Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Лесик Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою: ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», треті особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРГАЗПРОМБАНК» на її користь суму заборгованості в розмірі 8 574,50 доларів США.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ОСОБА_2 і Публічним акціонерним товариством «УКРГАЗПРОМБАНК» 08 серпня 2014 року було укладено договір банківського вкладу (Депозиту) «Процентне літо» № F-USD-10015. На виконання умов договору, відповідно до п. 2.3. договору ОСОБА_2 було внесено вклад у банк в розмірі 80 000,00 доларів США. Водночас, 07 лютого 2015 року між вкладником та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого їй було передано право вимоги до ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» щодо повернення частини вкладу за договором № F-USD-10015 від 08 серпня 2014 року у розмірі 8 574,50 доларів США. Про укладення вищезазначеного договору вкладником 29 травня 2015 року було повідомлено банк, шляхом направлення відповідного повідомлення. Також, 29 травня 2015 року позивач звернувся до банку з заявою, в якій просив повернути йому частину вкладу, внесеного на підставі договору № F-USD-10015 від 08 серпня 2014 року у розмірі 8 574,50 доларів США. Однак, вимога про повернення частини вкладу, банком виконана так і не була.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Зазначив, що позивач зверталася до відповідача із заявою про повернення їй частини вкладу, внесеного на підставі договору банківського вкладу, проте жодної відповіді не отримала.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, з підстав викладених у запереченні на позовну заяву про стягнення коштів, долученого до матеріалів справи (а.с.42-43). Пояснили суду, що договір банківського вкладу було укладено з ОСОБА_2 та після закінчення строку його дій, грошові кошти по вкладу були перераховані 09 лютого 2015 року з депозитного рахунку на поточний рахунок вкладника. Таким чином, враховуючи відсутність у відповідача інформації щодо укладання договору відступлення права вимоги за депозитним договором, відповідач виконав свої зобов`язання за цим договором в належній формі, перерахувавши грошові кошти на поточний рахунок вкладника. Після запровадження процедури ліквідації відповідача, ОСОБА_2 був включений до реєстру осіб, які мають прав на відшкодування та 16 жовтня 2015 року отримав за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за загальним реєстром гарантовану суму в розмірі 200 000 гривень.

Уповноважений представник третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та третьої особи ОСОБА_2

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «УКРГАЗПРОМБАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» № F-USD-10015, відповідно до умов якого банк прийняв від вкладника грошові кошти в розмірі, визначеному в п. 2.3. цього договору та зобов'язався виплачувати вкладникові вклад та нараховані проценти по вкладу на умовах, установлених цим договором.

Відповідно до п.п. 2.3., 2.4., 2.5. Розділу 2 договору банківського вкладу (депозиту), сума вкладу встановлена у розмірі 80 000,00 доларів США, процентна ставка встановлена у розмірі 10,75%, термін повернення вкладу - 08 лютого 2015 року.

Згідно п. 2.6. Розділу 2 договору банківського вкладу (депозиту), сплата процентів за користування вкладом здійснюється банком щомісячно у перший робочий день місяця, що є наступним за місяцем нарахування. Проценти за період, на який припадає термін повернення вкладу, сплачуються одночасно з поверненням вкладу.

На виконання умов вказаного договору, відповідно до п. 2.3. договору, ОСОБА_2 було внесено вклад у банк в розмірі 80 000,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням № 2490 від 08 серпня 2014 року (а.с.5).

07 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги (депозиту), відповідно до умов якого позивачу було передано право вимоги до ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» щодо повернення частини вкладу за Договором № F-USD-10015 від 08 серпня 2014 року у розмірі 8 574,50 доларів США.

ОСОБА_2 направив на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги від 08 лютого 2015 року лише 29 травня 2015 року, що підтверджується фіскальним чеком (а.с.7).

Відповідно до п. 3.2.4 Розділу 3 договору банківського вкладу (депозиту), банк зобов'язаний повернути вкладнику вклад та виплатити нараховані проценти по вкладу у відповідності до умов, установлених цим Договором (у т.ч. у разі вимоги вкладника про дострокове повернення вкладу) .

Згідно п. 5.4. Розділу 5 договору банківського вкладу (депозиту), повернення вкладу та сплата нарахованих процентів здійснюється банком на поточний/картковий рахунок вкладника, відкритий у банку, або (у разі відсутності поточного/карткового рахунку) у готівковій формі через касу банку.

Як вбачається з виписки по особовим рахункам з 09 лютого 2015 року по 28 січня 2016 року, 09 лютого 2015 року з депозитного рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_2 на його поточний рахунок повернуто депозит по угоді № F-USD-10015 від 08 серпня 2014 року в сумі 80 000 доларів США (а.с.59-63).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданням ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом, закріпленим в частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 4.2.4 договору банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» № F-USD-10015 від 08 серпня 2014 року, вкладник має право передавати, уступати права вимоги/передавати в заставу права/Вклад за цим Договором та здійснювати будь-які інші дії, наслідком яких право вимоги за цим Договором переходить до третіх осіб, виключно за письмовою згодою банку.

Як встановлено судом та не заперечувалося стороною позивача, що договір про відступлення права вимоги, укладений 07 лютого 2015 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено без отримання відповідної згоди банку, а лише 08 лютого 2015 року, тобто вже після укладення відповідного договору відступлення права вимоги, ОСОБА_2 повідомив банк про укладення договору шляхом направлення повідомлення, яке, як встановлено судом було направлено не 08 лютого 2015 року, а 29 травня 2015 року, що свідчить про порушення умов договору банківського вкладу (депозиту) в частині наданого вкладнику права відступити право вимоги.

В подальшому, 01 квітня 2015 року позивач звернулася до банку з заявою, в якій просила повернути їй частину вкладу, внесеного на підставі Договору банківського вкладу (депозиту) «Процентне літо» № F-USD-10015 від 08 серпня 2014 року у розмірі 8 574,50 доларів США. Дану заяву позивач направила відповідачу лише 29 травня 2015 року, що підтверджується фіскальним чеком (а.с.8, 8об.).

Відповідно до відповіді ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» від 08 червня 2015 року на вказану заяву, позивача було повідомлено про те, що відповідно до умов Договору банківського вкладу № F-USD-10015 від 08 серпня 2014 року грошові кошти (вклад) повернені Вкладнику 09 лютого 2015 року на його поточний рахунок, відкритий у банку. Вказані відомості також підтверджуються наданим витягом із списку вкладників ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК», яким було виплачено суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за загальним реєстром та виписками по особовим рахункам.

Крім того, судом встановлено, що про існування вищевказаного договору про відступлення права вимоги відповідач дізнався тільки 02 червня 2015 року, виконавши належним чином умови Договору банківського вкладу (Депозиту) «Процентне літо» № F-USD-10015 від 08 серпня 2014 року перед первісним кредитором ОСОБА_2, що підтверджується фіскальним чеком від 29 травня 2015 року про відправлення повідомлення про відступлення права вимоги.

Відповідно до ч.2 ст. 516 ЦК України новий кредитор , яким є позивач, несе ризик настання несприятливих для нього наслідків якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору є належним виконанням.

Таким чином, з викладеного вбачається, що відповідач належним чином, не будучи належним чином своєчасно повідомленим про заміну кредитора у зобов'язанні, виконав умови Договору банківського вкладу (Депозиту) «Процентне літо» № F-USD-10015 від 08 серпня 2014 року перед первісним кредитором ОСОБА_2

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, судом не вбачається підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», треті особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Керуючись ст. ст. 512, 514, 516 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 208-209, 212-215, 218, 222, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позві ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», треті особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 про стягнення коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: