16.03.2016 Єдиний унікальний № 371/50/16-ц
Провадження №2/371/105/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року Миронівський районний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Пархоменко В.М.

при секретарі - Овчаренко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У січні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними не склались з тієї причини, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, у зв"язку з чим між ними виникали суперечки та сварки.

Це стало причиною припинення шлюбних відносин з 2014 року, вважає, що сім"я їх розпалась, миритися з відповідачем не бажає, а тому просить шлюб розірвати.

У судове засідання позивач не з"явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягає, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить визначити місце проживання дитини з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_1.

Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та день розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини подружнього життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 травня 2014 року, від якого мають малолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4) та свідоцтвом про народження дитини (а.с.7).

Сімейне життя у сторін не склалось із-за різних характерів та відсутності взаєморозуміння, на цьому грунті між ними виникали суперечки та сварки.

Ці обставини призвели до того, що сторони з 2014 року остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільним побутом не пов»язані.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому примушувати позивача до спільного проживання з відповідачем суд вважає недоцільним.

За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Сторонам роз"ясняється, що відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому після розірвання шлюбу позивачеві слід залишити прізвище ОСОБА_1.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113, 115 СК України, керуючись ст.ст.8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30 травня 2014 року виконавчим комітетом Пустовітської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис № 3.

Після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище ОСОБА_1.

Визначити місце проживання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір"ю ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд в 10-денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : підпис В.М.Пархоменко

Згідно з оригіналом

Суддя В.М.Пархоменко