Справа №628/1027/15-ц
Провадження № 2-п/628/3/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2016 року Купянський міськрайонний суд Харківської області

в складі:

головуючого - Волчек О.О.,

за участю:

секретаря - Разєнкової Т.О.,

відповідача - ОСОБА_1,

прокурора Болдир Г.А.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заочного рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 11.12. 2015 р. звернулася до суду з заявою, у який просить скасувати заочне рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 23 жовтня 2015 року за позовом Купянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ЖКП-1 Купянської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, призначити справу до розгляду у загальному порядку .

В обгрунтування заяви вказані наступні обставини.

Вказано, що представникові була надіслана поштою повістка, з якої не можна було приділити, на яку дату визивається представник відповідача, і хто визивається даною повісткою. На надіслану повістку було надіслано заяву до голови суду, але заяву було проігноровано і заочне рішення винесено без присутності відповідача та представника відповідача. Відповідач та його представник не змогли зявитися у засідання, бо не були належним чином повідомлені. Те, що відповідач та його представник не були належним чином повідомлені, їх позбавили можливості висловити свої заперечення та доводи щодо законності винесення заочного рішення, а також було істотно порушено їх законні права, інтереси та право на захист. Якби відповідач або представник відповідача брали участь у засіданні, рішення виносилось не заочно, вони могли б представити докази, здатні вплинути на винесене рішення таким чином, що воно було б іншим.

Крім того у заяві вказано, що рішення отримане відповідачкою о 17.00 год. 6 листопада 2015 року, копія заочного рішення представником відповідача не отримане зовсім. Представником відповідача було подано апеляційну скаргу на заочне рішення. У відповідності до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, та у разі ухвалення повторного заочного рішення, в іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення. Апеляційна скарга була подана на підставі того, що в заочному рішення вказано, що на дане рішення може бути подана апеляційна скарга. На підставі цього і була подана апеляційна скарга, але апеляційний суд відмовив у прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

Також, у зяві зазначене, що , спираючись на статтю 232 ЦПК України, у наявності є факти, яки є підставою для скасування заочного рішення, а саме, що відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», перевіряючи явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд встановлює, чи повідомлені ті, хто не зявився, про час і місце судового засідання з дотриманням вимог закону, іи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки у строк, визначений частиною четвертою статті 74 ЦПК України. Неповідомлення відповідача та представника відповідача у встановленому законом порядку про розгляд справи позбавило їх передбачених ч. 1 ст. 27 ЦПК України прав, зокрема, надати суду свої пояснення та докази, які мають істотне значення для вирішення справи, а також передбаченого ч. 1 ст. 128 ЦПК України права подати знову суду заперечення проти позову, що призвело до ухвалення неправильного рішення.

У заяві вказано, що відповідно до ст. 227 ЦПК України відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом з повідомленням копія заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення, тобто в даному випадку, враховуючи, що рішення суду винесено 23 жовтня 2015 року, суд зобовязаний був направити заочне рішення відповідачу до 27 жовтня. Враховуючи, що копія заочного рішення від 23 жовтня 2015 року була отримана відповідачем лише 6 листопада 2015 року, апеляційну скаргу направлено у строк. Отримавши відмову у прийнятті апеляційної скарги, заяву про перегляд заочного рішення вважають такою, що направлена у відповідності до ст. 228 ЦПК України.

Крім того, представник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про поновлення строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, у який вона посилається на те, що нею було подано апеляційну скаргу на рішення суду від 23.10.2015 року. Ухвалою апеляційного суду Харківської області було відмовлено у прийнятті апеляційної скарги, оскільки відповідно до статті 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Отримавши ухвалу апеляційного суду, ними було подано заяву про перегляд заочного рішення.

4.02.2016 р. від ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про припинення провадження по справі, у якому вона вказує, що розгляд справи призначено на 4.02.2016 р. У клопотанні міститься прохання про витребування від позичача доказів його позовної заяви, оскільки доданий до позову вирок у кримінальній справі не є доказом у цивільній справі. Вирок з кримінальної справи не може розглядатися у цивільній справі згідно чинного законодавства. Крім того, у клопотанні зазначаються підстави, згідно яких, на думку ОСОБА_2, прокурор не може здійснювати представництва держави у даній справі.

ОСОБА_1 також надала суду клопотання про витребування у позивача певних документів.

В судове засідання представник відповідачки ОСОБА_2 не зявилася. Як вбачається з її клопотання, вона була обізнана про день і час розгляду справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи заяви про перегляд заочного рішення та клопотання підтримала, не заперечувала проти розгляду справи у відсутності свого представника.

Прокурор проти задоволення заяви заперечувала, вважаючи її необгрунтованою.

Заслухав доводи сторін, перевірив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 231 ЦПК України, яка регламентує порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Таким чином, вказаною нормою закону не передбачено під час розгляду справи за заявою про перегляд заочного рішення заявлення та розгляд судом клопотань, поданих сторонами по справі, у томі числі, клопотань про витребування доказів. Вказані клопотання можуть бути заявлені, коли справа розглядається по суті.

Як вказано у ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, вказана норма цивільно-процесуального закону передбачає зясування причин неявки саме відповідача в судове засідання, а не його представника.

Як було встановлено в судовому засіданні при розгляді справи по суті 23.10.2015 р., відповідачка була належним чином повідомлена про всі дні розгляду справи , про що винесено відповідну ухвалу.

Про свою обізнаність про дні судових засідань відповідачка підтвердила і в судовому засіданні. Свою неявку до суду ОСОБА_1Ф пояснила тим, що її представник казала їй про те, що ОСОБА_1 не обовязково зявлятися до суду, оскільки вона пише заперечення.

Таким чином, поважність причини неявки ОСОБА_1 до суду не знайшла свого підтвердження.

Щодо обізнаності представника позивачки ОСОБА_2 про дні розгляду справи, суд вважає її доводи необгрунтованими, оскільки в матеріалах справи містяться розписки про отримання нею судових повісток, і у випадку виникнення питань з приводу уточнення дати вона не була позбавлена можливості зясувати дату розгляду справи безпосередньо у ОСОБА_1, на офіційному сайті суду або у телефонному режимі.

Суд вважає, що представником позивачки ні самою позивачкою не надано суду доказів, які мають істотне значяення для правильного вирішення справи.

Посилання ОСОБА_2 на те, що вирок з кримінальної справи не може розглядатися у цивільній справі протирічить вимогам ч. 3 ст. 61 ЦПК України, згідно якої вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Крім того, суд вважає, що представник відповідачки звернулась з заявою про перегляд заочного рішення з суттєвим порушенням строку, передбаченого ст. 228 ЦПК України, оскільки у заочному рішенні суду від 23 жовтня 2015 року чітко вказаний порядок оскарження саме заочного рішення суду, який передбачений ст. 213 ЦПК України, і її звернення спочатку з апеляційною скаргою до апеляційного суду Харківської області не може розцінюватися, як поважна причина пропуску встановленого законом строку.

Також, повний текст рішення був виготовлений 28.10.2015 р., тобто у встановлений ч. 3 ст. 209 ЦПК України строк, і направлений всім учасникам розгляду справи 30.10.2015 р., у тому числі, і представнику відповідачки, про що у матеріалах справи є відомості, тобто строк, встановлений ч.1 ст. 227 ЦК України, не було порушено.

Тому, на думку суду, підстави для скасування рішення відсутні.

При таких обставинах суд вважає заяву необгрунтованою та такою, що підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2. про скасуваня заочного рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 23 жовтня 2015 року залишити без задоволення.

Розяснити, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухавали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий О.О.Волчек