УХВАЛА іменем україни
06 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

МартинюкаВ.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовомОСОБА_3 до Садівничого товариства «Рябина» про визнання незаконним і скасування протоколу загальних зборів членів товариства в частині,

за касаційною скаргою Садівничого товариства «Рябина» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Садівничого товариства «Рябина» (далі - СТ «Рябина»), посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,047 га, яка розташована на території СТ «Рябина» в смт Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. На підставі протоколу загальних зборів членів СТ «Рябина» від 12 травня 2012 року № 14 його було виключено із членів СТ «Рябина».

ОСОБА_3 вважав, що зазначений протокол у вказаній частині є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки суперечить вимогам чинного законодавства та установчих документів СТ «Рябина».

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

10 березня 2015 року на адресу суду надійшла заява СТ «Рябина» про ухвалення додаткового рішення, оскільки в рішенні від 11 грудня 2014 року не вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року заяву задоволено.

Доповнено рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року другим абзацом наступного змісту: «Стягнути з ОСОБА_3 на користь Садівничого товариства «Рябина» судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу, у розмірі 2 500 грн».

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року скасовано, у задоволенні заяви СТ «Рябина» про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2 500 грн відмовлено.

У поданій касаційній скарзі СТ «Рябина» просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий апеляційний розгляд.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи заяву СТ «Рябина» про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції зазначав наступне.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Із матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2014 року між СТ «Рябина» та адвокатом Бурянським А.В. укладено договір про надання правової допомоги, а також було сплачено 2 500 грн за надання правової допомоги у цивільній справі № 175/4303/15 за позовною заявою ОСОБА_3 до СТ «Рябина» про визнання незаконним і скасування протоколу загальних зборів членів товариства в частині.

Відповідно до змісту ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Бурянським А.В. надано правову допомогу СТ «Рябина», що підтверджується довідкою про обсяг наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги.

Також з матеріалів справи вбачається, що СТ «Рябина» сплачено адвокату Бурянському А.В. 2 500 грн.

За таких обставин суд першої інстанції задовольнив заяву СТ «Рябина», проте резолютивна частина додаткового рішення не відповідає вимогам процесуального закону.

11 грудня 2014 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області ухвалено додаткове рішення, яким доповнено рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року другим абзацом наступного змісту: «Стягнути з ОСОБА_3 на користь Садівничого товариства «Рябина» судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу, у розмірі 2 500 грн».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом додаткове рішення повинно відповідати загальним вимогам, які передбачені для рішення суду, тобто містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини. Суд при ухваленні додаткового рішення обмежується аналізом лише тих обставин, які стосуються підстав для ухвалення додаткового рішення. В описовій частині суд повинен додатково зазначити, коли було ухвалене рішення, яке доповнюється додатковим рішенням. У резолютивній частині суд вирішує лише ті питання, які викликали необхідність ухвалення додаткового рішення. При цьому резолютивна частина додаткового рішення не повинна повторювати зміст резолютивної частини «основного» рішення, тобто того, яке доповнюється.

На порушення зазначеної норми суд першої інстанції доповнив «основне» рішення другим абзацом, що є неприпустимим, оскільки додаткове рішення є самостійним процесуальним документом.

Апеляційний суд, скасовуючи додаткове рішення та відмовляючи в задоволенні заяви, зазначав, що суд не звернув належної уваги на те, що договір між адвокатом та СТ «Рябина» про надання правової допомоги укладено 28 листопада 2014 року, рішення ухвалено судом 11 грудня 2014 року, тобто суд послався на судові витрати, понесені після ухвалення рішення суду: на складання заперечень на апеляційну скаргу ОСОБА_3, на складання заяви про винесення додаткового рішення; суд не навів відповідний розрахунок, який би підтверджував, які саме фактичні витрати понесені стороною на надання правової допомоги; при ухваленні додаткового рішення судом порушені норми процесуального права щодо надання доказів (ст. ст. 59, 60 ЦПК України).

Проте з висновком апеляційного суду погодитися не можна з таких підстав.

28 листопада 2014 року між СТ «Рябина» та адвокатом Бурянським А.В. укладено договір про надання правової допомоги, СТ «Рябина» сплатило Бурянському А.В. 2 500 грн. 11 грудня 2014 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення.

На а. с. 8, т. 2 міститься довідка про обсяг наданої правової допомоги адвокатом Бурянським А.В., в якій зазначено такі процесуальні дії: ознайомлення з матеріалами позову та матеріалами СТ «Рябина», консультація та складання заперечень на позовну заяву, підготовка заяви про допуск адвоката до участі у справі (2 години); процесуальні дії щодо ознайомлення з матеріалами справи в суді першої інстанції (0,5 години); представлення інтересів СТ «Рябина» в судовому засіданні 03 грудня 2014 року (1 година); представлення інтересів СТ «Рябина» в судовому засіданні 11 грудня 2014 року (1 година); представлення інтересів СТ «Рябина» в судовому засіданні апеляційного суду (1 година); складання заяви про ухвалення додаткового рішення (0,5 години).

З урахуванням нормативно-правових актів, які регулюють зазначене питання, вартість однієї години роботи адвоката складає 487 грн 20 коп. на годину. З урахуванням витрачених адвокатом 6 годин сума допомоги складає 2 923 грн 20 коп.

На а. с. 78, т. 1 містяться заперечення СТ «Рябина» проти позову, датовані 02 грудня 2014 року, в яких заявник просить відмовити в позові ОСОБА_3 та стягнути 2 500 грн витрат на правову допомогу адвоката БурянськогоА.В. При цьому заперечення у суді не зареєстровані.

Оскільки заперечення подані до ухвалення рішення судом першої інстанції та останнім це питання не вирішено, висновок апеляційного суду про те, що складання заяви про ухвалення додаткового рішення (0,5 години) не можна брати до уваги, є неправильним.

Таким чином, з урахуванням витрачених адвокатом 5,5 годин сума допомоги складає 2 679 грн 60 коп.

Оскільки СТ «Рябина» просило стягнути 2 500 грн, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви.

Разом із тим із мотивувальної частини додаткового рішення підлягає виключенню посилання про доповнення рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Садівничого товариства «Рябина» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року скасувати, додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року залишити в силі, виключивши із його резолютивної частини посилання на доповнення рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня В.І. Мартинюк О.М. Ситнік