача, яка відмовилась ознайомитись з посадовою інструкцією головного бухгалтера, про що був складений відповідний акт, який є у матеріалах справ, проте цьому факту суд не дав належної правової оцінки.

Також апелянт зазначив, що головна книга є обліковим регістром і тому її зберігання головним бухгалтером у невідомому місці є порушенням Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку й водночас триваючим порушенням трудової дисципліни, вчиненого позивачем.

Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представників апелянта, позивача та її представника, доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги з таких підстав.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 212, 213 ЦПК України були повно і всебічно дослідженні обставини справи та дана належна оцінка доказам, на які сторони посилалися в суді першої інстанції. Суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував закон, який їх регулює.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не допускала порушень трудової дисципліни, була звільнена з роботи без законної підстави через упереджене ставлення адміністрації організації до неї у звязку з досягненням пенсійного віку, головна книга зберігалася нею як головним бухгалтером у робочому столі, що не суперечить вимогам чинного законодавства, відповідач при застосуванні такого крайнього заходу як звільнення обмежився лише посиланням на систематичне невиконання без поважних причин позивачем посадових обовязків, не врахувавши положення ч. 3 ст. 149 КЗпП України, питання про звільнення позивача з роботи не було зазначене у порядку денному засідання профспілкового комітету, тому профспілковий комітет не повинен був давати згоду на звільнення з роботи позивача, а також позивачу у день звільнення не була вручена трудова книжка, що суперечить положенням ч. 1 ст. 47 КЗпП України.

Суд відмовив в частині позовних вимог, які стосувалися поновлення строку на оскарження наказу № 20-к від 13.03.2015 року про оголошення позивачу догани, як пропущеного з поважних причин та визнання незаконним і скасування цього наказу у звязку з пропуском строку позовної давності. І в цій частині рішення суду не оскаржується.

З вказаними висновками суду першої інстанції вважає за необхідне погодитись судова колегія апеляційного суду, оскільки зроблені вони на підставі встановлених ним у судовому засіданні обставинах справи, всебічно, повно та об'єктивно досліджених доказах, наданих сторонами, та на підставі правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у тому числі, у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

В силу ч. 1 ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення головного бухгалтера підприємства, установи, організації.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 працювала на посаді головного бухгалтера централізованої бухгалтерії при відділі культури, національностей та релігій Косівської районної державної адміністрації з 19.12.1988 року, наказом № 46-к від 21.08.2015 року звільнена з роботи з 21 серпня 2015 року згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання нею без поважних причин обовязків, покладених на нею трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача про прийняття на роботу та звільнення з роботи, а також наказом про звільнення від 21.08.2015р. (а.с.94, 224-226).

Посадова інструкція головного бухгалтера централізованої бухгалтерії при відділі культури, національностей та релігій Косівської райдержадміністрації ОСОБА_4 затверджена виконуючим обовязки начальника відділу культури, національностей та релігій

Косівської райдержадміністрації, головним спеціалістом відділу культури, національностей та релігій ОСОБА_2 06 квітня 2015 року (а.с.109-111), з якою ОСОБА_4 не ознайомлена. Із акту, затвердженого головним спеціалістом відділу культури, національностей та релігій Косівської РДА 07 квітня 2015 року, виходить, що ОСОБА_4 відмовилася ознайомлюватися із посадовою інструкцією від 06.04.2015 року (а.с.112). Посадова інструкція головного бухгалтера від 13 жовтня 2008 року (а.с.42) втратила чинність на підставі Наказу, виданого головним спеціалістом відділу культури, національностей та релігій ОСОБА_2 від 10 березня 2015 року № 18-ОД (а.с.113-114).

Згідно з пунктами 1 та 12 Положення про відділ культури, національностей та релігій Косівської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Косівської районної державної адміністрації № 121 від 25.03.2015 року (а.с.228-236), відділ утворюється районною державною адміністрацією і є її структурним підрозділом. Відділ підзвітний і підконтрольний голові районної державної адміністрації, управлінню культури, національностей та релігій обласної державної адміністрації та Міністерству культури України. Відділ є юридичною особою, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в установах Державного казначейства, печатку із зображенням Державного ОСОБА_5 України і своїм найменуванням.

Відомості про юридичну особу внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що свідчить відповідна виписка з реєстру від 22.04.2015 року серії ААБ № 730246. (а.с.227).

Пунктом 8.6. зазначеного Положення до повноважень начальника відділу віднесено призначення на посади та звільнення з посад працівників відділу, централізованої бухгалтерії при відділі культури, національностей та релігій, музеїв, директорів: централізованої бібліотечної системи, початкових спеціалізованих мистецьких закладів, районного та сільських будинків культури (за погодженням з виконавчими комітетами органів місцевого самоврядування), творчих працівників (художніх керівників, керівників народних (зразкових) аматорських колективів тощо) закладів культури клубного типу (за погодженням з виконавчими комітетами органів місцевого самоврядування), технічного персоналу клубних установ району.

Розпорядженнями голови Косівської районної державної адміністрації від 10 березня 2015 року № 14-в та від 23 березня 2015 року № 23-к тимчасове виконання обовязків начальника відділу культури, національностей та релігій райдержадміністрації покладено на головного спеціаліста цього ж відділу ОСОБА_2 (а.с.6,7). На день видання наказу про звільнення ОСОБА_4 ОСОБА_2 тимчасово виконував обовязки начальника відділу культури, національностей та релігій райдержадміністрації, що підтверджується відповідною довідкою, наявною у матеріалах справи (а.с.237) та не оспорюється сторонами у судовому засіданні.

Підставою звільнення ОСОБА_4 з роботи у наказі від 21.08.2015 року № 46-к зазначено: наказ відділу культури, національностей та релігій від 13.03.2015 року № 20-к, доповідна записка від 24.07.2015р., акти від 04.08.2015р. та 05.08.2015р., доповідна записка від 04.08.2015р., протокол засідання профспілкового комітету Косівської організації працівників культури від 20.08.2015 року, рішення районної організації професійної спілки працівників культури України від 20.08.2015 року № 6. Наказ підписано головним спеціалістом відділу ОСОБА_2. Підпис про ознайомлення з наказом позивача відсутній (а.с.4,94).

Даючи оцінку підставам звільнення, зазначеним у наказі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність достатніх підстав для звільнення позивача з роботи.

Так, наказом від 13 березня 2013р. № 20-к, підписаним головним спеціалістом відділу ОСОБА_2, позивачу, головному бухгалтеру централізованої бухгалтерії при відділі культури, національностей та релігій, оголошено догану. (а.с.5).

Із доповідної записки, поданої провідним бухгалтером централізованої бухгалтерії при відділі культури, національностей та релігій ОСОБА_6 виходить, що 24.07.2015р. о 09.30 год. по телефону повідомили про здачу звіту №1-послуги, термін здачі звітності до кінця робочого дня. Вона не зможе виконати звіт через відсутність головної книги. Крім неї, цей звіт повинна виконувати бухгалтер ОСОБА_7, яка відсутня з невідомих причин. Невчасна здача звіту може потягнути за собою накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (а.с.68).

Актом, затвердженим 04 серпня 2015 року головним спеціалістом відділу культури, національностей та релігій Косівської РДА ОСОБА_2, засвідчено, що ОСОБА_4 відмовилася надавати пояснення щодо доповідної записки ОСОБА_6 від 24.07.2015р. (а.с.69).

У доповідній записці головного спеціаліста відділу культури, національностей та релігій ОСОБА_8 від 04.08.2015р. зазначено, що ОСОБА_4 відмовилася надавати пояснення щодо доповідної ОСОБА_6 (а.с.70).

Із акту, затвердженого 05 серпня 2015р. головним спеціалістом відділу культури, національностей та релігій Косівської РДА ОСОБА_2, виходить, що ОСОБА_4 відмовилася від підпису про ознайомлення з актом «Про відмову від надання пояснення щодо доповідної записки ОСОБА_6 від 24.07.2015р.» (а.с.71).

Із протоколу № 7 засідання профспілкового комітету Косівської районної організації працівників культури від 20.08.2015р. вбачається, що на розгляд ставилася заява виконуючого обовязки начальника відділу культури, національностей та релігій Косівської РДА ОСОБА_2 про ситуацію, яка склалася між головним бухгалтером централізованої бухгалтерії відділу Культури ОСОБА_4, провідним бухгалтером ОСОБА_7, з одного боку, та працівниками відділу культури, рештою працівників бухгалтерії, з другого боку. За результатами засідання надана згода на звільнення головного бухгалтера ОСОБА_4 із займаної посади (а.с.121). У матеріалах справи наявна заява головного спеціаліста відділу ОСОБА_2 від 05 серпня 2015 року про надання згоди на звільнення ОСОБА_4, адресована профспілковому комітету працівників культури Косівського району (а.с.81) та відповідь на цю заяву № 6 від 20.08.2015р. про те, що виборний орган Косівської районної організації професійної спілки працівників культури України повідомляє про надання згоди на звільнення із займаної посади головного бухгалтера централізованої бухгалтерії при відділі культури, національностей та релігій Косівської райдержадміністрації ОСОБА_4 (а.с.82).

Із матеріалів справи вбачається, що у звязку з виробничою необхідністю та перебуванням на лікарняному головного бухгалтера централізованої бухгалтерії при відділі культури, національностей та релігій головним спеціалістом відділу ОСОБА_2 виданий наказ від 16 липня 2015р. № 42-ОД «Про створення комісії», відповідно до якого наказано терміново передати головну книгу по акту передачі заступнику головного бухгалтера централізованої бухгалтерії при відділі культури, національностей та релігій ОСОБА_9 та створити комісію по передачі головної книги. Склад комісії затверджений додатком до наказу (а.с.63-64).

У той же день, 16 липня 2015 року, виконуючим обовязки начальника відділу культури, національностей та релігій Косівської РДА ОСОБА_2 затверджений акт про відсутність головної книги за 2015 рік в сейфі централізованої бухгалтерії при відділі культури, національностей та релігій, у якому зазначено, що при виконанні наказу відділу культури, національностей та релігій від 16.07.2015р. № 42-ОД «Про створення комісії» встановлено факт відсутності головної книги в сейфі кабінету головного бухгалтера централізованої бухгалтерії при відділі культури, національностей та релігій (а.с.65).

У акті від 16 липня 2015 року «Про відсутність головної книги за 2015 рік», затвердженому також виконуючим обовязки начальника відділу культури, національностей та релігій Косівської РДА ОСОБА_2, зазначено, що ОСОБА_2 під час встановлення факту відсутності головної книги в сейфі кабінету головного бухгалтера зателефонував на домашній номер головного бухгалтера і запитав куди поділася головна книга. ОСОБА_4, знаходячись на лікарняному, близько 12.00 год. дня, відповіла, що головна книга у неї вдома. (а.с.66).

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що наказ адміністрації про створення комісії щодо передачі головної книги від 16 липня 2015 року був виданий у період непрацездатності позивача.

Позивач стверджує, що головна книга зберігалася у її робочому столі і це не спростовано відповідачем у судовому засіданні.

Постановою Кабінету Міністрів України № 955 від 25.1.2013р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 14 травня 2012 р. № 456» затверджений перелік бланків суворої звітності, до складу якого головна книга не входить.

Бланк книги «Журнал-головна» (форма N 308 бюджет) затверджено Наказом Державного казначейства України № 68 від 27.07.2000 «Про затвердження Інструкції про форми меморіальних ордерів бюджетних установ та порядок їх складання».

Основними нормативними актами, що регулюють питання зберігання бухгалтерських документів, є: Закон України від 16.07.99 р. N 996 Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні , Перелік типових документів, що створюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, із зазначенням термінів зберігання документів, затверджений наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20.07.98 р. N 41.

Зокрема, в п. 7 статті 9 Закону №996 зазначено, що підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Відповідачем не надано жодних доказів, що позивач перемістила головну книгу установи за межі цієї установи.

Посадовими обовязками головного бухгалтера від 06.04.2015р. не передбачений порядок зберігання головної книги, у тому числі і у сейфі.

Відсутність головної книги, яка не підлягає суворому обліку, у сейфі головного бухгалтера, не свідчить про те, що цей обліковий регістр був переміщений ОСОБА_4 за межі відділу культури, національностей та релігій Косівської РДА та не дає підстав вважати, що остання допустила порушення трудової дисципліни. Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав до притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності із застосуванням такого крайнього заходу як звільнення з роботи, оскільки саме з цим фактом, як повторним порушенням трудової дисципліни, адміністрація повязує звільнення з роботи.

Крім того, виходячи із змісту складених актів та доповідної записки спеціаліста кадрової роботи вбачається, адміністрація вимагала пояснень від позивача у звязку із доповідною запискою ОСОБА_6, а не з приводу порушення трудової дисципліни позивачем, які б свідчили про неналежне зберігання головної книги та наслідки, повязані з цим.

Висновки суду щодо порушення порядку розгляду питання про надання згоди на звільнення виборним органом первинної профспілкової організації не мають значення для вирішення спору, оскільки за приписами ч. 1 ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку звільнення головного бухгалтера підприємства, установи, організації допускається взагалі без такої згоди. Однак, ця обставина не має значення у даному випадку, оскільки спір по суті вирішено правильно.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу виконуючого обовязки начальника Відділу культури, національностей та релігій Косівської районної державної адміністрації відхилити.

Рішення Косівського районного суду від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: І.О. Максюта

ОСОБА_10

ОСОБА_11