Рішення

Іменем України

13 жовтня 2016 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово у судовому засіданні у залі суду м. Теребовля цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, -

встановив:

Позивач ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду про звільнення з-під арешту автомобіля марки LIFAN, модель: Х60, тип легковий універсал-В, номер шасі LCN64ED58D0018463, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір бежевий, рік випуску 2013, який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 851723, виданого 23 квітня 2013 року та переданого в заставу ПАТ «Кредобанк» на підставі договору застави транспортного засобу від 22 січня 2014 року, який був накладений постановою головного державного виконавця ВДВС ОСОБА_1 РУЮ ОСОБА_3 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 45023724 від 10 жовтня 2014 року, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує зіславшись на мотиви вказані в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, при розгляді даної справи покладається на думку суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

24 квітня 2013 року року між ОСОБА_2 та ПАТ «Кредобанк» було укладено кредитний договір №9/2013 про надання позивачу кредиту в розмірі 109 111,51 грн. на строк до 23 квітня 2019 року для здійснення повної оплати: за договором Купівлі-продажу транспортного засобу марки LIFAN, модель: Х60, тип легковий універсал-В, номер шасі LCN64ED58D0018463, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір бежевий, рік випуску 2013 укладеного між ОСОБА_2 та «ТзОВ Богдан-Авто», для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 4 186 грн.51 коп.

З метою виконання зобовязань за кредитним договором №9/2013 від 24 квітня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладено договір застави від 22 січня 2014 року та проведено реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а саме: на автомобіль марки LIFAN, модель: Х60, тип легковий універсал-В, номер шасі LCN64ED58D0018463, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір бежевий, рік випуску 2013, колір бежевий, реєстраційний номер В00274ВВ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 851723, виданого 1-ВРЕР УДАІ УМВС України в Тернопільській області 23 квітня 2013 року із заставною вартістю у сумі 97 930,00 грн., що підтверджується відповідним витягом № 40532032 від 25 квітня 2013 року.

На виконання умов вищевказаного договору банк свої зобовязання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором №9/2013 належним чином не виконував.

10 травня 2016 року ОСОБА_2 за систематичне порушення термінів виконання зобовязвнь було скеровано повідомлення про порушення основного зобовязання, згідно п. 5.1 договору застави від 22 січня 2014 року.

17 травня 2016 року на адресу ПАТ «Кредобанк» надійшла заява від ОСОБА_2, яким повідомлено банк про надання згоди на добровільну реалізацію заставного автомобіля марки LIFAN, модель: Х60, тип легковий універсал-В, номер шасі LCN64ED58D0018463, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір бежевий, рік випуску 2013, колір бежевий, реєстраційний номер В00274ВВ в рахунок погашення боргу, однак на даний час на автомобіль накладено арешт постановою ВДВС ОСОБА_1 РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження головним державним виконавцем ВДВС ОСОБА_1 РУЮ ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого провадження ВП №45023724 від 10.10.2014 року, що стверджується відповідним обтяженням за №15472578 від 21.08.2015 року (Все нерухоме майно) у державному реєстрі обтяжень рухомого майна та арештом з орієнтуванням на затримання автотранспортного засобу в 1-ВРЕР УДАІ УМВС України в Тернопільській області.

18 травня 2016 року ПАТ «Кредобанк» звернувся до ОСОБА_1 районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з проханням скасувати арешт із заставного майна, а саме автомобіля марки LIFAN, модель: Х60, тип легковий універсал-В, номер шасі LCN64ED58D0018463, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір бежевий, рік випуску 2013.

Листом від 06 червня 2016 року відповідач ОСОБА_1 районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відмовив ПАТ «Кредобанк» з мотивів відсутності підстав для винесення постанови про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2

Відповідно до п. 5.1. Договору застави від 22 січня 2014 року право звернення стягнення на предмет застави виникає, якщо у момент настання терміну виконання зобовязань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором термін суми кредиту та/або при несплаті та/або частковій несплаті у встановлені строки суми відсотків, комісій, неустойки.

Відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі ліквідації юридичної особи заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов'язання, забезпеченого заставою. Якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей (два чи більше прав), стягнення може бути звернено на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (на будь-яке з прав) за вибором заставо держателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (право), він зберігає право наступного стягнення на інші речі (права), що складають предмет застави. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Згідно з п. 5.2. Договору застави заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання за Кредитним договором, забезпеченого цією заставою, а якщо вимога не буде задоволена протягом 30-ти (тридцяти) днів, звернути стягнення на предмет застави.

Відповідно до п. 5.3. Договору застави від 22 січня 2014 року звернення стягнення на предмет застави здійснюється у судовому порядку - за рішенням суду, у позасудовому порядку, або на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»у випадку незавершеного виконавчого провадження, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

В силу положень ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставо держателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна, що відділом Державної виконавчої служби зроблено не було.

Таким чином, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

За ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Виходячи з наведеного суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити, звільнивши автомобіль марки LIFAN, модель: Х60, тип легковий універсал-В, номер шасі LCN64ED58D0018463, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір бежевий, рік випуску 2013, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 851723, з-під арешту, який накладений постановою головного державного виконавця ВДВС ОСОБА_1 РУЮ ОСОБА_3 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 45023724 від 10 жовтня 2014 року.

Керуючись ст.10, 60, 179, 208, 213-215, 218 ЦПК України, ст.50, 54, 57,60 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Звільнити автомобіль марки LIFAN, модель: Х60, тип легковий універсал-В, номер шасі LCN64ED58D0018463, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір бежевий, рік випуску 2013, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 851723, з-під арешту, який накладений постановою головного державного виконавця ВДВС ОСОБА_1 РУЮ ОСОБА_3 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 45023724 від 10 жовтня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий В.В. Малярчук