Справа № 127/5533/16-ц
Провадження 2/127/2822/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника органу опіки і піклування ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_5 про визнання незаконним і скасування рішення та зміну порядку участі у вихованні дитини, -

в с т а н о в и в:

Позов поданий 18.03.2016 року і мотивований тим, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище Гуменюк) І.Ю. був зареєстрований 22.11.2009 року. 24 квітня 2010 року у подружжя ОСОБА_5 народилась донька ОСОБА_6.

Рішенням суду від 27.10.2011 року № 2-4502/11 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірваний.

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28.01.2016 року № 158 визначено порядок участі батька у вихованні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1: протягом двох місяців щосереди з 18.30 год. до 20.00 год. у присутності матері та щонеділі з 15.00 год. до 18.00 год. у присутності матері; по закінченню двомісячного терміну з 18.30 год. до 20.00 год. без присутності матері дитини та щонеділі з 15.00 год. до 18.00 год. без присутності матері дитини.

На думку позивача, дане рішення є таким, що суперечить інтересам та здоровю дитини, оскільки відповідач з моменту розірвання шлюбу дитиною не цікавився, участі у її вихованні не приймав, аліментів на її утримання не сплачував, тому донька ОСОБА_6 взагалі не знає свого батька.

ОСОБА_5 має захворювання очей (глаукому), внаслідок чого є інвалідом 1 групи сам потребує стороннього догляду, тому залишати з ним наодинці дитину неможливо.

В результаті проведених індивідуальних діагностичних обстежень ОСОБА_6 психологом ДНЗ № 59 було встановлено, що дитина перебуває у страхах, боїться, що її заберуть від матері. Також дитина пережила стресову ситуацію. З татом у дитини повязане почуття образи. Такі обставини склались внаслідок зустрічі дитини з батьком, якого вона боїться і зовсім не знає. Крім того, згідно виписки з медичної карти ОСОБА_6, у неї наявний стресовий посттравматичний синдром, який також обумовлений внаслідок зустрічі з батьком.

На думку позивача, при прийнятті виконавчим комітетом Вінницької міської ради 28.01.2016 року рішення № 158, яким визначено порядок участі батька у вихованні дитини, не було враховано інтереси дитини, її психічний стан та стан здоровя. Позивач вважає, що якщо після закінчення двомісячного терміну порядок участі у вихованні дитини буде відбуватись без присутності матері, це призведе до загострення посттравматичних розладів у дитини, буде порушувати її нормальний розвиток та суперечитиме рекомендаціям фахівців, даних при індивідуальному діагностичному обстеженні дитини.

Фінансової допомоги на утримання дитини її батько не надає, тому позивач вимушена багато працювати і не зможе брати участь у їх зустрічах щосереди.

В звязку з цим просила визнати незаконним рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28.01.2016 року № 158 та змінити встановлений порядок участі у вихованні дитини наступним чином: встановити ОСОБА_5 порядок участі у вихованні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2: протягом двох місяців щонеділі з 15.00 год. до 18.00 год. в присутності матері; після закінчення двомісячного терміну щонеділі з 15.00 год. до 18.00 год. у присутності матері дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_1 позов підтримали, наголосили, що відповідач не цікавився дитиною з моменту розірвання шлюбу, тому при зустрічі вона сильно злякалась і тепер при спілкуванні з батьком відчуває дискомфорт, боїться його, оскільки він є інвалідом по зору, виглядає специфічно. Останній раз вони бачились 24.12.2015 року, але він до дитини ставиться байдуже. Він сам не здатний обійти себе, є інвалідом по зору, потребує сторонньої допомоги і пересувається за допомогою соціального працівника. Зауважили, що рішення виконкому від 28.01.2016 року № 158 ОСОБА_5 жодного разу не виконував. Позивач наголосила, що вона не чинить перешкод у спілкуванні батька і доньки, проте категорично заперечує, щоб дитина залишалась з батьком наодинці, ще й у присутності сторонньої особи соціального працівника. Позивач зауважила, що сама матеріально утримує доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює понаднормово, постійно шукає додаткового заробітку і не зможе по середах увечері бути присутньою при зустрічах відповідача з донькою. На засіданнях опікунської ради позивач повідомляла про дані обставини, однак, на її думку ніхто не зважав. В цілому, проти його участі у вихованні дитини, не заперечила.

Представник відповідача виконкому Вінницької міської ради ОСОБА_2 позов не визнала, суду пояснила, що рішення від 28.01.2016 року № 158 про визначення порядку участі батька у вихованні дитини ухвалене виконкомом із врахуванням інтересів сторін та їх дитини відповідно до вимог Конституції України.

Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_3 позов не визнала, суду пояснила, що рішення від 28.01.2016 року № 158 про визначення порядку участі батька у вихованні дитини ухвалене виконкомом із врахуванням інтересів сторін та їх дитини, зауважила, що ОСОБА_4 добровільно вступаючи у шлюб з ОСОБА_5 була обізнана про стан його здоровя і про наслідки його захворювання. Вона, як мати, повинна виховувати в дитині повагу до свого батька, до інвалідів взагалі і забезпечувати йому участь у вихованні своєї дитини.

Відповідач ОСОБА_5. та його представник адвокат ОСОБА_7. в судові засідання не зявлялись, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені завчасно. 13.06.2016 року адвокатом були надані письмові заперечення проти позову, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 47-50). Із письмових пояснень вбачається, що ОСОБА_5 не заперечує проти присутності матері або будь-якої іншої супроводжуючої особи під час побачень з донькою, однак, обмеження його в обсязі побачень з донькою (як вимагає позивач виключення побачень щосереди) з підстав його хвороби є повністю необґрунтованим.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача та його представника, врахувавши їх думку при ухваленні рішення.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, думку представника виконкому Вінницької міської ради та органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище «Гуменюк») ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 був зареєстрований 22.11.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 3080 (а.с. 6).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 є інвалідом першої групи «Б» (по зору) з дитинства, інвалідність встановлена йому безстроково. ОСОБА_5 потребує постійної сторонньої допомоги (а.с. 32).

