Справа № 359/8368/15-ц Головуючий у І інстанції Муранова-Лесів І. В.
Провадження № 22-ц/780/4988/16 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 38 25.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Голуб С.А., Приходько К.П.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Лідія Євгеніївна про визнання заповіту недійсним,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом та просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_6, згідно якого на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нібито заповідано все її майно.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла її мати ОСОБА_6. Вона є єдиною дочкою, спадкоємцем за законом першої черги та після смерті матері звернулась до Бориспільської міської державної нотаріальної контори, де отримала лист, про те, що спадкова справа після смерті її матері відкрита приватним нотаріусом Лазоренко Л.Є.

24.03.2015 року вона подала приватному нотаріусу Лазоренко Л.Є. заяву про прийняття спадщини, де дізналась, що існує заповіт від 05.08.2014 року, складений на користь відповідачів, які звернулись за прийняттям спадщини на третій день після смерті ОСОБА_6

Позивач вважала, що заповіт не відповідає чинному законодавству і має бути визнаний недійсним, оскільки він не був підписаний ОСОБА_6 та не відповідає волі спадкодавця. Позивач стверджує, що при ознайомленні із заповітом виявила, що підпис на заповіті не є підписом ОСОБА_6, що свідчить про його підробку Вона також вважає, що складання заповіту не відповідало внутрішній волі заповідача, оскільки підпис на заповіті значно відрізняється від дійсного підпису спадкодавця, що свідчить про його підробку, крім того, спадкодавець не міг не залишити своїй єдиній дитині, яка не має власного житла, хоча б частки спадщини.

Вказувала, що ОСОБА_6 в останній рік була майже не ходяча, за межі своєї ділянки в с. Кийлів Бориспільського району, крім лікарень, не виїжджала, та згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 10.03.2015 року, виданого на померлу лікарем ОСОБА_7, яка лікувала померлу, хвороби, які призвели до смерті, були: хронічна недостатність кровообігу, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертонією. Позивач також стверджувала, що більше п'ятнадцяти років ОСОБА_6 зловживала алкогольними напоями, що стало причиною того, що мати позивача мала рід хронічних хвороб. А також зазначає, що спадкодавця покинув чоловік ОСОБА_8, позивач переїхала на орендовану квартиру, і мати залишилась проживати сама. Вважає, що факт того, що ОСОБА_6 виселила з квартири чоловіка та доньку свідчить про зміну поведінки та психо-фізичного стану ОСОБА_6

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2016 рокувідмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відсутні зазначені позивачем та передбачені ч.1 ст. 203, ч.1 ст.215, ст.225,1234,1247,1248 ЦК України підстави для визнання оспорюваного заповіту ОСОБА_6 від 05 серпня 2014 року недійсним.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

За змістом ст.202 ЦК України (поняття і види правочинів) заповіт належить до односторонніх правочинів, і на нього поширюються положення глави 16 ЦК України "Правочини", в тому числі щодо наслідків недодержання сторонами вимог закону при вчиненні правочинів.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення сторонами вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Згідно ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року у віці 64 роки померла ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим потворно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області 17 березня 2015 року (а.с.11).

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №19 від 10 березня 2015 року, виданим лікарем ОСОБА_7, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_9 року, померла вдома АДРЕСА_3 лікарем засвідчено, що на підставі записів в медичній документації та попереднього нагляду за хворим, лікарем визначена послідовність патологічних процесів, (станів), які призвели до смерті: хронічна недостатність кровообігу, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертонією. Одержав лікарське свідоцтво - відповідач ОСОБА_3 10 березня 2015 року.

Також встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за власні кошти здійснили поховання ОСОБА_6, що позивачем не оспорюється та повністю підтверджується наданими відповідачами письмовими документам про понесені витрати на ритуальні послуги, ритуальний обід (а.с.110-112).

Встановлено, що відповідачі та малолітня дочка відповідачки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 29.07.2014 року були зареєстровані в квартирі ОСОБА_6, за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою КП «ЖЕК-№1» №2348 від 03.11.2015 року (а.с.120).

Згідно характеристик, виданих дільничним інспектором міліції Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській області Антоновим П.М., по місцю проживання за адресою АДРЕСА_4, а також за адресою: АДРЕСА_2, - по місцю проживання ОСОБА_6 характеризується з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає, скандалів у сім'ї та з сусідами не вчиняє, за місцем проживання користується авторитетом (а.с.108-109).

Також вбачається, що 16 грудня 2014 року ОСОБА_6 посвідчувала довіреність, реєстровий №2223 (а.с.106), яка у зв'язку з хворобою довірителя була підписана у присутності нотаріуса Ткачам Є.В. за місцем проживання ОСОБА_6, за адресою: АДРЕСА_5 Зазначеною довіреністю ОСОБА_6 уповноважувала відповідача ОСОБА_12 бути її представником з питань оформлення спадкових прав після смерті її чоловіка ОСОБА_13, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10

Встановлено, що на випадок своє смерті ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений 05 серпня 2014 року приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є, реєстровий №651, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе її майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).

Згідно з висновком експерта №11 від 06.05.2016 (а.с. 203-206) рукописний запис: «Цей заповіт прочитано мною у голос та власноручно підписано» та підпис від імені ОСОБА_6 на заповіті 05 серпня 2014 року - виконано ОСОБА_6, не зміненим почерком, під впливом відносно-постійних збиваючих факторів природного характеру до яких зокрема відносяться хвороба, похилий вік виконавця тощо. Діагностичних ознак, які б свідчили про вплив на виконавця рукопису збиваючих факторів штучного характеру (до яких зокрема відносяться навмисна зміна власного почерку, незвичний стан) - не виявлено. Діагностичні ознаки, які б свідчили про вплив на виконавця досліджуваного підпису від імені ОСОБА_6 не заповіті 05 серпня 2014 року збиваючих факторів штучного чи природного характеру - відсутні.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, є дочкою ОСОБА_15, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_3 виданим повторно 17 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, а також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 17 березня 2015 року №1 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17 березня 2015 року № 8 (а.с.14, 17-18, 19-20).

Встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_6 реєстровий № 57215159 була відкрита приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є. 12.03.2015 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі, номер витягу 39855273 від 12.03.2015 (а.с.21).

Згідно з листом вих. №313/02-14 від 24.03.2015 Бориспільська міська державна нотаріальна контора повідомила позивача ОСОБА_2 на її заяву від 24 березня 2015 року щодо прийняття спадщини, що відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 24 березня 2015 року за №39954242, спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_6 заведена 12 березня 2015 року за №6/2015 приватним нотаріусом Лазоренко Л.Є. (а.с.23).

Позивач ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є. 24 березня 2015 року із письмовою заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерть її матері ОСОБА_6 (а.с.22).

Рішення Бориспільського міськраойнного суду Київської області від 05 травня 2003 року (а.с.34-35) за позовом ОСОБА_15 до ОСОБА_8 та ОСОБА_2, 3-тя особа КП ЖЕК-1 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, позов ОСОБА_15 було задоволено, визнано ОСОБА_8, ОСОБА_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_6 в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 - відмовлено.

За змістом вказаного рішення вбачається, що в обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог до ОСОБА_15 про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_7, ОСОБА_2 стверджувала, що ОСОБА_15 зловживала спиртними напоями, вела антигромадській спосіб життя, вчиняла сварки, виганяла її з квартири, а в травні 2002 року в її відсутність вивезла всі її з чоловіком речі, замінила замок від вхідних дверей (а.с.34).

Водночас, в рішенні суду зазначено, що ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з травня 2001 року з власної ініціативи, оскільки переїхала жити до ОСОБА_16, з яким перебуває у громадянському шлюбі, а також зазначено про те, що ніяких доказів того, що позивач ОСОБА_15 чинила перешкоди відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_8 в користуванні спірним жилим приміщенням суду не надано.

Згідно з довідками Бориспільської ЦРЛ від 13.11.2015 року (а.с.140-141) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувала.

Згідно ст.1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст.1234 ЦК України - право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Згідно ст..1247 ЦК України - заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами. Визначеними у ст..1251-1252 ЦК.

Згідно ст..1248 ЦК України - нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно, або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому випадку заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо сам заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіт має відбуватись при свідках у відповідності до ст..1253 ЦК. Згідно ст.. 1253 ЦК України - на бажання заповідача заповіт може бути посвідчений при свідках, а у випадках, передбачених абзацом 3 ч.2 ст.1248 і ст..1252 цього Кодексу присутність не менше як двох свідків є обов'язковою, причому свідками не можуть бути спадкоємці за заповітом та члени сім'ї і родичі спадкоємців за заповітом .

Згідно ст.1255 ЦК України нотаріус, свідки , а також особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту.

Як вбачається з матеріалів справи, заповіт відповідає вимогам закону щодо його форми - він викладений у вигляді письмового документу, підписаний безпосередньо заповідачем у присутності нотаріуса, посвідчений нотаріусом, який перевірив дієздатність заповідача і з'ясував його дійсну волю щодо розпорядження майном на випадок його смерті. Нотаріусом дотримано порядок посвідчення заповіту, зокрема послідовність всіх необхідних у даному процесі дій, і позивачем не доведено таких порушень даного процесу, які б вели до недійсності заповіту.

Доводи позивача, що волевиявлення спадкодавця ОСОБА_6 не було вільним в не відповідало її волі, жодним належним і допустимим доказом не доведено, та спростовується змістом самого заповіту, а також висновком судово-почеркознавчої експертизи, якою встановлено, що рукописний текст та підпис заповідача ОСОБА_6 зроблений її рукою не під впливом збиваючих факторів штучного характеру, тобто не пов'язаних із хворобою та її віком, та показаннями свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,ОСОБА_7, які підтвердили що поведінка ОСОБА_6 була адекватною, що у ОСОБА_6 та відповідачів склалися добрі стосунки, а також що ОСОБА_6 висловлювала наміри залишити відповідачам у власність своє майно, а з дочкою - позивачем у справі, вона не спілкувалась, висловлювала небажання про неї згадувати.

Та обставина, що позивач та померла ОСОБА_6 не спілкувались протягом тривалого часу, що позивач матері не допомагала, нею не опікувалась, позивачем визнана та підтверджується вищенаведеними показами свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,, а також свідків ОСОБА_20, ОСОБА_21

Надана позивачем та досліджена в судовому засіданні медична документація ОСОБА_6 не містить жодних висновків щодо наявності у спадкодавця психічного або іншого захворювання, внаслідок якого вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.216-240).

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відсутні передбачені статтею 1257 ЦК України підстави для визнання заповіту недійсним, позов необґрунтований і задоволенню не підлягає. З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Оскільки, судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: