Справа № 467/155/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря Сіваченко Ю.І.

представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка скаргу ОСОБА_2 Набільєвича на неправомірні дії та рішення державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області Курило В.В. щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на все майно ОСОБА_2, звернення до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з поданням від 08.10.2015 року № 13749 про встановлення тимчасового обмеження виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 неправомірними; визнати неправомірною постанову державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області Курило В.В. від 11.09.2015 року ВП № 48719468 про відкриття виконавчого провадження та від 29.09.2015 року ВП № 48719468 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; зобовязати Дніпровський ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області зняти арешт з всього майна ОСОБА_2, накладений постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області Курило В.В. від 29.09.2015 року ВП № 48719468.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивував тим, що на підставі виконавчого листа № 467/155/15-ц від 05.06.2015 року, виданого Арбузинським районним судом Миколаївської області, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області з заявою про відкриття виконавчого провадження. При цьому представником ПАТ КБ «ПриватБанк» ВДВС повідомлено, про те, що боржник неофіційно працевлаштований в м. Дніпродзержинськ та фактично проживає в найманій квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Незважаючи на те, що дані про працевлаштування та проживання ОСОБА_2 в м. Дніпродзержинськ офіційно не підтверджені, державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області Курило В.В.

- 11.09.2015 року винесено постанову ВП № 48719468 про відкриття виконавчого провадження та складено виклик ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 до Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ.

- 21.09.2015 року винесено постанову про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору.

- 29.09.2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

- 29.09.2015 року винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

- 08.10.2015 року внесено подання до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська про встановлення ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

- 20.11.2015 року направлено лист до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.11.2015 року.

- 19.11.2015 року складено виклик ОСОБА_2 до Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ.

- В листопаді 2015 року (точна дата не зазначена), складено акт державного виконавця про те, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 не мешкає, встановити місце його проживання на території району не можливо, майна та грошових коштів на рахунках, належних боржникові, не виявлено.

- 26.11.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

При цьому скаржник звертає увагу суду на те, що згідно виконавчого листа від 05.06.2015 року, виданого Арбузинським районним судом Миколаївської області, адресою його проживання зазначено: м. Київ, вул. Героїв Сталінграду, 63/57. У відповідності до повідомлення міграційної служби у м. Дніпродзержинську, державному виконавцю ще 25.09.215 року повідомлено про те, що місце проживання ОСОБА_2 за відомостями адресно-довідкової служби УДМС України у Дніпропетровській області не значиться. А також зазначив, що за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Дніпробудівська, 13-а, яка зазначається в постанові про відкриття виконавчого провадження та інших матеріалах виконавчого провадження, знаходиться гуртожиток № 3 Дніпродзержинського державного технічного університету.

За такого вважає, що своїми діями державний виконавець Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області Курило В.В., порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а тому його дії та прийняті ним рішення є незаконними.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 підтримав вимоги заявлені у скарзі та просив суд їх задовольнити, оскільки такі є обґрунтованими та законними.

Представник Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши думку представника скаржника, вивчивши матеріали справи та перевіривши надані докази, приходить до наступного.

Так, заочним рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2015 року позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором що станом на 15 вересня 2014 року складає 21134, 36 доларів США, що еквівалентно 271633 грн. 24 коп., з яких: - 11850,57 доларів США, що еквівалентно 152872 грн. 35 коп. - заборгованість за кредитом, - 9283,79 доларів США, що еквівалентно 119760 грн. 89 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2716 грн. 33 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір в сумі 10 грн. (а.с. 78-79)

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 22 лютого 2016 року рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь банку 1000 грн. в якості боргу змінено та зазначено про стягнення цієї суми на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» солідарно з ОСОБА_2 В іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 144-151).

05 червня 2015 року у справі було видано виконавчий лист № 467/155/15-ц (а.с. 83, 181).

Відповідно до заяви стягувача від 11 вересня 2015 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив начальника Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області прийняти до виконання виконавчий лист № 467/155/15-ц та на підставі ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» відкрити виконавче провадження за встановленою стягувачем інформацією за фактичним місцем проживання боржника ОСОБА_2, а саме зазначено, що такий неофіційно працевлаштований в м. Дніпродзержинськ та фактично проживає в найманій квартирі за адресою: АДРЕСА_3.

Також, відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач просив для забезпечення повного, своєчасного та реального виконання рішення суду винести постанови про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника, оголошення заборони на його відчуження та дані постанови направити у відповідні інстанції. Також просив звернутись до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у прав виїзду за межі України (а.с. 197).

Інформація щодо фактичного місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 також підтверджується довідкою стягувача від 14 вересня 2015 року (а.с. 199).

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області Курило В.В. від 11 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 48719468, де адреса боржника зазначена за заявою стягувача АДРЕСА_4 (а.с. 200) За календарем дата винесення постанови припадає на пятницю, що є останнім робочим днем тижня.

Вказану постанову відправлено боржнику рекомендованою кореспонденцією 16 вересня 2015 року (а.с. 212-214).

Відповідно до виклику державного виконавця (а.с. 202, 224) ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_5, запропоновано зявитися до державного виконавця.

Постановою державного виконавця від 29 вересня 2015 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2Н та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 203) про що внесено відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 204-205) та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 206).

21 вересня 2015 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про стягнення з ОСОБА_2Н виконавчого збору у розмірі 27163 грн. 32 коп. (а.с. 207)

29 вересня 2015 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про стягнення з ОСОБА_2Н витрат на проведення виконавчих дій у сумі 53,00 грн. (а.с. 209)

23 жовтня 2015 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ на адресу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська внесено подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 (а.с. 215-217)

В листопаді 2015 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС ОСОБА_3 складено акт, яким встановлено, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5 не мешкає. Встановити фактичне його місце проживання не надалося можливим, майна та грошових коштів на території району не виявлено, згідно довідки міграційної служби ОСОБА_2 у м. Дніпродзержинськ не значиться (а.с. 226).

26 листопада 2015 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження направлено для подальшого виконання за адресою, вказаною у виконавчому листі, а саме до Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві для скерування за територіальністю до відповідного відділу ДВС (а.с. 227).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Безпідставне скасування постанови про відкриття виконавчого провадження і як наслідок невиконання рішення суду буде порушувати законні права та інтереси стягувача, що є не допустимим.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб).

Згідно з ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону , в тому числі за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника. У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Згідно ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та зясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Статті 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 11 та ст. 57 вищевказаного Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Проаналізувавши викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Усім наведеним вимогам закону та Інструкції постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 11 вересня 2015 року відповідає.

Державним виконавцем правомірно було відкрито виконавче провадження, оскільки йому було надано на виконання виконавчий лист щодо виконання рішення суду про стягнення із ОСОБА_2Н кредитної заборгованості та заяву стягувача із зазначенням місця фактичного проживання боржника. Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження він направив її за адресою, зазначеною за заявою стягувача, оскільки саме останньому дано законом право для сприяння примусового виконання рішення, зазначати відомості щодо місця проживання, роботи боржника.

Підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження та не прийняття заяви банку у державного виконавця не було.

Всі інші дії державного виконавця щодо подальшого проведення виконавчих дій, також відповідають вимогам закону.

Посилання представника скаржника на ту обставину, що всі постанови, винесені державним виконавцем, окрім постанови про відкриття виконавчого провадження, не містять доказів про відправлення їх боржнику, є помилковим, оскільки вони, як передбачено Законом України «Про виконавче провадження» надсилаються сторонам виконавчого провадження супровідними листами простою кореспонденцією.

Відповідно до п. 3.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами за адресами, зазначеними у виконавчому документі або іншими адресами, про які стало відомо державному виконавцю, або зазначеними у письмовій заяві сторони виконавчого провадження.

Зазначене підтверджується копіями супровідних листів (а.с. 208, 210, 228).

Що ж стосується висновку суду про відсутність підстав для зобовязання Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області зняти арешт з майна ОСОБА_2, який на його думку був накладений неправомірно, оскільки неправомірним була постанова про відкриття виконавчого провадження, то він також на думку суду є правильним, оскільки, як було зазначено вище, постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена державним виконавцем з дотриманням вимог законодавства.

Крім того, виконавче провадження відносно ОСОБА_2 у Дніпровському ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області було закінчено та, як встановлено в судовому засіданні, направлено для подальшого виконання за адресою, вказаною у виконавчому листі, а саме до Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві для скерування за територіальністю до відповідного відділу ДВС.

Крім того, вимоги скарги в частині щодо зобовязання Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області зняти арешт з усього майна ОСОБА_2, накладений постановою державного виконавця Курило В.В. від 29.09.2015 року, не відповідають розясненням п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», де вказано: враховуючи положення статті 383 ЦПК, субєктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

До теперішнього часу вимоги закону боржником ОСОБА_2 щодо виконання рішення суду про стягнення із нього кредитної заборгованості не виконані, тому посилання на те, що державним виконавцем не були дотримані вимоги закону та порушені його права, є безпідставними.

Посилання представника скаржника на ту обставину, що державному виконавцю Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ на день винесення постанови про відкриття провадження достовірно було відомо, що ОСОБА_2 в Дніпропетровській області не значиться, що підтверджується копією довідки УДМС в Дніпропетровській області (а.с. 225), суд вважає помилковим. Наданий доказ не містить беззаперечних доказів того, що ОСОБА_2 не може проживати без реєстрації в АДРЕСА_6. Та не спростовує того факту, що боржник може неофіційно працювати в м. Дніпродзержинську.

За таких же підстав суд вважає неможливим посилання представника скаржника на фотознімки, додані до скарги (а.с. 231-233), як доказ з яких видно, що за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Дніпробудівська, буд. 13-а, розташований гуртожиток № 3 Дніпродзержинського Державного технічного університету. Крім того, як видно із реєстру на відправлення кореспонденції відділом ДВС (а.с. 212) за вказаною адресою мешкає більше десятка боржників. Тому не спростовує того факту, що в гуртожитку, за даною адресою не міг проживати ОСОБА_2

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 є такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 209, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 Набільєвича на неправомірні дії та рішення державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 та зобовязання вчинити певні дії, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області на протязі 5 днів з дня отримання її копії через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_5