Справа №592/3228/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Косолап М. М.
Номер провадження 22-ц/788/1775/16 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 вересня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_4,

про визнання поруки припиненою,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 вересня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволений.

Порука за договором поруки № 89203729, укладеним 23 січня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 визнана такою, що припинена.

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

При цьому, з посиланням на ст.559 ЦК України зазначає, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у їхньому ж випадку, відсоткова ставка за кредитом не змінювалася і обсяг відповідальності поручителя не збільшувався, що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості за кредитом ОСОБА_4 станом на 27 травня 2016 року за кредитним договором №000 від 23 січня 2007 року. Вважає, що позивачем не доведено, що мають місце обставини збільшення обсягу його відповідальності як поручителя шляхом зміни основного зобов'язання без його згоди. Безпідставними є висновки суду першої інстанції про те, що поручитель не надавав, а Банк не отримував згоди на зміну умов кредитного договору, оскільки ніяких змін у договір внесено не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «УкрСиббанк» - Павленка А.А., який апеляційну скаргу підтримує з мотивів у ній викладених, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6, який проти скарги заперечує, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7, яка покладається на розсуд суду, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з огляду на наступне.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що у порушення пункту 2.1. Договору поруки 31 березня 2010 року кредитор без згоди поручителя змінив умови основного договору з боржником, збільшив визначену пунктом 1.3. кредитного договору за використання кредитних коштів процентну ставку з 8,49% до 16,98%, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, вірно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував відповідні їм норми матеріального права.

Цей висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», який 05 липня 2016 року остаточно уточнивши, просив визнати такою, що припинена поруку за договором поруки № 892037 від 23 січня 2007 року, укладеним між ним та АКІБ «УкрСиббанк». Свої вимоги мотивував тим, що 23 січня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0. Того ж дня, тобто 23 січня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором між ним (ОСОБА_3.) та відповідачем укладений договір поруки № 892037. Договором кредиту встановлена процедура збільшення процентної ставки - банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення останньому поштою відповідного рекомендованого листа. Про збільшення процентної ставки банк, протягом 14 днів з дати її збільшення повідомляє позичальника, шляхом направлення останньому поштою відповідного повідомлення за вказаною адресою позичальника і в такому повідомленні зазначається новий розмір процентної ставки та дата з якої розпочато застосування цього нового розміру ставки. Відповідач в односторонньому порядку збільшував відсоткову ставку з 8,49% річних до 16,98% річних на прострочену суму заборгованості з 31 березня 2010 року та в подальшому при виникненні простроченої заборгованості. Тоді як пунктом 2.1. Договору поруки визначено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови Договору кредиту з позичальником, в наслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя. Зазначив, що йому як поручителю листів про підвищення розміру відсотків не направлялося. Банк не визнає право, що закріплене ч.1 ст. 559 ЦК України на припинення поруки у зв'язку зі зміною зобов'язання без його згоди, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, оскільки пред'явив до нього позовні вимоги у справі № 592/11714/14-ц, що знаходиться в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми. Вважає, що порука припинилася у зв'язку зі збільшенням обсягу відповідальності, оскільки після збільшення розмірів відсоткової ставки неодноразово сплачував заборгованість по кредиту, в тому числі і підвищені проценти. Порука припинилася, оскільки відповідачем вимога до поручителя не була заявлена в межах шести місяців від дня настання строку погашення чергового платежу за кредитним договором, строк сплати яких встановлено у додатку № 1 до кредитного договору (графік погашення заборгованості по кредиту та процентів по ньому). Прострочення плати чергового платежу виникло з 25 січня 2012 року, а позов про стягнення заборгованості поданий ПАТ «УкрСиббанк» лише 03 листопада 2014 року, тобто після спливу шестимісячного строку з моменту прострочення сплати чергового платежу. З цих підстав порука припинилася також у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку з моменту настання строку сплати чергового платежу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Так, згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 23 січня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у формі кредитної лінії в іноземній валюті в сумі 65497,00 швейцарських франків, що за курсом Національного банку України на день укладення договору становить 26 4607,88 грн., зі сплатою процентів та комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором, з кінцевим строком погашення до 22 січня 2018 року (а.с. 7 - 16).

В забезпечення виконання вищезгаданого кредитного договору між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 892037 від 23 січня 2007 року (а.с.17-18) за умовами якого позивач зобов'язався відповідати за невиконання ОСОБА_4 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з 23 січня 2007 року № 0 від 23 січня 2007 року (основний договір) в повному обсязі як існуючих в даний час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (пункт 1.4.)

Пунктом 1.3. кредитного договору визначено, що за використання кредитних коштів процентна ставка встановлюється в розмірі 8,49% річних; відповідно до пункту п.1.3.2 сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених ч. 1 п.9.2 Договору.

У пункті 9.2 кредитного договору сторони погодили, що протягом дії цього договору банк відповідно до умов п. 1.3.1 Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі порушення позичальником, зокрема кредитної дисципліни (неналежного виконання умов цього договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором) (пункт 9.2.а). Сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п.9.2. Договору, банк може збільшити розмір процентної ставки за договором у наступному порядку - банк не пізніше, ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника. Такий новий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні банку до позичальника, без укладання сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього договору. У разі незгоди із встановлюваним згідно умов цього договору новим розміром процентної ставки, позичальник у строк не пізніше ніж за 7 календарних днів до дати початку дії нової ставки, вказаної у повідомленні банку, зобов'язується надати на зазначену у договорі адресу банку письмове повідомлення про свою незгоду із такою новою ставкою.

Згідно п. 5.10 кредитного договору у випадку порушення позичальником вимог Договору, банку має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього договору.

Пунктом п. 2.1. Договору поруки передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, повідомленнями, та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення змін.

Згідно п. 3.1. Договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором.

05 серпня 2014 року AT «УкрСиббанк» на адресу позичальника ОСОБА_4 була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, яка утворилася станом на 17 липня 2014 року та ним отримана 13 серпня 2014 року (а.с. 76- 77, 80).

Аналогічну вимогу AT «УкрСиббанк» 05 серпня 2014 року направив на адресу поручителя ОСОБА_3, рекомендований лист повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.78 - 79, 81).

11 листопада 2014 року ПAT «УкрСиббанк» завернувся з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа 592/11714/14-ц).

ПАТ «УкрСиббанк» звертаючись до Ковпаківського районного суду м. Суми 11 листопада 2014 року з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором надав Довідку - розрахунок заборгованості за кредитом ОСОБА_4 на 27 жовтня 2014 року за кредитним договором № 0 від 23 січня 2007 року, з якої вбачається, що процентна ставка неодноразово збільшувалася з 8,49% до 16,98% зокрема - 31.03.2010 р. 30.09.2010 р., 29.10.2010 р., 30.11.2010 р. 31.12.2010 р., 31.01.2011 р., 28.02.2011 р., 31.03.2011 р., 30.06.2011 р., 29.07.2011 р., 31.08.2011 р. та інш. (а.с. 23- 32).

При цьому позивач ОСОБА_3, його дружина та ОСОБА_4 здійснювали виплати по кредиту, що підтверджується наданими суду квитанціями від 23.04.2014 р., 25.07.2014 р., 11.08.2014 р., 09.09.2014 р., 29.10.2014 р. (а.с. 97- 100).

Пунктом 1.3. Договору про надання споживчого кредиту № 0 визначено процентну ставку у розмірі 8,49% річних.

На виконання умов, визначених у п. 1.3.2 та ч. 1 п.9.2 Договору про надання споживчого кредиту № 0 відповідачем суду не надано будь - яких доказів направлення поштою відповідного рекомендованого листа позичальнику ОСОБА_4 та поручителю ОСОБА_3 не пізніше, ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення, а саме з 8,49% річних установлених договором до 16,98 % річних.

Ухвала суду першої інстанції від 12 серпня 2016 року про витребування доказів - листів, направлених рекомендованою поштою про збільшення розміру процентної ставки в сторону збільшення на прострочену суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0, укладеним 23 січня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 відповідно до пункту 9.2 договору на адресу - позичальника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_3 відповідачем не виконана.

Представник відповідача у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції зазначив про відсутність та не можливість надання суду зазначених листів.

Всупереч положенням ст. 60 ЦПК України відповідач не довів належними доказами ту обставину, що він у встановленому договором порядку дотримався процедури повідомлення позичальника і позикодавця про підвищення відсоткової ставки.

Не можливо погодитись з доводами відповідача про те, що не мало місця підвищення відсоткової ставки.

Як вбачається з наданої Банком довідки - заборгованості за кредитом (а.с.23-32), з дня укладення кредитного договору відсоткова ставка за кредитом нараховувалась у визначеному договором розмірі - 8,49%, а з березня 2010 і до вересня 2014 року відсоткова ставка періодично встановлювалась у розмірі 16,98%. Сума заборгованості погашалась позичальником з урахуванням підвищеної нарахованої відсоткової ставки.

З пояснень представника Банку у судовому засіданні вбачається, що Банк у 2015 році провів сторнування заборгованості, тобто, здійснив перерахунок заборгованості за весь період часу, виходячи з відсоткової ставки, визначеної умовами кредитного договору - 8,49%. Такі дії є правом Банку, вони не суперечать умовам кредитного договору, водночас здійснення Банком через 8 років після укладення оспорюваного договору поруки і через 5 років з моменту підвищення відсоткової ставки сторнування заборгованості не впливає на суть заявлених позовних вимог про визнання припиненою поруки, оскільки Банк без згоди поручителя змінив умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя.

Згідно ч. 1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності.

Судом першої інстанції повно та всебічно встановлені фактичні обставини справи, дана належна оцінка зібраним у справі доказам, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, не дають підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -