РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на 23/100 частини квартири АДРЕСА_1.

28 липня 2015 року Позивач звернулась до П'ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 23/100 частини квартири АДРЕСА_1.

29 липня 2015 року державний нотаріус П'ятої київської державної нотаріальної контори своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності спадкодавця на спадкове майно.

Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, проте суду надано заяву за підписом представника ОСОБА_1, у які просив слухати справу у їх відсутність, позов підтримав в повному обсязі.

Представник Київської міської ради у судове засідання не з'явився, проте надав суду пояснення по справі в яких просив прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів та просив слухати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, який був батьком ОСОБА_1 (а.с. 3, 4).

28 липня 2015 року Позивач звернулась до П'ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 23/100 частини квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з чим державним нотаріусом П'ятої київської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу № 526/2015 до майна померлого ОСОБА_2 Інших спадкоємців, відповідно до матеріалів спадкової справи немає.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса П'ятої київської державної нотаріальної контори Войстрік О.В. від 29 липня 2015 року вбачається, що видати позивачу свідоцтво на право на спадщину за законом немає можливості, оскільки у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с. 5).

У силу ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

З відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна від 01 лютого 2016 року № 1055 (И-2016) 23/100 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.11.2008р. Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, зареєстрована за ОСОБА_2. Інформація про реєстрацію за померлим права власності на вказане житло міститься також в реєстрі прав власності на нерухоме майно.

З позовної заяви вбачається, що подати відповідні правовстановлюючі документи до нотаріальної контори позивач не взмозі, оскільки у неї вони відсутні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину - 23/100 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2, у порядку спадкування за законом.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 392, 1216,1261, 1268 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 23/100 частини квартири АДРЕСА_1, (загальна площа кімнати №63: 24,24 кв.м.) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: