У Х В А Л А

Іменем України

05 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Панька В.Ф.,

суддів Дроботі В.В., Власова С.О.,

при секретарі Рогач О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 лютого 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Дельта Банк» /надалі Банк/ звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивував тим, що: 31 липня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №238/ФКВ -07, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 13 000,00 дол. США з розрахунку 12% річних на строк з 31.07.2007 року по 30.07.2022 рік. В частині надання кредитних коштів ТОВ «Укрпромбанк» свої зобовязання виконав в повному обсязі. 30.06.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки №238 від 31.07.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 31.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 155973,13 грн. з яких тіло кредиту 142833,73 грн., відсотки 11443,65 грн., комісія за ведення кредиту 1695,75 грн. У звязку з наведеним, банк просив стягнути з відповідачів солідарно вказану суму заборгованості. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 лютого 2016 року вищевказаний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 155973,13 грн., та судовий збір в розмірі 1559,73 грн. В решті вимог відмовлено. Банк не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріально та процесуального права. Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань недопускається. Статтями 553 та 554 ЦК України передбачено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За змістом ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Аналіз норм вказує на те, що порука та відповідальність поручителя припиняються лише після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги апелянта зводяться до твердження того, що: суд першої інстанції дійшов до хибного висновку про те, що порука за договором є припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Однак, зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного. Судом першої інстанції встановлено, що 31 липня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №238/ФКВ-07 за яким Банк надав а позичальник отримав кредитні кошти в сумі 13000,00 дол. США на строк 180 місяців. В забезпечення зобовязань за кредитним договором між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №238/Zфпор 07 01 від 31.07.2007 року, за яким поручитель поручився перед кредитором за Кредитним договором. П.10 вказаним договором встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання забовязання по Кредитному договору Баржником чи поручителем. Тобто не встановлено строку дії договору в розумінні ст. 252 УК України. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором кредиту, поданим Банком, відповідачем не був погашений черговий платіж за грудень 2014 року. Платіж, здійснений у січні 2015 року пішов на погашення простроченої заборгованості за листопад 2014 року, що становила 195,24 дол. США простроченої та 68,07 дол. США чергового платежу. Відтак шестимісячний строк необхідно відраховувати від строку погашення чергового платежу за грудень 2015 року, а саме з 20 січня 2015 року. Позов Банком поданий до суду в кінці серпня 2015 року, тобто з пропуском шестимісячного строку з дня виникнення заборгованості за черговим платежем. За правилом ч.4 ст. 559 ЦК порука припиняється, зокрема, після закінчення строку встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного в'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. За змістом положень ч. 4 ст. 559 ЦК України для припинення поруки має настати декілька умов: настання строку, визначеного у договорі поруки, або настання строку виконання основного зобов'язання; непред'явлення вимог до поручителя протягом шести місяців з дня настання такого строку. При цьому строк настання виконання основного зобов'язання може настати у строк, визначений договором або законом. В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Установивши що, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не пред'явив вимоги до поручителя, слід вважати поруку припиненою на підставі ч.4 ст.559 ЦК України. Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Ураховуючи викладене, та те, що вимоги до поручителя в установлений законом строк позикодавцем пред'явлено не було, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що порука є припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін. Враховуючи наведене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає. Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити. 2. Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 лютого 2016 року по даній справі залишити без змін. 3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: