Справа № 450/889/16-ц Провадження № 2/450/949/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2016 р. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ПАТ Львівський завод Автонавантажувач про скасування арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

13.04.2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ПАТ Львівський завод Автонавантажувач, про скасування арешту майна. У позовнш заяві позивач просить суд скасувати арешт (заборону) на будівлю на імя ОСОБА_2, що стало підставою для внесення запису до «Реєстру накладених та знятих арештів (заборон) Бібрської (Пустомитівської) державної нотаріальної контори Львівської області за 1951-1971 р.р.», № 47 від 11.05.1963 р.

Позивач у позовшй заяви як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликаеться на наступні обставини:

26.01.2013 року помер позивача, ОСОБА_1 дідо - ОСОБА_2, що року Виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області складено відповідний актовий запис № 8 та видано свідоцтво про смерть серії І-СГ № 307050.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, у вигляді домоволодіння за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода, вул. Роксолани, буд. 46, яке належало померлому на праві приватної власності згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок.

Задля прийняття спадщини позивач звернувся до Пустомитівської державної нотаріальної контори. Однак від нотаріуса позивачу стало відомо, що на житловий будинок № 46 по вул. Роксолани в с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області існує арешт (заборона) на відчуження, про що Львівським державним нотаріальним архівом надано інформаційний лист (від 21.12.2015р., №2648). Причиною вказаного обтяження стало повідомлення Львівського заводу автовантажників від 15.06.1963р., про накладення арешту (заборони) на будівлю на імя ОСОБА_2, що стало підставою для внесення запису до «Реєстру накладених та знятих арештів (заборон) Бібрської (Пустомитівської) державної нотаріальної контори Львівської області за 1951-1971 р.р.», № 47 від 11.05.1963 р.

На сьогоднішній день правонаступником Львівського заводу автовантажників є ПАТ Львівський завод автонавантажувач та жодної заборгованості немає.

На підставі наведеного позивачем у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, проте подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, про причини своеї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі чи відкладення судового розгляду справи до суду від останнього не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі чи відкладення судового розгляду справи до суду від останнього не надходило.

У звязку з неявкою відповідачів, згідно ст.197 ЦПК України, судовий розгляд проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність i взаємний зв'язок доказів у їx сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, у вигляді домоволодіння за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода, вул. Роксолани, буд. 46, яке належало померлому на праві приватної власності згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого 27.10.2004 року на підставі рішення виконкому Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 08.09.2004 року №225.

Із повідомлення Львівського державного нотаріального apxiвy № 2648 від 18.12.2015р. вбачається, що в Реєстрі накладених та знятих арештів (заборон) Бібрської (Пустомитівської) державної нотаріальної контори Львівської області за 1951 - 1971 роки» на сторінці №111 є запис: пор. №47; дата запису 11.05.1963; сторінка у збірнику накладених apeштів - 1024; прізвище, ім'я та по батькові особи, на чию будівлю або право забудови накладено арешт (заборону) ОСОБА_2, с. Водяне; підстави накладення арешту (заборони)- на чию вимогу та на чию користь Повідомлення Львівського заводу автовантажників від 15.04.1963 р.; сума арешту (заборони) - 700. В «Алфавітній книзі обліку заборон відчуження жилих будинків i арештів, накладених на жилі будинки за 1952-1972 роки» Бібрської (Пустомитівської) державної нотаріальної контори Львівської області на сторінці № 30 є запис: прізвище, ім'я та по батькові (або назва організації) ОСОБА_2; накладено арешт (заборону): за реестром - 47; сторінка у збірнику - 1024.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності cтopiн, сторони та інші особи, які беруть участь у спpaвi, мають piвні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості за ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справi, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих ociб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності, в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести тi обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України, які, крім іншого, передбачають право власника розпоряджатися своїм майном (будинком) на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно довідки Публічного акціонерного товариства „Львівський завод автонавантажувач № 03/201 від 12.01.2016 року, відповідно до даних бухгалтерського обліку товариства, у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня будь-яка заборгованість перед ПАТ „Львівський завод Автонавантажувач.

Аналіз змісту вказаних правових норм в сукупності зі встановленими вище обставинами свідчить про те, що обтяження майна діда позивача, на теперішній час не обґрунтовано порушує право позивача на здійснення правомочностей щодо оформлення права власності в порядку спадкування на житловий будинок № 46, по вул. Роксолани в с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області, що є недопустимим. В свою чергу право позивача на зазначене нерухомим майном підлягає відновленню шляхом скасування обтяження про яке вказано вище.

У звязку із наведеним, суд прийшов до переконання про підставність заявлених позивачем позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57 -61, ч. 1 ст. 88, ч. 2 ст. 197, 209, 212 215 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Скасувати арешт (заборону) на будівлю на імя ОСОБА_2, що стало підставою для внесення запису до «Реєстру накладених та знятих арештів (заборон) Бібрської (Пустомитівської) державної нотаріальної контори Львівської області за 1951-1971 р.р.», № 47 від 11.05.1963 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_3