АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3863/16 Справа № 188/1448/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
21 квітня 2016 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2016 рік квітень 21 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Посунся Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно, яке складається з частини комплексу будівель та споруд 1964 року побудови, розташованого по вулиці Широкій, 31т в с. Троїцьке, Петропавлівського району Дніпропетровської області, загальною площею 52,4 кв.м. і вартістю, згідно звіту про оцінку майна станом на 30.07.2015 року, 19 663 гривні 10 копійок.

В обґрунтування свого позиву ОСОБА_2 посилався на те, що починаючи з 02 червня 2003 року і по даний час він з дозволу Троїцької сільської ради безперервно володіє та добросовісно і відкрито користується вказаним комплексом будівель і споруд. Здійснює за власний кошт капітальний ремонт даху, стелі, вікон, відремонтував приміщення із середини, встановив опалення та підєднав його до мережі електропостачання.

Рішенням Троїцької сільської ради № 286-33У від 03.09.2010 року позивачеві надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, на якій розташований комплекс будівель та споруд, включаючи спірне майно приміщення майстерні, площею 52,4 кв.м..

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що він не може у повній мірі розпоряджатись вказаним майно з причин відсутності у нього правовстановлюючих документів, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

В уточненій позовній заяві ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на весь комплекс будівель та споруд 1964 року побудови, розташований по вулиці Широкій, 31т в с. Троїцькому Петропавлівського району Дніпропетровської області, що складається з автогаражу 1964 року побудови площею 757, 7 кв.м., позначеного літерою «А» за схематичним планом паспорту технічної документації ; прибудови 1964 року побудови площею 28,6 кв.м., позначеної літерою «а» за схематичним планом паспорту технічної документації ; навісу 2010 року побудови площею 57,9 кв.м., позначеного літерою «а1» за схематичним планом технічної інвентаризації ; навісу 2010 року побудови площею 8,6 кв.м., позначеного літерою «а2» за схематичним планом паспорту технічної інвентаризації ; навісу 2008 року побудови площею 5,1 кв.м., позначеного літерою «Б» за схематичним планом паспорту технічної інвентаризації ; воріт, позначених під номером 1 за схематичним планом паспорту технічної інвентаризації ; воріт, позначених під номером 2 за схематичним планом паспорту технічної інвентаризації та вимощень залізобетонних плит, позначених під номером 1 за схематичним планом паспорту технічної інвентаризації.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2015 року за ОСОБА_2 визнано право власності на комплекс будівель та споруд 1964 року побудови, розташований по вулиці Широкій, 31т в с. Троїцькому Петропавлівського району Дніпропетровської області, що складається з автогаражу 1964 року побудови площею 757, 7 кв.м., позначеного літерою «А» за схематичним планом паспорту технічної документації ; прибудови 1964 року побудови площею 28,6 кв.м., позначеної літерою «а» за схематичним планом паспорту технічної документації ; навісу 2010 року побудови площею 57,9 кв.м., позначеного літерою «а1» за схематичним планом технічної інвентаризації ; навісу 2010 року побудови площею 8,6 кв.м., позначеного літерою «а2» за схематичним планом паспорту технічної інвентаризації ; навісу 2008 року побудови площею 5,1 кв.м., позначеного літерою «Б» за схематичним планом паспорту технічної інвентаризації ; воріт, позначених під номером 1 за схематичним планом паспорту технічної інвентаризації ; воріт, позначених під номером 2 за схематичним планом паспорту технічної інвентаризації та вимощень залізобетонних плит, позначених під номером 1 за схематичним планом паспорту технічної інвентаризації.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Дніпропетровської області підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з послідуючим ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Визнаючи за позивачем ОСОБА_2 право власності на комплекс будівель та споруд 1964 року побудови, розташований по вулиці Широкій, 31 в с. Троїцькому Петропавлівського району Дніпропетровської області, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в частині визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно ( комплекс будівель та споруд) надав до суду достатньо доказів.

З таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений в порушення норм матеріального права, поверхово, без належного зясування дійсних обставин та зібраних доказів по справі з матеріалів якої вбачається, що господарські споруди, які перебувають у володінні та користуванні позивача ОСОБА_2 та розташовані по вулиці Широкій, 31т в с. Троїцькому Петропавлівського району, належали КСП «Троїцькому» і підстави вибуття з власності КСП «Троїцького» вказаних споруд чи наявність іншого його власника на сьогодні, судом першої інстанції не зясовувались зовсім.

В той же час, позов про право власності за давністю володіння, згідно з положеннями статті 344 ЦК України, не може предявляти законний володілець, тобто особа, яка володіє майном по волі власника і завжди знає хто є власником майна, бо у такого володільця право на чуже майно має похідний та обмежений характер.

Крім того, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 за набувальною давністю може набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що деякі прибудови, здійсненні позивачем ОСОБА_2 у 2008 та 2010 роках, а саме : навіси літ. «а1», літ. «2» та літ. «Б» за відсутності волевиявлення власника земельної ділянки на якій воно розташовано, тоді коли за положеннями ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав і що судом першої інстанції не було прийнято до уваги при вирішенні спору по суті, рішення суду за таких обставин не може залишатися в силі і підлягає скасуванню, з послідуючою постановкою по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.п. 1,3,4 ст. 309, ст.ст. 313 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь прокуратури Дніпропетровської області судові витрати по справі у розмірі 2 766 гривень 50 копійок ( 44044, м. Дніпропетровськ, пр. Д.Яворницького, 38, МФО 820172, р/р 0291 в ДКСУ в м. Київ, ).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :