АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Поливач Л.Д.

ШаховоїО.В.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року про забезпечення позову,-

у с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Ухвалою від 17 грудня 2015 року допущено ОСОБА_5 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

З метою забезпечення позову ОСОБА_2 також подав до суду відповідну заяву, в якій просив накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5 на праві власності по договору купівлі-продажу, укладеного 23 жовтня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та посвідченого приватним нотаріусом КМНО Падалка Р.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року вказану заяву задоволено, заборонено вчиняти дії, які спрямовані на відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_5 на праві особистої власності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального та матеріального закону, та постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви.

Третя особа, зокрема, посилається на ті обставини, що забезпечуючи позов, суд позбавив її права вільно розпоряджатись належним їй майном, обмежив у його здійсненні. Також зазначила, що судом не встановлені обставини, які мають істотне значення для справи, а саме, що між нею та позивачем не має спору, вид і предмет забезпечення позову не відповідають позовним вимогам, і вона не є відповідачем по справі.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7

_____________________________________________________

Справа № 755/12358/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/5356/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Арапіна Н.Є.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Інші особи, що беруть участь у справі та їх представники належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів контрольного провадження вбачається, що ухвалою суду від 23 грудня 2015 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_10 про забезпечення позову та заборонено вчиняти дії, які спрямовані на відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_5 на праві особистої власності.

Забезпечуючи позов, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем обґрунтовано ту обставину, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з позовної заяви та заяви про забезпечення позову, вказана квартира АДРЕСА_1 належать третій особі ОСОБА_5 на праві власності (а. с. 47, 48), що, в свою чергу, має реальну можливість відчужувати її.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про необхідність заборони вчиняти дії на відчуження належної ОСОБА_5 квартири є обґрунтованими та відповідають дійсним обставинам справи, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з ними.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що вжиті заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими ОСОБА_2 позовними вимогами про визнання правочину недійсним, є безпідставними, оскільки спірна квартира є предметом оскаржуваного договору купівлі-продажу квартири від 30 квітня 2010 року, укладеного між сторонами по справі, а тому не приймаються до уваги колегією суддів.

Інші доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують законних і обґрунтованих висновків суду та не беруться до уваги судом апеляційної інстанції.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова