Справа № 540/1353/15-ц
Номер провадження 2/540/50/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016 Машівський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Хомінець І.В.

за участю: секретаря Мотріченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

у грудні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі укладеного договору № PLXRRX07430242 від 20.06.2007, відповідач отримав кредит у розмірі 958,8 грн. на строк із 20.06.2007 по 20.06.2008 включно з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 23,49 грн. та надання єдиноразової допомоги в розмірі 159,8 грн. в обмін на зобовязання по поверненню кредиту, процентів в обумовлені в Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення кредиту повинно здійснюватись у сумі 108,75 грн. щомісяця. При порушення зобовязань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 15,17% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Отримані відповідачем кредитні кошти до даного часу не повернуті. У звязку з цим, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути із відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним за договором № PLXRRX07430242 від 20.06.2007, яка виникла станом на 15.12.2015 у розмірі 49691,39 гривень та понесені судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не зявився, направив заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності. З дня отримання кредиту кошти на його погашення він банку не надав, з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором банк до нього за його місцем проживання не звертався.

Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне:

20.06.2007 між позивачем та відповідачем укладений договір № PLXRRX07430242, що складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка) (Стандарт) за умовами яких банк надав позичальнику строковий кредит в сумі 958,8 грн. на строк 12 місяців із 20.06.2007 по 20.06.2008 включно за умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 23,49 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 159,8 грн. Позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороду, комісію, обговорені в Заяві позичальника. Для погашення заборгованості надавати банку грошові кошти в сумі 108,75 грн. щомісячно у період із з «15» по «20» число кожного місяця.

Таким чином, поряд зі встановленням строку дії договору до 20.06.2008, сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів).

Взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту відповідач належним чином не виконав.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 15.12.2015 загальний залишок відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № PLXRRX07430242 від 20.06.2007 складає 49691,39 гривень. Починаючи з першого місяця після отримання кредитних коштів відповідач заборгованість за кредитом не погашав.

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з позовною вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та згідно ст. 259 ЦК може бути збільшена за домовленістю сторін.

Окрім цього частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Пунктом 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) визначений термін позовної давності за вимогами по сплаті кредиту, відсотків, винагороди, пені і штрафів становить 5 років.

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, у заяві позичальника домовленість сторін щодо збільшення строку позовної давності відсутня, а Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) не містять підпису позичальника.

Таким чином, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові № 6-16цс15 від 11.03.2015, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) не можна вважати складовою частиною, укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки вони не містять підпису позичальника, а тому суд не може застосувати п'ятирічний строк позовної давності, передбачений п. 5.5. вказаних Умов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (ст. 266 ЦК України).

Заборгованість за кредитним договором від 20.06.2007 відповідач не погашав з червня 2007 року.

Таким чином, оскільки відповідачем заявлене клопотання про застосування позовної давності, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки позивачу повністю відмовлено в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд Полтавської шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя: