АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2316/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Коваль А. Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівГончар Н. І., Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М. М.

з участю: представника ДВС Мельника В.В.,

скаржниці ОСОБА_7, її представника ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Уманського міського відділу ДВС на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_7 на дії головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області,

в с т а н о в и л а :

12 березня 2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду з скаргою на дії головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.09.2014 року Уманським міським ВДВС Уманського МРУЮ Черкаської області відкрито виконавче провадження № 818/2 про стягнення з ОСОБА_7 виконавчого збору в сумі 143 117 грн. 62 коп., згідно постанови старшого державного виконавця Уманського міського відділу ДВС Ульченко С.О.

Постанова про стягнення виконавчого збору старшого державного виконавця Уманської ВДВС УМРУЮ Пустовойт Л.О. винесена 26.06.2013 року, тобто постанова про стягнення виконавчого збору винесена на 1 рік та 3 місяці раніше ніж відкрито саме виконавче провадження.

Виконавче провадження не містить жодного повідомлення чи касового документу, яким би підтверджувалося направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження чи вчинення іншої виконавчої дії відповідно до статті 31 ЗУ «Про виконавче провадження», а наявність у провадженні копії постанови про відкриття виконавчого провадження на ім'я скаржника свідчить, що вона просто не направлялася взагалі та залишилася у виконавчому провадженні.

Адреса, за якою державний виконавець повинен був направляти постанову про відкриття виконавчого провадження по стягненню виконавчого збору у виконавчих документах не відповідає дійсній адресі, а саме, зазначено адресу: АДРЕСА_1. Згідно відмітки у її паспорті місце реєстрації та проживання зазначено: АДРЕСА_2.

Дана обставина свідчить про те, що навіть якби виконавець і направляв повідомлення, то вони їй, ОСОБА_7, доставлені не були. Більше того, державний виконавець не намагався встановити місце її проживання та реєстрації, як передбачено ЗУ «Про виконавче провадження», шляхом звернення до Міграційної служби, що свідчить про формальне заведення виконавчого провадження без його фактичного виконання вже на той час. Державний виконавець не вчиняв і інших дій, направлених на примусове виконання рішення суду по стягненню боргу.

ОСОБА_7 вказує, що в такий самий спосіб виконувалось і стягнення з неї боргу в сумі 1 млн. 431 тис. 176 грн. 18 коп., коли державний виконавець так само, в порушення вимог закону, не надіслав боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження, не отримав підтвердження одержання боржником постанови про стягнення боргу, чим порушив право боржника на добровільне виконання рішення суду щодо сплати суми боргу.

Так як ухвалене Уманським міськрайонним судом 17.05.2012 року рішення про солідарне стягнення з неї та ОСОБА_11 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг» 1 431 176,18 грн. було заочним, подальше його оскарження, а також здійснення виконавчого провадження в стадії добровільного та примусового виконання з порушенням вимог законодавства, стали поважними причинами пропуску строку на звернення до суду з цією скаргою.

Тому просила суд:

1.Поновити строк для подання скарги, як такий, що пропущений з поважних причин.

2. Визнати неправомірними та скасувати:

- постанову старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Ульченко С.О. від 18.09.2014 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 44788479 про стягнення із ОСОБА_7 на користь держави виконавчого збору в сумі 143117,62 грн.;

- постанову старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції від 26.06.2013 року Пустовойт Л.О. ВП № 38481394 про стягнення з боржника ОСОБА_7 виконавчого збору в сумі 143117,62 грн.

3. Стягнути з Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції судові витрати.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2016 року скаргу ОСОБА_7 задоволено.

Поновлено строк для подання скарги.

Постановлено визнати неправомірними та скасувати: постанову старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Ульченко С.О. від 18.09.2014 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 44788479 про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави виконавчого збору в сумі 143 117,62 грн. та постанову старшого державного виконавця органу державної служби Уманського міськрайонного управління юстиції від 26.06.2013 року Пустовойт Л.О. ВП № 38481394 про стягнення з боржника ОСОБА_7 виконавчого збору в сумі 143 117,62 грн.

В апеляційній скарзі представник Уманського міського відділу ДВС, вважаючи ухвалу суду необ'єктивною, необґрунтованою та постановленою з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_7

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_7, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_7 не була належним чином повідомлена про зазначені виконавчі провадження.

Крім того, державний виконавець не вчинив дій щодо примусового виконання рішення суду, тому право на стягнення виконавчого збору в нього не виникло.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлено, що заочним рішенням Уманського міськрайонного суду від 17 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 03.03.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.05.2015 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 млн. 431 тис. 176 грн. 18 коп. та витрати по оплаті судового збору в сумі 3 219 грн. (т. 1 а.с. 69, 209-2010).

13 червня 2013 року на адресу Уманського міського відділу ДВС надійшла заява стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 19.09.2012 року, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_7 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість в сумі 1 431 176,18 грн. (т.1 а.с. 212).

Положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 11 зазначеного Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

17 червня 2013 року державним виконавцем Пустовойт Л.О. було розпочато виконавче провадження шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження про солідарне стягнення з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 заборгованості в сумі 1 431 176,18 грн., в якій вказано про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначено, що в разі невиконання рішення в наданий строк буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій (т. 1 а.с. 215).

Статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень частини першої статті 31 цього Закону постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому провадженні.

Також частиною четвертою статті 31 Закону визначено, що державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про направлення державним виконавцем боржникам за виконавчим провадженням постанови про його відкриття з роз'ясненням умов погашення суми заборгованості в добровільному порядку.

Слід зауважити, що ДВС наполягає на ту обставину, що постанова була направлена ОСОБА_7 на адресу: АДРЕСА_1, тоді як остання зареєстрована і проживає за адресою: пров.Урицького,6, кв.1 в м. Умані. Оскільки рішення суду про стягнення заборгованості ухвалювалося при заочному розгляді справи, тому адреса у відповідачів не була уточнена.

Згідно з положеннями частини першої статті 28 Закону «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Оскільки постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються божникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення, то державному виконавцю слід звернути увагу на те, що перед винесенням постанови про стягнення виконавчого збору, він повинен пересвідчитися про одержання боржником документів виконавчого провадження.

Верховний Суд України у правовій позиції у справі 6-785цс15, яка є обов'язковою для застосування в аналогічних справах, роз'яснив, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Між тим, ДВС також не надано доказів того, що по даному виконавчому провадженню вчинялися дії, спрямовані на примусове виконання, тоді як за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на положення п.2 ч.1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження», яким визначено, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбаченим цим Законом, є недоречними, адже дана норма Закону на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, станом на 17 червня 2013 року, була відсутня, так як діє вона лише з 05.04.2015 року після прийняття Закону від 12.02.2015 року №191-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)»).

Тому колегія приходить до висновку, що ДВС не надано належних доказів того, що державним виконавцем було вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

02 липня 2014 року на адресу Уманського міського відділу ДВС надійшла заява стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про повернення без подальшого виконання виконавчого листа від 19.09.2012 року виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_7 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість в сумі 1 431 176,18 грн. в зв'язку з повним фактичним виконанням (т. 1 а.с. 222).

02 липня 2014 року постановою старшого державного виконавця Бундєлєвої О.В. дане виконавче провадження закінчено на підставі п.8 ч.1 ст. 49, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження»- в зв'язку з фактичним його виконанням. В пункті 2 вказаної постанови зазначено: «Постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій виділити в окремі виконавчі провадження». Пункт 3 постанови містить посилання про направлення копії постанови сторонам та органу чи посадовій особі, що видав виконавчий документ (т.1 а.с. 223).

18 вересня 2014 року старшим державним виконавцем Уманського МВДВС Уманського МРУЮ Ульченко С.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_7 виконавчого збору в сумі 143 117,62 грн. (т. 1 а.с. 8).

12 грудня 2014 року ОСОБА_7 ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження в кількості 9 листів та поставила підпис. До суду надала копії документів, що містяться у виконавчому провадженні. Підтвердження про повідомлення про відкриття виконавчого провадження, дані про виклик державним виконавцем боржників та інших дій по розшуку майна боржника в провадженні відсутні (т. 1 а.с. 11-17).

Дані обставини ДВС не спростовані та не заперечені.

Крім того, представник Уманського міського відділу ДВС під час розгляду справи в суді першої інстанції підтвердив, що жодних повідомлень на адресу боржника ОСОБА_7 щодо відкриття виконавчого провадження по стягненню боргу в сумі 1 млн. 431 тис. 176 грн. 18 коп. та по виконавчому провадженні про стягнення виконавчого збору в сумі 143 тис. 117 грн. 62 коп. боржнику ОСОБА_7 не направлялися.

Суд першої інстанції в судовому засіданні, оглянувши виконавче провадження по спірному питанню, також встановив відсутність у ньому як названих документів так і відсутність чеків про оплату будь-яких поштових відправлень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що ОСОБА_7 не знала про зазначені виконавчі провадження, оскільки не була про них повідомлена належним чином, так як адреса проживання боржника ОСОБА_7 у виконавчих документах не співпадає із її фактичним місцем реєстрації та проживання, матеріали виконавчого провадження по стягненню боргу та по стягненню виконавчого збору не містять відомостей про вручення боржнику ОСОБА_7 постанови про відкриття виконавчого провадження по стягнення боргу в сумі 1 431 176 грн. 18 коп. та не містять відомостей про вручення боржнику ОСОБА_7 постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 143117,62 грн.

Слід зазначити, що 21 травня 2013 року державним виконавцем Пустовойт Л.О. накладався арешт на майно боржника ОСОБА_11, яким була квартира АДРЕСА_3. В подальшому арешт було знято без примусового виконання та продажу, оскільки боржник ОСОБА_11 без вчинення виконавчих дій примусового характеру погасив борг і державний виконавець закрив виконавче провадження. Тобто, державний виконавець не вчинив дій щодо примусового виконання рішення суду. Тому виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, в такому разі з боржника не стягуються, право на стягнення виконавчого збору не виникає.

Всі названі вище обставини вказують на те, що вимоги скарги також вказують на поважність причин, з яких строк для подання цієї скарги був пропущений, а тому вимоги про поновлення строку для подання скарги підлягають до задоволення, так як він пропущений з поважних причин.

За таких обставин колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції постановив законну ухвалу з посиланням на вище зазначені норми законодавства та прийшов до правильного висновку про задоволення скарги ОСОБА_7 в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, так як були враховані судом при постановленні ухвали, є необґрунтованими та не мають в собі підстави, за наявності яких ухвала суду підлягає до зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Уманського міського відділу ДВС - відхилити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_7 на дії головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :