Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

при секретарі судового засідання Терпай С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначила, що вона є наймачем квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в якій зареєстрованими є: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, хоча фактично проживають за вказаною адресою тільки перші три особи. До теперішнього часу відповідачі з реєстраційного обліку не знялися, тим самим позивач несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які обчислюються відповідно до кількості зареєстрованих осіб. У звязку з наведеним, просить суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 в судове засідання зявилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання зявилася, надала суду пояснення, що вона дійсно зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак починаючи з 1995 року там не живе, майна, яке б їй належало там немає, фактично проживає з сімєю за адресою: Ужгородський район, с. Кибляри, буд. 289.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи в їх відсутність до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Так, судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 26.07.2006 року № 181 «Про укладення договорів найму, видачу ордерів, прийняття на квартирний та кооперативний облік», було встановлено укласти договір найму, зокрема, з гр. ОСОБА_1 на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10.11.2004 року про визнання основного квартиронаймача гр. ОСОБА_8, чоловіка гр. ОСОБА_1, таким що втратив право на житло в квартирі АДРЕСА_2, та згідно з поданими документами.

11 серпня 2015 року гр. ОСОБА_1 і Комунальне підприємство житловий ремонтно-експлуатаційний район № 8 в особі керівника ОСОБА_9 уклали Типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, відповідно до якого ОСОБА_1 є наймачем квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За вищевказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Фактично проживають у вказаній квартирі тільки троє осіб, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що підтверджується Довідкою № 1634 від 08.09.2015 року.

Факт не проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, також підтверджується: Актом перевірки дотримання паспортного режиму від 16.12.2002 року; Актом перевірки дотримання паспортного режиму від 25.11.2005 року; Довідкою № 3188 від 06.11.2006 року; Довідкою № 1011 від 18.11.2013 року; а також Актом про відсутність (не проживання) осіб за місцем реєстрації від 17.08.2015 року, складеного та підписаного мешканцями будинку № 35 по вул. 8-го Березня в м. Ужгород, засвідченого директором комунального підприємства житловий ремонтно-експлуатаційний район № 8, про те, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у квартирі № 29 за вказаною адресою не проживали і не проживають, хоча і зареєстровані, однак ніякої участі в утриманні житла не приймають, особистих речей та речей повсякденного використання у вказаній квартирі, які б їм належали немає.

За відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області, отриманими на запит суду щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідачів в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України, за адресою: АДРЕСА_1, проживають (зареєстровані) ОСОБА_2 та ОСОБА_4. ОСОБА_3 зареєстрованим не значиться.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_1, разом з сином ОСОБА_6 та матірю ОСОБА_1 А також зазначила, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживають приблизно з 1995 року, майна яке б їм належало в квартирі теж немає.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу УРСР, за тимчасової відсутності наймача або членів сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В процесі розгляду справи встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідачі за вищевказаною адресою зареєстровані, але не проживають у ній з 1995 року, що значно перевищує строк у шість місяців.

На підставі ст. 72 Житлового кодексу УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені законодавством строки, провадиться у судовому порядку.

Оскільки збереження реєстрації місця проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та не проживання їх за адресою: АДРЕСА_1, змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги, і порушує права останнього як головного квартиронаймача, суд приходить до висновку про визнання їх такими, що втратили право користування вказаною квартирою.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування квартирою № 29 в будинку № 35 по вулиці 8-го Березня в місті Ужгород Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору по 162,40 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги, передбачених ст. 294 ЦПК.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_10