Провадження № 2-п/127/95/16
У Х В А Л А

Іменем України

18 липня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Гриневича В.С.,

при секретарі: Малику О.В.,

за участю:

представника заявника та відповідача ОСОБА_1: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення по справі №127/13354/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення по справі №127/13354/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що 17 травня 2016 року відповідачем отримано заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2016 року по справі №127/13354/15-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №13/208кл-07 від 31.07.2007р. в сумі 123649,36 доларів США, відповідальність якого солідарна з ОСОБА_1. Як зазначає заявник, в порушення вимог ст. 74, 224 ЦПК України, розгляд справи відбувся без участі відповідачів, які не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а відтак відповідачі не мали змоги реалізувати свої процесуальні права, а отже порушувався принцип змагальності сторін, що призвело до винесення судом рішення, яке не ґрунтується на вимогах закону та обставинах справи. Разом з тим, неповідомлення судом відповідачів про час та місце розгляду справи позбавило останніх скористатися своїм правом на подання заяви про застосування наслідків спливу строків позовної давності. Крім того, на думку заявника, порука ОСОБА_4 на момент звернення до суду з даним позовом вже була припинена.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із заявою про скасування заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2016 року.

Представник заявника ОСОБА_2, який одночасно є представником відповідача ОСОБА_1, в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив заочне рішення суду скасувати та призначити справу до розгляду.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо скасування заочного рішення, зазначивши про його законність та обґрунтованість.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши заяву про скасування заочного рішення та матеріали цивільної справи №№127/13354/15-ц суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, з огляду на таке.

Як встановлено судом, 26 квітня 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено заочне рішення по цивільній справі №127/13354/15-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №13/208кл-07 від 31.07.2007 року в сумі 123649 доларів 36 центів США, з яких: 98323 долари 07 центів США заборгованість по сумі кредиту; 21144 долари 81 цент США несплачені відсотки; 4181 долар 48 центів США пеня, відповідальність якого солідарна з ОСОБА_1, а також стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» витрати щодо сплати судового збору в сумі 3 654 грн. (а.с. 34).

Відповідно до статті 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, який виніс рішення, можливе лише у випадку встановлення одночасно двох обставин: 1) відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що справа №127/13354/15-ц перебувала в провадженні судді Луценко Л.В. з 22 жовтня 2015 року по 26 квітня 2016 року, тобто більше шести місяців. За вказаний період судом було призначено вісім судових засідань, в жодне з яких відповідач ОСОБА_4 не зявився. При цьому, в судові засідання 21.01.2016р., 03.03.2016р., 21.03.2016р. та 26.04.2016р. відповідач ОСОБА_4 не зявився будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 174а, 185а, 198, 208а). В кожному з наведених випадків відповідач не повідомляв суд про причини неявки в судові засідання.

Таким чином, твердження заявника про те, що він не був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи повністю спростовується матеріалами справи та вказані обставини свідчить про те, що відповідач був незацікавленим та байдужим до спору, який розглядався в судовому порядку.

Що стосується відповідача ОСОБА_1, то її інтереси у даній справи представляли адвокати ОСОБА_2 та ОСОБА_5, які були присутні в судових засіданнях 21.01.2016р., 21.03.2016р. та двічі, за їх клопотаннями розгляд справи було відкладено (а.с. 186, 202), а відтак останні мали всі можливості бути присутніми в судових засіданнях та висловити свої доводи з приводу заявленого позову.

Крім того, слід звернути увагу, що заочним рішенням від 26 квітня 2016 року права ОСОБА_1 не порушено, оскільки за вказаним рішенням стягнення заборгованості здійснюється лише з ОСОБА_4.

В той же час. як зазначено вище заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що докази, на які посилається позивач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, суд звертає увагу що заявником до заяви не додано жодного нового доказу, який не досліджувався судом при розгляді справи та винесенні заочного рішення. Разом з тим, у заяві про перегляд заочного рішення відповідач взагалі не зазначив доказів в розумінні ст.ст. 57, 58 ЦПК України, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи і не надав такі докази суду.

При цьому посилання заявника на припинення поруки є нічим іншим, як піддання критиці висновків суду щодо задоволення позовних вимог та висловлення свого бачення стосовно доказів, які були представлені позивачем при розгляді справи та досліджені судом в ході судового розгляду.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з частиною 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, саме зловживання своїми процесуальними правами та неявка в судові засідання без поважних причин позбавила ОСОБА_4 можливості в судовому засіданні звернутися до суду з заявою про застосування строків позовної давності. При цьому, таку заяву відповідач мав всі можливості надіслати поштою, оскільки як уже зазначалося справа перебувала в провадженні суду доволі тривалий час. При цьому, не подання заяви про застосування наслідків спливу строків позовної давності не є доказом в розумінні статті 232 ЦПК України, який тягне за собою скасування заочного рішення суду.

У зв'язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення відсутні, а відповідач ОСОБА_4 вважаючи заочне рішення незаконним та необгрунтованим, не позбавлений можливості оскаржити його в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 230-232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення по справі №127/13354/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: