АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/341/16 Головуючий в І інстанції:
Єдиний унікальний номер справи: 648/2841/15-ц Кусік І.В.
Категорія: 27 Доповідач: Бездрабко В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року лютого місяця 04 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бездрабко В.О.

Суддів: Борка А.Л.

Кузнєцової О.А.

Секретар: Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника, пам'ятки клієнта, Умов і правил надання банківських послуг, а також тарифів банку, на що відповідач дала згоду, підписавши анкету-заяву від 08 вересня 2011 року.

Відповідно до умов договору відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 20 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості.

Оскільки ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, станом на 20 травня 2015 року, існує заборгованість у загальному розмірі 46 249, 53 грн., з яких: 30 444,37 грн. - заборгованість за кредитом; 12 576,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 550,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2178,55 грн. - штраф (процентна складова), яку банк просив стягнути на свою користь з ОСОБА_3 та вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 46 249,53 грн. та понесені судові витрати в сумі 462,50грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити банку у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема зазначила, що кредитний договір з ПАТ «Акцент-Банк» не укладала. При цьому також просить застосувати строки позовної давності щодо стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права та обов'язки виникають у кожного контрагента.

Судом встановлено, що згідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку від 08 вересня 2011 року між ПАТ "Акцент-Банк" та ОСОБА_3 укладений кредитний договір, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 2,5% в місяць за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Своїм підписом на анкеті - заяві ОСОБА_3 підтвердила, що заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку становить укладений між нею і банком кредитний договір (а.с. 5-9), а отже посилання відповідача про те, що між нею та банком кредитний договір не укладався є неприйнятними.

Із заяви вбачається, що відповідач ознайомилася та згодна із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.

Водночас, із Правил користування платіжною картою, із заяви на отримання кредиту вбачається, що строк дії кредитного договору, кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 5.4 Правил користування платіжною картою встановлено, що погашення по кредиту проводиться в наступному порядку: строк погашення відсотків - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH).

Під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_3 не заперечувала, що отримала кредитну картку, з якої знімала кошти та вносила гроші в рахунок погашення заборгованості.

З інформаційної довідки по карті, виданої позичальнику, встановлено, що картка діє до останнього дня травня 2018року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність відповідно до ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до положень статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Зібранні у справі докази свідчать, що ОСОБА_3 належним чином умови кредитного договору не виконувала, з розрахунку заборгованості встановлено, що перше зняття коштів з карти відповідачем проведено 24 липня 2012року, з метою погашення заборгованості позичальником протягом липня 2012-жовтня 2014року здійснено 34 платежі, останній платіж у розмірі 450грн. проведений 07 жовтня 2014року (а.с.3-4). Вказані обставини відповідачем не заперечувалися. З позовом до суду ПАТ «Акцент-Банк» звернулося 05 серпня 2015року.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність задоволення позову щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства та відповідають нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.О. Бездрабко

Судді : А.Л. Борко

О.А. Кузнєцова