Справа № 645/1370/16-ц
Провадження № 2/645/1290/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алфьорова Т.М.

при секретарі судового засідання Ляхової І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 12 квітня 1997 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 92, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу стало відмінність характерів та різних поглядів на життя, та ставлення до сім*ї. На цьому грунті між нею та відповідачем виникали конфлікти та непорозуміння. Вони неодноразово намагалися зберегти родину заради доньки, але їх змагання результатів не дали. Такі взаємовідносини між нею та відповідачем призвели до того, що у квітні 2014 року відповідач пішов з сім*ї і з цього часу вони мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, шлюбно - сімейні стосунки не підтримують. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо.

У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву, з якої вбачається, що він просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 1997 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, про що зроблено відповідний актовий запис № 92 та видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з травня 2014 р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини.

У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Місце проживання дитини між сторонами узгоджене - дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживатиме з матір'ю - ОСОБА_1.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення.

Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе.

Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судові витрати суд залишає за позивачем на підставі того, що вона не наполягає на стягненні їх з відповідача.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище і не наполягає щоб їй було залишено дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому післяшлюбне прізвище відповідача визначити як - «ОСОБА_1».

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 197, 213-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, укладений та зареєстрований 12 квітня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 92.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 - залишити прізвище «ОСОБА_1».

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя: