Справа № 444/1447/16-ц
Провадження № 2/444/755/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Луців І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду та просить постановити рішення, яким розірвати договір довічного утримання, укладений між нею та ОСОБА_2 та посвідчений Жовківською державною нотаріальною конторою і скасувати державну реєстрацію права власності житлового будинку в АДРЕСА_1 на ім.»я ОСОБА_2 проведену Червоноградським МБТІ 18.01.2012 року.

В обґрунтування позову, який підтримала в судовому засіданні, посилається на те, що 21.12.2011 року. між нею та відповідачкою ОСОБА_2, укладено нотаріально посвідчений договір довічного утримання. Згідно умов договору позивачка, як відчужувач, передала у власність набувачу - відповідачу ОСОБА_2, житловий будинок АДРЕСА_1. ОСОБА_2 зобов»язувалася довічно утримувати її та доглядати, зокрема готувати їжу кожний день, забезпечувати продуктами харчування, купляти одяг, взуття, надавати побутові послуги; забезпечувати необхідними лікувальними засобами,надавати інші послуги. Вартість матеріального забезпечення встановлено в розмірі 300 грн.

Крім того вона мала грошові збереження в Жовківському ощадбанку 98 тисяч, які передала відповідачці, щоб та її добре доглядала. Останні забрала ці кошти відразу ж в банку . Переписавши прихідний ордер на своє ім.»я ОСОБА_2 поклала кошти на свій рахунок. Спочатку вона приходила, відвідувала її, але нічого не допомагала тому, що вона почувала себе добре, ходила ще на роботу так як працювала в лікарні. В грудні 2012 року вона впала на сходах будинку і її було госпіталізовано з інсультом. Десь до половини січня знаходилася в лікарні, а надалі її забрали додому і її тоді дійсно кілька місяців доглядала ОСОБА_2 Так було до весни 2013 року, приблизно до квітня чи травня 2013 року.

Вже після рішення суду в 2013 році ОСОБА_2 змінила ставлення до неї, проживала постійно в с. Мокротин, почала рідко приходити, не готувала їжу, не доглядала її, приходила лише по суботах та приносила пляшку молока та хліб на тиждень та вимагала віддавати їй пенсію, казала що треба їй гроші. Не купляла ніякого одягу, їй допомагали сусіди, постійно приходить син, приносить їй їсти, хатню роботу виконує невістка. Так триває вже три роки. Будинок опалюється газом і ОСОБА_2 допустила борг по оплаті за газ понад дві тисячі, який вона змушена сплатити, так як надійшло повідомлення про відключення газу від будинку. Коли вона звернулася до суду про розірвання договору з ОСОБА_2 вже тоді вона прийшла до неї, але з претензіями, навіщо вона так робить. Їй надійшло повідомлення з пошти, щоб прийти отримати переказ на 600 грн. Так було двічі, але вона не отримувала цих грошей і до цього також жодних грошей не отримувала від ОСОБА_2, а остання вимагає в неї компенсації. Вона хворіє, потребує постійного догляду, допомоги, але такого відповідачка не виконувала. Просить задоволити її позов і розірвати договір.

Представник позивачки підтримала її позовні вимоги та пояснила, що відповідно до договору довічного утримання, відповідачка повинна виконувати ряд обов»язків, які не виконувала належним чином, зокрема не готувала щоденно їжу, не доглядала її аж до часу подачі позову в суд, не купляла жодного одягу. Відповідачка допустила борг по оплаті за комунальні послуги, позивачка змушена сплатити понад дві тисячі боргу за постачання газу, оскільки їй надіслано повідомлення про відключення від будинку постачання газу, сплачено і інші послуги. Зважаючи на поважний вік позивачки та її стан здоров»я, вона потребує щоденного догляду, щоденного приготування їжі, вона просить допомоги в сина, сусідів. Вважає, що неналежне виконання обов»язків за договором є підставою для розірвання договору. Позивачка не заперечує того, що до травня 2013 року відповідачка доглядала її коли вона хворіла до весни 2013 року, а з того часу невиконувала належно взяті на себе обов»язки впродовж трьох років, що і є підставою для розірвання укладеного між ними договору довічного утримання та скасування витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Просить задоволити позов ОСОБА_1

Відповідачка ОСОБА_2 проти позовних вимог заперечила та пояснила, що знає ОСОБА_1 давно, оскільки її мати працювала разом з нею в лікарні. В грудні 2011 року уклала договір довічного утримання за яким на неї покладено ряд обов»язків, які вона виконувала добросовісно. В грудні 2012 року ОСОБА_1 була госпіталізована через перенесений інсульт. В січні 2013 року її забрали додому, де вона її доглядала, жила в будинку разом з своєю дочкою. Так було кілька місяців, а потім вона вже проживала вдома, але постійно приходила до ОСОБА_1 допомагала їй, виконувала всілякі роботи. Коли приходила тепер, то будинок завжди закритий. Її сини в 2013 році звернулися до суду з позовом про розірвання договору, але їм було відмовлено в задоволенні позову. Стан здоров»я ОСОБА_1 покращився, вона ходить вже. Вважає, що позов є безпідставний так як вона виконує обов»язки за договором утримання,а ле син ОСОБА_1, ОСОБА_3 її виганяє з будинку. В липні 2016 року коли вона прийшла до ОСОБА_1 син побив її та вигнав з будинку. Перед укладенням договору ОСОБА_1 дійсно їй передала близько 70 тис. грн. які вона потратила. Пепеказала їй двічі у 2016 році по 600 грн., вважала, що потрібно по 300 грн. за 4 місяці, однак незнає чи вона отримала ці кошти. Просить відмовити в позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі з підстав, викладених у запереченні.

Представник третьої особи Жовківської державної нотаріальної контори у судове засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду судом справи, але суду надіслано листа про розгляд справи у відсутності їх представника, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника нотаріальної контори.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4, пояснила, що знає ОСОБА_1 так як проживає з нею по сусідству, часто бувала в неї вдома, знає про обставини щодо здоров"я ОСОБА_1, останні ніколи не говорила, що уклала якийсь договір, що її буде хтось доглядати і до того вона не бачила ніякої жінки в будинку ОСОБА_1, яка б щось допомагала. В грудні 2012 року її дочка ОСОБА_5 повідомила, що коли прийшла до будинку ОСОБА_1 виявила її на сходах, і викликала сина ОСОБА_6 та швидку і її госпіталізували в лікарню. Потім довідалася, що це був інсульт. Після лікування приходила до неї, але також було закрито, вже потім знала що живе якась жінка в неї. Прийшла до ОСОБА_1 вже весною 2013 року, коли довідалася, що вона вже почала ходити. Коли бувала в неї не бачила нікого в будинку не бачила в той час. ЇЇ дочка часто ходила до неї дещо їй купляла, як та просила.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що позивачка ОСОБА_1 доводиться йому матір»ю. 2.12.2012 року йому подзвонила сусідка ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8) і сказала що матері погано. Коли прибіг викликали швидку і мати госпіталізували в лікарню з інсультом. В лікарні потім довідався від медсестер, що мати уклала договір довічного утримання з ОСОБА_2 і віддала їй велику суму грошей. Запитував потім про це матір і вона підтвердила таке, але чому то на це мовчала. В лікарні мати лікувалася біля трьох тижнів і потім він забрав її додому. Вже додому прийшла ОСОБА_2 поселилася з своєю дочкою в будинку з дочкою і не впускала його і нікого в будинок. Проживала там ОСОБА_2 до весни, а потім повернулася до себе додому в село. В травні 2013 року він з братом звернулися до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, але їм було відмовлено. Мати почала казати йому що після суду ОСОБА_2 змінилася, не приходить лише один раз на тиждень, приносить пляшку молока і один хліб на весь тиждень. Він приносив їй їсти, допомагав матері. Мати постійно казала щоб розірвати договір, так як відповідачка вимагає в неї віддавати їй пенсію, приходить раз на тиждень з пляшкою молока і хлібом. Приблизно в липні 2016 року ОСОБА_2 прийшла до будинку матері, щось виясняла з мамою, мати дуже схвилювалася і він її взяв за плечі і виштовхав з кухні.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8) в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_1, часто приходила до неї, купляла їй дещо з продуктів, які вона просила. Ніколи не бачила в будинку якоїсь жінки, щоб та допомагала їй. 2.12.2012 року вона прийшла до будинку і побачила, що ОСОБА_1 майже непритомна лежала на сходах і не реагувала на неї. Вона викликала її сина ОСОБА_6, який викликав швидку допомогу і госпіталізували ОСОБА_1 до лікарні. Вона провідувала її в лікарні, бачила там її сина .Коли приходила додому, то завжди будинок був закритий. Приходила коли вже знала, що ОСОБА_1 краще, що вона вже почала ходити, то також не бачила жодної жінки там. І вона казала що пропала десь, приходить один раз в суботу, приносить пляшку молока і один хліб.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9, в судовому засіданні пояснила, що знає ОСОБА_2 як односельчанку. Бачила, що вона ходила часто з ОСОБА_1 по базарі. Коли лікувалася в лікарні бачила, що ОСОБА_2 відвідувала її. Бачила, як ОСОБА_2 часто йшла до ОСОБА_1 з продуктами.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є дочкою ОСОБА_2 Мати доглядала ОСОБА_1, коли та хворіла, жила в будинку, коли ОСОБА_1 лежала після інсульту, обробляла город біля будинку і вона їй допомагала, а син позивачки виганяє матір з будинку, а в серпні побив її.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 в судовому пояснила, що була в будинку ОСОБА_1 в гостях два рази, бачила там ОСОБА_2 та розказувала, що доглядає ОСОБА_12, обробляє город, косить траву.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що є знайомою ОСОБА_1, часто з нею ходила до церкви. Знає і ОСОБА_2 та знає, що вона доглядає ОСОБА_1 В грудні вона також лікувалася в лікарні і бачила там ОСОБА_2 біля ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін, пояснення свідків, з»ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно договору довічного утримання, укладеного 21 грудня 2011 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 посвідченого Жовківською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі № 3669, позивачка ОСОБА_1, як відчужувач, передала у власність належний їй житловий будинок в АДРЕСА_1, який складається з 2-х кімнат, кухні, кладової, тамбура загальною площею 60.1 кв.м., в тому числі житловою площею 33.7 кв.м.

Згідно п. 6 укладеного договору довічного утримання відповідач ОСОБА_2, як набувач, зобов»язувалася забезпечувати позивача ОСОБА_1,. як відчужувача, довічним утриманням та доглядом, у вигляді: приготування їжі кожний день та забезпечення продуктами харчування; забезпечувати придатним для носінням одягом та взуттям, забезпечувати необхідними лікувальними засобами; надавати їй побутові послуги; забезпечувати належними лікувальними засобами,в разі виникнення потреби забезпечувати іншими видами матеріального забезпечення та догляду, в разі смерті поховати її.

Згідно зі ст. 744 ЦК України ,за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням (або) доглядом довічно.

З витягу про державну реєстрацію прав вбачається, що на ім.»я ОСОБА_2 18.01.2011 року зареєстровано на праві власності житловий будинок в АДРЕСА_1.

З рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28.05.2013 року вбачається, що таким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_14 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.

З листа Жовківської центральної лікарні вбачається,що ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному обліку з приводу перенесеного нею ішемічного інсульту в 2012 році.

З повідомлення «Львівгазбут» від 12.09.2016 року вбачається, що такий надіслано ОСОБА_1 про допущений борг за користування газом та необхідність сплати боргу та що у випадку несплати буде припинено газопостачання.

З квитанції від 17.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_15 оплатила борг за користування газом в сумі 2 140 грн. 76 коп.

З виписки з депозитного вкладу на рахунку № 467 ОСОБА_1, вбачається, що остання 13.12.2010 року відкрила депозитний рахунок вклавши 30000 грн. 14.12.2011 року закрила рахунок

З виписки із депозитного рахунку ОСОБА_2 вбачається, що нею 14.12.2011 року відкрий то депозитний рахунок на суму 30 000 грн. Сума залишається на рахунку.

З виписки із депозитного рахунку № 891 ОСОБА_1 вбачається, що нею відкрито рахунок на суму 33 000 грн., який закрито 07.09.2011 року на суму 40 000 грн. Цього ж дня ОСОБА_2 відкрито рахунок на її ім.»я № 557 на суму 40 000 грн.

11.10.2011 року ОСОБА_2 відкрито депозитний рахунок № 566 на суму вкладу 28 000 грн.

Відповідачка ОСОБА_2 не надала суду жодного доказу (письмового документу) на підтвердження придбання нею для позивачки продуктів харчування, одягу, взуття, надання побутових послуг, лікування тощо та не довела перед судом належного виконання взятих на себе зобов»язань за договором довічного утримання від 24.11.2004 р., а подану нею розписку продавця хлібного магазину, що ОСОБА_2, купляла в неї тричі на тиждень хліб висівковий суд не вважає доказом щоденного забезпечення ОСОБА_1 їжею, продуктами.

Судом оглянуто квитанцію від 23.08.2016 року на суму 600 грн. та квитанцію від 10.10.2016 року., в таких відсутні адреса відправника та адреса отримувача.

Суд вважає, що посилання позивачки на те, що вона двічі цього року відправила ОСОБА_16 по 600 грн. не може бути доказом по справі, так як така умова була зазначена в договорі довічного утримання. Як встановлено, ОСОБА_1 жодних коштів не отримувала.

Щодо рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28.05.2013 року то таке не є доказом про належне виконання ОСОБА_2, умов договору довічного утримання ОСОБА_1, оскільки факти щодо утримання ОСОБА_1 встановлені в рішення лише до часу постановлення такого.

У відповідності до положення статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 10 Договору від 21.12. 2011 року ,цей договір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання одного зі сторін - в судовому порядку.

Суд враховує, що окрім гарантованого Конституцією України матеріального забезпечення громадян у випадку їх непрацездатності і по старості, таке забезпечення і цивільно - правовими способами, одним з яких є договір довічного утримання; невиконання чи неналежне виконання такого договору є прямим порушенням майнових прав людей похилого віку, які потребують в цьому випадку, судового захисту. ОСОБА_1, не маючи можливості в силу свого стану здоров'я, віку, забезпечити свою старість, передавши у власність ОСОБА_2, свою власність, кошти, повинна була від останьої отримувати належне довічне матеріальне забезпечення; не отримавши такого, вона вправі вимагати розірвання договору.

П. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Згідно з ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Також судом встановлено, що взаємовідносини, що склались між сторонами, виключають виконання умов договору довічного утримання від 21.12.2011 року в майбутньому.

Таким чином, у силу наведених вимог, для розірвання договору довічного утримання мають значення виключно волевиявлення віжчужувача на таке розірвання та факт невиконання або неналежного виконання умов договору. Вина набувача у невиконанні умов договору, так само як і причини, в силу яких ці умови договору довічного утримання ним не виконувались, а також обставин, що перешкоджали набувачу виконувати умови договору правового значення для вирішення питання про розірвання довічного утримання не мають.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання довічного утримання є підставними та підлягають до задоволення, оскільки фактично між сторонами склались такі відносини, які виключають можливість нормального виконання ними зобов'язань за договором.

Суд приходить до висновку, що є правові підстави для розірвання спірного договору довічного утримання, оскільки в ході судового розгляду справи з показів сторін, допитаних як свідків, показів допитаних судом свідків письмових документів справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_2, з весни 2013 року належним чином не виконувала взятих на себе зобов'язань за договором довічного утримання від 21.12.2011 року

За наведеного суд приходить до переконання, що договір довічного утримання укладений 21.12.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчений Жовківською державною нотаріальною конторою і зареєстрований в реєстрі за № 3671, слід розірвати.

Враховуючи вищенаведене, жодних підстав для відмови в даному позові суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 21.12.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який посвідчено Жовківською державною нотаріальною конторою.

Скасувати державну реєстрацію права власності житлового будинку в АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_17, проведену Червоноградським МБТІ 18.01.2012 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Мікула В. Є.

Оригінал.Виготовлений в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.