Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27.01.2016 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Шиповича В.В.

при секретарі Береговій Г.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житлом, третя особа Придніпровський районний відділ у місті Черкаси Управління державної міграційної служби України в Черкаській області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у листопаді 2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування будинком №82 по вул. Рози Люксембург у м. Черкаси на підставі ст. 405 ЦК України. При цьому ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину. Разом з нею у будинку зареєстрована її онука ОСОБА_3, а також відповідач, який був одружений з її донькою ОСОБА_4. Для того, щоб відповідач який є громадянином ОСОБА_5 отримав посвідку на проживання на території України йому дозволили реєстрацію в будинку №82 по вул. Р.Люксембург у м. Черкаси. Однак фактично відповідач більше одного року за місцем реєстрації не проживає, ніяких особистих речей в її будинку не має, участі в утриманні житла не бере, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Місце перебування ОСОБА_2 їй не відомо.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Додатково пояснила, що коли ОСОБА_2 одружився з її донькою ОСОБА_4, вони з чоловіком - ОСОБА_6, вважали його членом своєї сімї, а тому дозволили реєстрацію у своєму будинку, тим більше, що це було потрібно для оформлення дозвільних документів на проживання іноземця на території України. Однак фактично відповідач ніколи не проживав у їх будинку та не мав там ніякого майна. Приблизно у 2003 році відповідач розлучившись із ОСОБА_4 виїхав за межі України. Вона звязувалась з ним телефоном та просила, що б він добровільно знявся з реєстрації, на що відповідач не заперечував, однак так цього і не зробив. Останні 10 років звязок із відповідачем взагалі втрачено. Не спілкується він також і зі своєю донькою Дар`єю. Реєстрація відповідача у належному їй будинку впливає на розмір плати за комунальні послуги. Ніяких перешкод відповідачу у проживанні за адресою реєстрації вона ніколи не створювала.

Справу розглянуто за відсутності відповідача ОСОБА_2, повідомленого про час та місце розгляду справи в порядку визначеному ЦПК України за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.2014 року ОСОБА_1 успадкувала після смерті 16.09.2013 року свого чоловіка ОСОБА_6 будинок за адресою м. Черкаси вул. Рози Люксембург, 82. Право власності ОСОБА_1 на будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 10-12).

Згідно будинкової книги, - ОСОБА_2 зареєстрований у будинку ОСОБА_1 з 06.10.1998 року. Крім того на даний час у будинку зареєстрована ОСОБА_1 та її онука ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки комітету самоорганізації населення мікрорайону «Соборний» від 11.11.2015 року (а.с. 15), - ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того 11.11.2015 року головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Соборний» складено Акт опитування сусідів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 які підтвердили. що ОСОБА_2 не проживає і ніколи не проживав ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 21), - шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 розірвано 20.05.2003 року.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1 та пояснила, що відповідач її батько, який у 2003 році розлучившись з її матірю виїхав на батьківщину в ОСОБА_5. У 2005 році ОСОБА_2 на нетривалий час ще раз приїздив до України, вона бачилась з батьком, але потім він знову поїхав додому в ОСОБА_5. Після цього вона батька не бачила. Відповідач ніколи у будинку по вул. Р. Люксембург, 82 не жив, його речей там не має.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що ОСОБА_2 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01.01.2006 року, тобто понад один рік, без поважних причин, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідач не надав суду будь-яких заперечень проти позову та доказів, якими б могли підтверджуватися такі заперечення.

Позивач просила суд не стягувати понесені нею при зверненні до суду судові витрати з відповідача.

На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 10-11, 60-61, 76, 169, 209, 212, 214-215, 218, 224, 226 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 таким, що втратив право користування будинком № 82 по вулиці Рози Люксембург у місті Черкаси.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: ОСОБА_11