УХВАЛА

29 серпня 2016 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Литвиненка І.Ю., у приміщенні суду у м. Дніпрі, розглянувши заяву публічного акціонерного товариства комерційний Банк "ПриватБанк" про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський Союз" від 30 березня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський Союз" від 30 березня 2015 року .

В обґрунтування заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" посилається на те, що рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський Союз" від 30 березня 2015 року у справі № 1290/2015 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнути із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № SAMDN5615 від 11 квітня 2013 року, відповідно до умов якого, сторони дійшли до згоди, що розгляд спірних правовідносин вирішується саме в постійно діючому третейському суді при асоціації "Дніпровський банківський Союз". Рішення третейського суду боржником досі не виконано, в компетентний суд не оскаржено, в зв'язку із чим заявник прохає заяву задовольнити.

Сторони вважаються такими, що повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, але до суду не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 389-9, ст.197 ЦПК України заяву розглянуто за відсутності сторін суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність сторін, без фіксації судового засідання технічними засобами та ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали заяви про видачу виконавчого листа, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 389-10 ЦПК України, суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (ч. 1 ст. 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 03 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Так, Верховний Суд України в постанові від 11 листопада 2015 року по справі № 6-1716цс15 зазначив, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 03 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими суб'єктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах. А тому, незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Оскільки рішення третейського суду, на примусове виконання якого подана заява про видачу виконавчого листа, ухвалено після внесення змін до Закону України «Про третейські суди», боржник є споживачем послуг банку, а спір виник про стягнення з нього заборгованості за кредитом, то третейському суду, в силу наведеної вище норми п. 14 ч. 1 ст. 6 цього Закону, така справа не підвідомча. Тому у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Закону України «Про третейські суди», главою 2 розділу VII-I ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний Банк "ПриватБанк" про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський Союз" від 30 березня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів зо дня отримання її копії учасниками цивільного процесу, якщо не буде оскаржена у встановленому порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко