Справа № 405/5840/16-ц
Провадження №2/405/1086/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання права власності за абу вальною давністю, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що їй (позивачу) та ОСОБА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності по 1/5 частині квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів від 08.07.1993 року №5245, 3/5 частини квартири належали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до договору міни квартир, посвідченого Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 08 лютого 1994 року за реєстровим №3-717, зареєстрованим Кіровоградським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації 11.02.1994 року за №6990/23. Позивач також зазначила, що 19 листопада 2013 року помер її чоловік ОСОБА_3, та на день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з частки квартири №9, що розташована в м.Кіровограді по вул.Куропятникова, будинок 15, при цьому, спадщину прийняла вона (позивач) та третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5 10 серпня 1997 року померла ОСОБА_6, а, оскільки спадкоємців після смерті останньої не було, то спадщину ніхто не прийняв, та не оформлював у встановленому законом порядку.

Позивач також зазначила, що нею були досліджені документи, видані на імя ОСОБА_6 та встановлено, що її прізвище в різних документах записано по різному, зокрема, в довідці, виданій Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кіровоград ГТУ юстиції у Кіровоградській області 22.04.2016 року за №556-06/04-34 «Тімошенко» ОСОБА_7; в договорі міни квартир, посвідченому Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 08 лютого 1994 року за реєстровим №3-717 «Тимошенко» ОСОБА_7; в довідці, виданій 01.12.2015 року №2859, начальником КП «ЖЕО №2 КМР» «Тімошенко» ОСОБА_7; в архівній довідці ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 14.12.2015 року №15856 «Тимошенко» ОСОБА_7; в довідці, виданій Кіровоградським бюро інвентаризації від 11.02.1994 року «Тимошенко» ОСОБА_8 (російською мовою).

Крім того, вказала, що з 08.02.1994 року вона (позивач) проживала разом з ОСОБА_6 в квартирі за адресою АДРЕСА_2, в якій була зареєстрована з 06.04.1979 року, ОСОБА_6 була зареєстрована за вказаною адресою з 25.03.1994 року. 10 серпня 1997 року ОСОБА_6 померла, спадкоємців у неї не залишилося, а тому 3/10 частини квартири на даний час не має власника, в свою чергу, вона (позивач) продовжує проживати в цій квартирі, добросовісно та відкрито володіючи зазначеним майном протягом 12-ти років, оплачує комунальні послуги, здійснювала поточні ремонти квартири.

З огляду на зазначене вище, та з посиланням на ст.ст.328, 344 ЦК України, позивач ОСОБА_1 просила встановити факт належності ОСОБА_9, яка померла 10 серпня 1997 року, договору міни квартир, посвідченого Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 08 лютого 1994 року за реєстровим №3-717, зареєстрованим Кіровоградським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації 11.02.1994 року за №6990/23, що виданий на імя ОСОБА_4; визнати за нею (позивачем ОСОБА_1І.) право власності за набувальною давністю на 3/10 частини квартири АДРЕСА_3.

Представник позивача ОСОБА_1 та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 ОСОБА_10 в судове засідання подала заяву за вх.№33027 від 29.12.2016 року про розгляд справи за відсутності позивача, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та їх представника, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради ОСОБА_11 подав заяву за вх.№33025 від 29.12.2016 року про розгляд справи за відсутності відповідача, в якій також просив повно та всебічно зясувати при судовому розгляді справи обставини, на які посилається позивач.

Зваживши доводи, викладені в позові на обгрунтування позовних вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, при цьому, відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільного права та інтересу, - є визнання права.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, щона підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 липня 1993 року, виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів на підставі розпорядження від 08 липня 1993 року №5245, квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_1 та членам її сімї ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15.

Відповідно до договору міни квартир від 08 лютого 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори 08 лютого 1994 року, зареєстровано в реєстрі за №3-717, ОСОБА_12, ОСОБА_14,ОСОБА_1 від імені неповнолітнього ОСОБА_15, жителі АДРЕСА_5 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4, жителі АДРЕСА_6, уклали зазначений договір про наступне: ОСОБА_12, ОСОБА_14,ОСОБА_15 поміняли належні їм на праві особистої власності 3/5 частини квартири, що знаходяться в АДРЕСА_7, на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_8, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на праві особистої власності.

Відповідно до п.4 Договору в результаті цього договору міни у власність ОСОБА_12, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 переходить квартира, що знаходиться в АДРЕСА_8, а у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 переходить 3/5 частини квартири, що знаходиться в АДРЕСА_7.

Відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 14.12.2015 року квартира АДРЕСА_9 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 3/5 частини на підставі договору міни від 08.02.1994 року №3-717( Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора, зареєстровано 11.02.1994 року; ОСОБА_1 -1/5 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.07.1993 року №5245 (Кіровоградська міська рада народних депутатів, зареєстровано 09.07.1993 року); ОСОБА_13 1/5 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.07.1993 року №5245 (Кіровоградська міська рада народних депутатів, зареєстровано 09.07.1993 року), записано в реєстрову книгу за №23, запис за №6990.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 помер 19 листопада 2013 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОЛ №181099, виданого міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за №2984.

Крім того, відповідно до інформації Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кіровоград від 22.04.2016 року №556-06/04-34, є наявним актовий запис про смерть №2225 від 11.08.1997 року, складений Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кіровоград Кіровоградського міськрайонного управління юстиції на гр.ОСОБА_6, яка померла 10 серпня 1997 року.

Відповідно до інформації державного нотаріального архіву в Кіровоградській області від 15.11.2016 року №1087/01-21, відповідно до алфавітних книг спадкових справ з 1997 по 2000 р.р. 2- Кіровоградської днк, 3- Кіровоградської днк з 1991 по 1996 р.р. та алфавітних книг спадкових справ з 1997 по 2004 р.р. Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 після смерті ОСОБА_6 заяв про прийняття спадщини не подавалось, свідоцтв про право на спадщину не видавалось, заповітів не посвідчувалось.

Відповідно до паспортних даних позивача ОСОБА_1 (серія ЕА №699829) остання з 06 квітня 1979 року зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки КП «ЖЕО №2 Кіровоградської міської ради №2859 від 01.12.2015 року ОСОБА_1 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. за вказаною адресою була зареєстрована також з 25.03.1994 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка була виписана з зазначеної адреси 01.06.1994 року на вул.Чернишевського, 36.

Як на підстави позовних вимог позивач зазначила, що з лютого, 1994 року вона проживала разом з ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_9, в якій вона (позивач) була зареєстрована з 06.04.1979 року, при цьому, після смерті ОСОБА_6, яка померла 10 серпня 1997 року, вона продовжила проживати в зазначеній квартирі, добросовісно та відкрито володіючи належним ОСОБА_6 майном (3/10 частини квартири) протягом 12-ти років, несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг та постійно проживає в зазначеній квартирі.

Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Крім того, відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2004 року) правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні, вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Згідно з п.13 зазначеної Постанови можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_16 з 06 квітня 1979 року зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, та з 25 березня 1994 року за вказаною адресою також булла зареєстрована і ОСОБА_6, яка з 01.06.1994 року знялася з реєстрації за вказаною вище адресою на вул.Чернишевського, 36 у м.Кіровограді, при цьому, позивач ОСОБА_16 проживає, користуєтьсязазначеною квартирою, крім того, з моменту смерті ОСОБА_6, яка померла 10 серпня 1997 року, позивач безперешкодно володіла, користувалася та доглядала за квартирою, в т.ч. за 3/10 частиною квартири АДРЕСА_9, яка належала на підставі договору міни квартир від 08 лютого 1994 року ОСОБА_6, тим самим, позивач добросовісно заволоділа чужим майном і продовжувала відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років, приймаючи також до уваги відсутність на момент розгляду справи права інших осіб на 3/10 частини квартири АДРЕСА_9, яка належала ОСОБА_6 на підставі договору міни квартир від 08 лютого 1994 року, встановлені під час судового розгляду справи фактичні обставини, які ніким не оспорюються, свідчать про наявність підстав для визнання за позивачем в порядку ст.344 ЦК України права власності за набувальною давністю на 3/10 частини квартири АДРЕСА_9, що належала ОСОБА_6, яка померла 10.08.1997 року.

Окрім того, позивач ОСОБА_1 просила встановити юридичний факт факт належності ОСОБА_6, яка померла 10 серпня 1997 року, правовстановлюючого документу договору міни квартир від 08 лютого 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_17, зареєстровано в реєстрі за №3-717, укладеного між ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_3 та ОСОБА_4, мотивуючи позов в цій частині тим, що в документах, виданих на імя ОСОБА_6, прізвище останньої в різних документах записано по різному, зокрема, в довідці, виданій Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кіровоград ГТУ юстиції у Кіровоградській області 22.04.2016 року за №556-06/04-34 зазначено «Тімошенко» ОСОБА_7; в договорі міни квартир, посвідченому Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 08 лютого 1994 року за реєстровим №3-717 зазначено «Тимошенко» ОСОБА_7; в довідці, виданій 01.12.2015 року №2859, начальником КП «ЖЕО №2 КМР» зазначено «Тімошенко» ОСОБА_7; в архівній довідці ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 14.12.2015 року №15856 зазначено «Тимошенко» ОСОБА_7; в довідці, виданій Кіровоградським бюро інвентаризації від 11.02.1994 року зазначено «Тимошенко» ОСОБА_8 (російською мовою).

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших

осіб, а також за заявою прокурора.

Крім того, факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Більш того, відповідно до ч.2 ст.118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Наявність розбіжностей у написанні прізвища ОСОБА_6 у договорі міни квартир від 08 лютого 1994 року, який є правовстановлюючим документом, та в якому зазначено прізвище як «ОСОБА_4Н.», та іншим документам, в яких прізвище зазначено як «ОСОБА_6Н.», а також неможливістю внесення виправлень в зазначений правовстановлюючий документ, обєктивно перешкоджають позивачуяк безпосередньо заінтересованій у цьому особі належним чином оформити право власності за набувальною давністю на підставі рішення суду на 3/10 частини квартири АДРЕСА_9, разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача про встановлення юридичного факту та відповідно визнання за позивачем права власності за набувальною давністю є повязаними між собою, та підлягають розгляду в одному провадженні, при цьому, суд вважає встановленим факт належності ОСОБА_6, яка померла 10 серпня 1997 року, правовстановлюючого документу договору міни квартир від 08 лютого 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_17, зареєстровано в реєстрі за №3-717, укладеного між ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_3 Трохимовичем та ОСОБА_4, оскільки даний факт достовірно встановлений з досліджених під час судового розгляду справи документів, наданих позивачем до заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В порядку ст.88 ЦПК України судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст.3, 4, 10, 11, 57-59, 60, 212, 213-215, 218, 256 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю, - задовольнити.

Встановити юридичний факт факт належності ОСОБА_6, яка померла 10 серпня 1997 року, правовстановлюючого документу договору міни квартир від 08 лютого 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_17, зареєстровано в реєстрі за №3-717, укладеного між ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності за набувальною давністю на 3/10 частки квартири АДРЕСА_10 (м.Кіровограді), що належала на підставі договору міни квартир від 08 лютого 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_17, зареєстровано в реєстрі за №3-717, ОСОБА_18, яка померла 10 серпня 1997 року.

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова