Справа № 236/2684/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

за участі заявниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1, заінтересовані особи - ОСОБА_2, Лиманський МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини у певний час,

В С Т А Н О В И В:

25.10.2016 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту народження дитини у певний час.

Заявниця повідомляє, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 2005 року і по теперішній час. ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Донецьку Донецької області ОСОБА_1 народила дитину чоловічої статі - ОСОБА_3. Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням видане медичне свідоцтво № 559/847 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року про народження ОСОБА_1 дитини чоловічої статі.

Заявниця у жовтні 2016 року зверталась до Лиманського МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації народженої дитини на території, підконтрольній українській владі, однак їй було відмовлено з огляду на те, що нею надано медичний документ, форма якого не відповідає чинному законодавству України, населені пункти на непідконтрольній українській державній владі частині території Донецької області (в тому числі м. Донецьк Донецької області) на теперішній час відімкнені від державних реєстрів Міністерства юстиції України, в зв'язку з чим свідоцтво про народження дитини можливо отримати за умови надання медичних документів, які відповідають чинному законодавству України.

ОСОБА_1 була змушена звернутись до суду задля встановлення факту народження своєї малолітньої дитини в певному місці в певний час, оскільки іншим чином встановити цей факт,на думку заявниці, неможливо.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою заяву підтримала, просила її задовольнити, навела доводи, аналогічні викладеним у поданій нею заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом(а.с. 15), однак для участі в судовому засіданні не прибув, про наявність поважних причин для цього нічого не повідомив,клопотань про необхідність відкладення розгляду справи не заявив, заперечень проти задоволення заяви ОСОБА_1 заінтересованою особою висловлено не було.

Лиманський МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було своєчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом, проте представник заінтересованої особи для участі в судовому засіданні не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.14,16) ;клопотань про необхідність відкладення судового розгляду заявлено не було; заперечень проти задоволення заяви ОСОБА_1 заінтересованою особою висловлено не було.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., є громадянкою України, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 внесена до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (а. с.4-5). ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., зареєстрований за адресою АДРЕСА_2) з 19.11.2005 року і по теперішній час (а. с. 7-10).

Дитина чоловічої статі ОСОБА_3 була народжена ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Донецьку Донецької області, що підтверджено наданим заявницею медичним свідоцтвом про народження, виданим Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 11). Суд не сприймає цей документ як допустимий докази з огляду на положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», але звертає увагу на його зміст, оскільки викладена в ньому інформація підтверджується іншими доказами по справі.

Разом із тим, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема висновки у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де,ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на території,контрольованій не визнаним на міжнародному рівні державним утворенням.

ОСОБА_1 у жовтні 2016 року зверталась до Лиманського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області для реєстрації народженої дитини на території, підконтрольній українській владі, однак їй було відмовлено з огляду на те, що нею надано медичний документ, форма якого не відповідає чинному законодавству України, населені пункти на непідконтрольній українській державній владі частині території Донецької області (в тому числі м. Донецьк Донецької області) на теперішній час відімкнені від державних реєстрів Міністерства юстиції України, в зв'язку з чим свідоцтво про народження ОСОБА_3 можливо отримати за умови надання медичних документів, які відповідають чинному законодавству України. Факт відмови у реєстрації народження дитини підтверджено листом Лиманського МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, від 25.10.2016 року № 1798/3.2.-01-116 (а.с. 6). Заявниця позбавлена на теперішній час можливості отримати такі документи.

Факт народження ОСОБА_1 в серпні 2016 року дитини чоловічої статі,крім того, підтверджено показаннями свідків ОСОБА_4, яка є матірю заявниці, ОСОБА_5, яка є родичкою заявниці, ОСОБА_6, яка є близькою подругою заявниці, тривалий час мешкала в м. Кіровське Донецької області, знає родину заявниці особисто. Суд бере до уваги оглянуті в судовому засіданні фотознімки, на яких зображена новонароджена дитина разом з батьком(а.с. 17,18,19). Учасниками процесу не піддавалась сумніву достовірність наданих заявницею доказів.

Згідно зі ст. 154 СК України батьки мають право звертатись до суду за захистом прав та інтересів дитини як законні представники без спеціальних на те повноважень. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлення факту народження особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом ДРАЦС зареєструвати факт народження. Суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України, незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Донецьку Донецької області, про що Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням видане медичне свідоцтво № 559/847 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 61 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької області та вихід частини території області (в тому числі м. Донецька) з-під контролю державної влади України.

Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Донецьк Донецької області.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема, до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території частини Донецької області, в тому числі м. Донецьк, тимчасово припинено до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Донецька.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявниці про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, медичних документів, що підтверджують факт народження малолітнього ОСОБА_3, на теперішній час з об'єктивних причин.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження фізичної особи та її походження проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові; походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження.

Згідно з положеннями ст. 135 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають між собою у шлюбі з 19.11.2005 року і дотепер (а.с. 7). Отже, суд приходить до висновку щодо можливості встановлення факту народження у ОСОБА_1 дитини чоловічої статі в певному місці в певний час і вважає, що перешкод для запису органом ДРАЦС батьками дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при розгляді справи не встановлено.

Пунктом 2 підрозділу 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами), передбачено, що підставою для державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (зі змінами); медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (із змінами).

Для встановлення народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану цього факту необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для заявниці ОСОБА_1 від встановлення факту народження її сина ОСОБА_7 в певний час залежить можливість в подальшому здійснення дитиною особистих немайнових прав.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 в порядку окремого провадження про встановлення факту народження особи в певний час підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене,керуючись ст. ст. 208-223, 256-259,367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини у певний час задовольнити.

Встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_1 (народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н. в смт. Стіжківське м. Шахтарська Донецької області, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2) у шлюбі з громадянином України ОСОБА_2 (народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Кіровське Донецької області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2) дитини чоловічої статі ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Донецьку Донецької області.

Роз'яснити заявниці право звернутись до відповідного територіального органу ДРАЦС із заявою про реєстрацію встановленого судом факту народження дитини в певний час.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до ст. ст 257-1, 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню; оскарження цього рішення не зупиняє його виконання.

Суддя -