Ухвала

іменем україни

16 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Експериментальний завод залізобетонних шпал» до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», ОСОБА_2, треті особи: Міністерство фінансів України, Національний банк України, про визнання недійсним кредитного договору та стягнення збитків, за касаційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Експериментальний завод залізобетонних шпал» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року Відкрите акціонерне товариство «Експериментальний завод залізобетонних шпал» (далі - ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал») звернулось до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 01 вересня 2006 року між ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» в особі голови правління ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (далі - ВАТ АБ «Укргазбанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»), було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію для ведення поточної діяльності з лімітом в сумі 18 000 000 грн, зі сплатою 18 % річних терміном до 31 серпня 2011 року.

14 грудня 2007 року та 26 березня 2009 року між банком та ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» було укладено додаткові угоди щодо зміни суми ліміту кредитної лінії та графіка повернення кредиту без зміни його кінцевого строку.

04 вересня 2006 року на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором банком було прийнято:

- в іпотеку майновий комплекс загальною площею 10 249 кв. м, який знаходиться по АДРЕСА_1 (договір іпотеки без оформлення заставної);

- у заставу транспортні засоби та обладнання згідно з переліком.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та відкрив позичальнику позичковий рахунок, з якого у період з 04 вересня по 26 листопада 2006 року було видано кредит в сумі 17 999 405 грн 02 коп.

04 вересня 2006 року між ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» в особі голови правління ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_1, який на той час перебував на посаді голови спостережної ради ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал», було укладено договір безвідсоткової позики грошових коштів у сумі 15 549 889 грн 89 коп., яка в подальшому була збільшена до 16 049 889 грн 89 коп. на підставі додаткової угоди до вказаного договору позики від 28 грудня 2006 року.

ОСОБА_1 своїх зобов'язань щодо повернення суми позики не виконав та грошові кошти не повернув.

З огляду на викладене позивач вважав, що оспорюваний кредитний договір було укладено внаслідок зловмисної домовленості відповідачів, оскільки залучені кредитні кошти було використано для надання позики ОСОБА_1 для особистих цілей, у зв'язку із чим ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» було завдано збитків.

Враховуючи наведене позивач, з урахуванням збільшення позовних вимог просив визнати вказаний кредитний договір недійсним та стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ПАТ АБ «Укргазбанк» збитки, завдані позивачу укладанням вказаного договору, у розмірі 15 242 436 грн 40 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним кредитний договір від 01 вересня 2006 року, укладений між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк»), та ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал»).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» збитки у сумі 15 242 436 грн 40 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Накладено арешт на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки згідно з договором іпотеки від 04 вересня 2006 року.

Накладено арешт на рухоме майно, що є предметом договорів застави від 04 вересня 2006 року.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2015 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року скасовано. У задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині накладання арешту на майно позивача, а в частині визнання недійсним кредитного договору залишити без змін та скасувати рішення апеляційного суду.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що протоколом засідання спостережної ради ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» від 15 червня 2006 року під головуванням голови спостережної ради ОСОБА_1 прийнято рішення, яким визначено залучити кредитні кошти у ВАТ АБ «Укргазбанк» та передати в заставу (іпотеку) цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку із затримкою оплати продукції ДП «Укрзалізничпостач» та необхідністю розвитку виробничої бази.

Рішенням загальних зборів ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» від 23 серпня 2006 року затверджено рішення спостережної ради про отримання кредиту для подальшого розвитку товариства з наданням в заставу вищевказаного цілісного майнового комплексу.

На зазначених загальних зборах ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» від 23 серпня 2006 року на посаду голови правління підприємства був призначений ОСОБА_2, якого відповідно до протоколу від 30 серпня 2006 року уповноважено на укладення оспорюваного кредитного договору.

01 вересня 2006 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» в особі голови правління ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію для ведення поточної діяльності з лімітом в сумі 18 000 000 грн, зі сплатою 18 % річних, а починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості - 19 % річних та кінцевим терміном повернення 31 серпня 2011 року.

Починаючи з вересня 2007 року встановлено зменшення ліміту кредитної лінії - по 375 000 грн щомісяця згідно з графіком.

Додатковою угодою від 14 грудня 2008 року змінено графік зменшення ліміту кредитної лінії.

Додатковою угодою від 26 березня 2009 року змінено графік зменшення ліміту кредитної лінії, процентну ставку збільшено до 20 % річних, а за простроченою заборгованістю - до 21 % річних.

04 вересня 2006 року на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором банком було прийнято:

- в іпотеку майновий комплекс загальною площею 10 249 кв. м, який знаходиться по АДРЕСА_1 (договір іпотеки без оформлення заставної);

- у заставу транспортні засоби та обладнання згідно з переліком.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та відкрив позичальнику позичковий рахунок, з якого у період з 04 вересня по 26 листопада 2006 року було видано кредит в сумі 17 999 405 грн 02 коп.

04 вересня 2006 року між ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» в особі голови правління ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір безвідсоткової позики грошових коштів у сумі 15 549 889 грн 89 коп. з терміном повернення - 04 вересня 2011 року.

Згідно із випискою з особового рахунку позивача, відкритого у ВАТ АБ «Укргазбанк», за 04 вересня 2006 року на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 з розрахункового рахунку ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» перераховано грошові кошти у сумі 15 549 890 грн 07 коп.

28 грудня 2006 року між ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» в особі голови правління ОСОБА_4 та фізичною особою ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору безвідсоткової позики грошових коштів від 04 вересня 2006 року, за умовами якої сума позика була збільшена до 16 049 889 грн 89 коп.

З отриманих ОСОБА_1 коштів в сумі 16 049 889 грн 89 коп. частково повернув ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал», а саме: 06 березня 2007 року - 159 840 грн; 06 березня 2007 року - 522 450 грн; 10 квітня 2007 року - 100 тис. грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 05 липня 2013 року з ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» стягнуто 11 625 000 грн простроченої заборгованості за кредитом, 13 376 грн 71 коп. простроченої заборгованості за процентами, 8 490 324 грн 74 коп. простроченої заборгованості за процентами, 1 845 798 грн 37 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1 279 068 грн 75 коп. пені за несвоєчасне погашення процентів, 5 000 грн штрафу за порушення умов договору іпотеки щодо страхування предмета іпотеки, 10 000 грн штрафу за порушення умов договору застави та звернуто стягнення на предмети іпотеки і застави.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявність зловмисної домовленості між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 підтверджується тим, що ОСОБА_1 як акціонер і голова спостережної ради на момент укладення оспорюваного договору був наділений обсягом повноважень представника заводу та виступав таким представником у взаємовідносинах з банком, забезпечив прийняття рішень заводу про залучення кредитних коштів, які, як достеменно було відомо банку, були використані на особисті потреби ОСОБА_1 як фізичної особи і не були пов'язані з поточною діяльністю товариства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ст. 232 ЦК України, оскільки позивачем не доведено, що оспорюваний кредитний договір укладений між ОСОБА_1 як представником заводу в результаті домовленості з представниками Банку всупереч інтересам заводу. При цьому звертав увагу на те, що збитки ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» завдані внаслідок нецільового використання кредитних коштів, а саме: укладення договору безвідсоткової позики грошових коштів з ОСОБА_1, а не у зв'язку з незаконним отриманням кредиту.

Перевіряючи матеріали справи, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», для визнання правочину недійсним на підставі ст. 232 ЦК України необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Отже, необхідними ознаками правочину, вчиненого у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою, є: 1) наявність умисної змови між представником потерпілої сторони правочину і другою стороною з метою отримання власної або спільної вигоди; 2) виникнення негативних наслідків для довірителя та незгода його з такими наслідками; 3) здійснення дій представника в межах наданих йому повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 59, ч. 1 ст. 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження зловмисної домовленості представників сторін оспорюваного кредитного договору позивач посилається на низку встановлених обставин, а саме: на особистий вплив ОСОБА_1 як акціонера - власника 89,2148 % акцій заводу і голови його спостережної ради на прийняття рішень щодо залучення кредитних коштів; на перебування ОСОБА_2 на посаді голови правління заводу протягом короткотривалого періоду (з 23 серпня по 11 вересня 2006 року), коли було укладено оспорюваний кредитний договір та договір безвідсоткової позики між заводом і ОСОБА_1 в день надходження кредитних коштів на рахунок позивача, а також на умови цього договору - передачу коштів у позику без відсотків за їх користування та без забезпечення виконання зобов'язань боржника за цим договором.

Судом апеляційної інстанції правильно встановлено, що оспорюваний кредитний договір від 01 вересня 2006 року від імені ВАТ «Експериментальний завод залізобетонних шпал» вчинено його представником ОСОБА_2, і ніким правомочність і правомірність його дій не заперечується і не оспорюється, при цьому ОСОБА_1 не був представником заводу в момент вчинення кредитного договору ні в силу своєї посади, ні як власник акцій товариства.

Тобто обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог за ст. 232 ЦК України, не стосуються правовідносин між заводом і банком як сторонами оспорюваного правочину.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції із дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з вищенаведених підстав.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2015 року, яким переглянуто та скасовано рішення суду першої інстанції, оскільки вказане судове рішення законне та обґрунтоване, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Експериментальний завод залізобетонних шпал» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

В.М.Колодійчук

І.М.Фаловська