ОСОБА_6 народилась 24 квітня 2010 року. Її батьками є ОСОБА_5, мати ОСОБА_4 (а.с. 8).

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.10.2011 року № 2-4502/11 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано (а.с. 9).

ОСОБА_9 проживає з матірю, знаходиться на її утриманні (а.с. 17), відвідує дошкільний навчальний заклад № 59. Батько дитини проживає окремо та бажає приймати участь у вихованні дитини, у звязку з чим звернувся до комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради.

Із витягу з протоколу № 2 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 19.01.2016 року (а.с. 15) вбачається, що на засіданні були присутні батьки дитини ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ОСОБА_3 дитини повідомила, що не чинила перешкод батькові у спілкуванні з донькою ОСОБА_9 та не заперечує проти їх зустрічей, проте ОСОБА_5 сам тривалий час не виявляв бажання спілкуватись з дитиною, донька його практично не знає. Враховуючи те, що батько є інвалідом по зору, вона боїться залишати дитину з ним наодинці.

ОСОБА_5 повідомив, що любить доньку, бажає приймати участь у її вихованні та спілкуватися з нею.

Батькам розяснені вимоги ст.ст. 150-160 Сімейного кодексу України і рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28.01.2016 року № 158 визначено порядок участі батька ОСОБА_5 у вихованні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1: протягом двох місяців щосереди з 18.30 год. до 20.00 год. у присутності матері дитини; щонеділі з 15.00 год. до 18.00 год. у присутності матері дитини; після закінчення двомісячного терміну з 18.30 год. до 20.00 год. без присутності матері дитини; щонеділі з 15.00 год. до 18.00 год. без присутності матері дитини. Батьків зобовязано попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоровя та інтересів дитини (а.с. 15, 16).

Рішення органу опіки і піклування є обов`язковим до виконання, проте в судовому засіданні встановлено, що між сторонами продовжується спір щодо участі у вихованні.

Вирішуючи питання про визначення способу участі батька у вихованні дитини суд враховує наступні обставини.

Згідно із ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно ст. 141 Сімейного кодексу мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України). Право матері, батька та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом, передбачено ст. 153 Сімейного кодексу України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 15 даного Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.2 ст. 159 Сімейного кодексу України).

Згідно довідки, виданої 28.12.2015 року № 174 (а.с. 7), ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, відвідує дошкільний навчальний заклад № 59 з серпня 2012 року.

Із виписки з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проконсультована психіатром вбачається, що 30.12.2015 року їй встановлений первинний діагноз: стресовий посттравматичний розлад (а.с. 18) і рекомендована, крім іншого, робота з психологом.

Протягом січня 2016 року ОСОБА_6 працювала із практичним психологом/соціальним педагогом ДНЗ № 59 ОСОБА_10 з приводу нав`язливих страхів перед батьком і чоловіками загалом, переживань, з приводу стресової ситуації внаслідок зустрічі з батьком, підвищення рівня тривожності. Матері, рекомендовано провести спокійну і доброзичливу бесіду з батьком дівчинки щодо його мотивів спілкуватися і бачити дитину, про психоемоційний стан дівчинки; виробити спільну тактику обережного, ненавязливого призвичаювання дитини до батька; провести з дитиною бесіду щодо хвороби батька. Рекомендовано налагодження стосунків між батьками для подальшого спілкування дитини з батьком (а.с. 19, 20, 21).

В письмових поясненнях відповідач зазначив, що більше ніж 4,5 років донька не бачила його через перепони, які чинила ОСОБА_4, проте він любить доньку і ніколи не залишав наміру спілкуватись з нею. Він не заперечує проти присутності матері або іншої особи під час побачень із дитиною, оскільки розуміє що дитина не звикла до нього.

ОСОБА_5 працює на ПОГ «Вінницьке УВП УТОС» з 02.09.2015 року по теперішній час (довідка видана 19.04.2016 року № 33) на посаді пресувальника виробів із пластмаси (а.с. 32). За місцем роботи характеризується позитивно, як доброзичлива, ввічлива, привітна, миролюбна за характером людина (а.с. 53). ОСОБА_5 є активним учасником благодійного фонду «Здорова нація», ініціативний, цілеспрямований, здібний організатор, кандидат у майстри спорту України з легкої атлетики (а.с. 55).

Враховуючи наведені обставини та приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, бажання батька спілкуватись і брати участь у вихованні доньки ОСОБА_6, вік дитини, особисту прихильність дитини до матері, а також інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан здоровя ОСОБА_5, який через хворобу очей потребує постійної сторонньої допомоги і побоювання дитини залишатись із ОСОБА_5 наодинці, суд вважає необхідним визначити спосіб участі ОСОБА_5 у вихованні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у виді систематичних побачень щосереди з 18.30 год. до 20.00 год. та щонеділі з 15.00 год. до 18.00 год. у присутності матері дитини ОСОБА_4. Слід також зобовязавши батьків попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоровя та інтересів дитини.

Судові витрати слід залишити за рахунку позивача, оскільки ОСОБА_5 від сплати судового збору звільнений як інвалід 1 групи відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 150, 152, 153, 155, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конвенції про захист прав дітей, Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_5 у вихованні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у виді систематичних побачень щосереди з 18.30 до 20.00 год. та щонеділі з 15.00 год. до 18.00 год. у присутності матері дитини ОСОБА_4.

Зобовязати батьків попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоровя та інтересів дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: