пр. № 2/759/791/16
16 лютого 2016 року м. Київ
Святошинський районний суд м.Києва
у складі : головуючого судді Ул'яновської О.В.,
секретаря Бандури Н.О.,
за участю: ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У вересні 2015 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що з серпня 2014 р. сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, сімейне життя у них не склалося у зв'язку із взаємним непорозумінням, розходженням поглядів на життя та через втрату взаємного інтересу, подальше спільне життя і збереження сім'ї, вважає неможливим та таким, що заважає її інтересам.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовні заяві.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується поштовим повідомленням (а.с. 20, 2124, 25), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив.
Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 18.09.2013 р. між сторонами було укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1332 (а.с.4).
Від даного шлюбу у подружжя спільних неповнолітніх дітей немає.
Як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Грузії (а.с.7-10).
Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони проживають окремо з серпня 2014 р., спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, позивач можливість примирення з відповідачем заперечує.
За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.
Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу суму сплаченого судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст 10, 11, 30, 57-61, 88, ч. 4 ст. 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 360-7 ЦПК України, ст.ст. 109, 110, 112-114 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити .
Шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1332 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 487 грн. 20 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ: