Справа № 465/1595/15 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/783/139/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря:Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Західбудкапітал" - Данилевича Дениса Орестовича на рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виселення та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності та виселення,-

ВСТАНОВИЛА:

06 березня 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про виселення. Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_5 є власником квартири по АДРЕСА_1.

01 січня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди згідно умов якої він орендує вказану квартиру до 30 листопада 2013 року і має переважне право на продовження дії даного договору на наступний термін.

ОСОБА_5 вселився у вказану квартиру самовільно та чинить йому перешкоди у користуванні орендованим майном.

З урахуванням зазначених обставин, позивач на підставі ч.2 ст.11, ч.1 ст.15, ч.1 ст.16, ч.1 ст.810, ч.1 ст.822 ЦК України просив:

виселити ОСОБА_5 із житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1-2).

22 квітня 2015 року ОСОБА_5 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності. Свої вимоги позивач за зустрічним позовом мотивував тим, що дійсно між ним та ОСОБА_4 01 січня 2013 року було укладено договір оренди, за умовами якого квартира по АДРЕСА_1 була надана для проживання ОСОБА_4 до 30 листопада 2013 року.

Листом від 18 грудня 2013 року він повідомив ОСОБА_4 про небажання продовжувати договір оренди та повернення йому квартири.

Відповідач ОСОБА_4 пообіцяв виселитись та не чинити йому перешкод у користуванні квартирою, однак не робить цього.

У той же час, спірною квартирою по АДРЕСА_1 він користується більше 10 років. Квартира збудована господарським способом на території школи по АДРЕСА_1 та надавалась як службова для проживання у ній двірника місцевого ЛКП.

У 2010 році він зробив у квартирі ремонт, виготовив технічний паспорт. Тому є підстави для визнання за ним права власності на підставі ч.1 ст.344 ЦК України за набувальною давністю.

З урахуванням зазначених обставин позивач на підставі ч.2 ст.11, ч.1 ст.15, ч.1 ст.16, ч.1 ст.344, ч.1 ст.759, ч.1 ст.763, ч.1 ст.785, ч.1 ст.810 ЦК України просив:

визнати за ним право власності на житлову квартиру загальною площею 35,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

виселити ОСОБА_4 із займаного ним приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19-21).

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виселення відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на житлову квартиру, загальною площею 35,2 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 243,60 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Франківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2015 року ухвалено виселити ОСОБА_4 із житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржив представник ТзОВ "Західбудкапітал"- Данилевич Д.О.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом не з'ясовувались обставини правомірності заволодіння ОСОБА_5 спірним майном.

В матеріалах справи немає доказів володіння ОСОБА_5 спірною квартирою протягом десяти років, відкритості та безперервності такого володіння. Більше того, спірне майно ніколи в якості житлового приміщення не використовувалось, а висновки суду першої інстанції про те, що спірне майно є квартирою (житловим приміщення) належними та допустимими доказами не обґрунтовано.

Лист ЛКП «Ліхтар» про те, що спірна квартира не перебуває на його балансі та технічний паспорт на квартиру не свідчать про відповідний правовий статус спірного приміщення чи про особу володільця.

Договір підряду від 21.07.2014 року та акт приймання-здачі робіт за серпень-вересень 2014 року не підтверджують фактів володіння квартирою протягом десяти років, відкритості та безперервності володіння.

За таких обставин, судом першої інстанції не встановлено жодної із трьох складових, із наявністю яких закон пов'язує таку підставу набуття права власності на майно як набувальна давність.

Вирішуючи даний спір, суд не з'ясував власника спірного майна чи факту безхазяйності майна, не врахував, що позов пред'явлено до неналежного відповідача.

Власником даного майна є територіальна громада м. Львова.

Вказує, що апелянт є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та має інтерес у придбанні сусіднього (спірного) приміщення у власність чи отримання його в користування на праві оренди.

Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 травня 2015 року в частині визнання за ОСОБА_5 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції призначався на 07 грудня 2015 року та 29 січня 2016 року. Сторони по справі, а також апелянт належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, їх неявка не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ТзОВ "Західбудкапітал"- Данилевича Д.О. підлягає до задоволення, а рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 травня 2015 року скасуванню частково на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добровільно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як зазначено у п.13 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Відтак, звертаючись за захистом свого права, зокрема щодо визнання права власності на квартиру загальною площею 35,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_5 мав залучити в якості відповідача попереднього власника цього майна, а якщо такий невідомий, то відповідачем мав бути орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади, а саме - Львівська міська рада.

Суд першої інстанції в порушення ч.4 ст.10 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та не роз'яснив сторонам - зокрема позивачу за зустрічним позовом право залучити в якості співвідповідача уповноважену особу управляти майном відповідної територіальної громади, а саме - Львівську міську раду, відтак, прийшов до передчасного висновку про визнання права власності за набувальною давністю на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_5

Суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо залучення співвідповідача на стадії апеляції, чи повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції через порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Тому рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності за набувальною давністю на квартиру загальною площею 35,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову у задоволенні таких вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому не було предметом перевірки в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга представника ТзОВ "Західбудкапітал"- Данилевича Д.О. підлягає до задоволення, рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 травня 2015 року скасуванню частково з ухваленням нового рішення по суті апеляційної скарги.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст..ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Західбудкапітал" - Данилевича Дениса Орестовича - задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 травня 2015 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання за ОСОБА_5 права власності на житлову квартиру, загальною площею 35,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання за ним (ОСОБА_5) права власності на житлову квартиру, загальною площею 35,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західбудкапітал" 243,60 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.