Справа № 333/8853/15-ц
Пр. № 2/333/574/16
15 березня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого-судді Наумова І.Й.
при секретарі Кунець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, заяв та клопотань до суду не надавав.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до договору дарування частини жилого будинку від 08.10.2004 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 29/50 частин жилого будинку № 7 з відповідними господарчими і побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в м.Запоріжжі по вулиці Музичній, розташованого на земельній ділянці площею 1055 кв.м. (а.с.6). Зазначене підтверджується й витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5043357 від 13.10.2004, який виданий орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації (а.с.7).
Відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 8-9).
Згідно з копією технічного паспорта на жилий будинок індивідуального житлового фонду за адресою м.Запоріжжя, вул.. Музична, 7, ОСОБА_1 є власником 29/50 частини будинку (а.с. 24-32).
Відповідно до довідки начальника Комунарського РВ у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, за адресою м.Запоріжжя, вул.. Музична, 7 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 33)
Згідно Довідки з Сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області Вх.№5846/16вх від 02.03.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, яка є сусідкою позивача, пояснила, що більше десяти років не бачила відповідача ОСОБА_2 за зазначеною адресою.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно зі ст. 155 ЖК України житлові будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування житловим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що позивач є власником 29/50 частини жилого будинку №7 по вул. Музичній в м. Запоріжжя, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає в будинку тривалий час, суд дійшов висновку про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 58, 60, 169, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя І.Й. Наумова