АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/1117/16 Головуючий 1 інстанції -
Категорія : інші Доповідач -Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

Кругова С.С.,

за участю секретарів: Прологаєвої А.Д., Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_4, на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 лютого 2015 року по справі за клопотанням ОСОБА_3 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,-

ВСТАНОВИЛА :

01.12.2014 року представник заявника звернувсь до суду з клопотанням, в якому, з урахуванням його уточнень 25.12.2014 року , просив надати дозвіл на примусове виконання рішення іноземного суду. а саме : суду першої інстанції м. Шверін, землі Мекленбург-Передня Померанія , ФРН у справі № 20 F 341/13 від 27.01.2014 року, яке було залишено в законній силі рішенням від 13.06.2014 року та вступило в законну силу 25.07.2014 року щодо права призначення місця проживання спільної дитини сторін, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках тимчасового розпорядження до подальшого вирішення передається ОСОБА_6, батькові дитини ( а.с.1, 64).

Вказані вимоги представник заявника обґрунтовував тим, що зазначене рішення суду першої інстанції , яке набрало законної сили, було ухвалено за результатами розгляду справи про право визначення місця проживання спільної дитини заявника та ОСОБА_7- ОСОБА_5, однак ОСОБА_7 самовільно вивезла дитину і Федеративної Республіки Німеччина до України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2014 року провадження у справі за вказаним клопотанням було відкрито ( а.с.57).

ОСОБА_7 05.02.2015 року подала до суду письмові заперечення, в яких просила відмовити заявнику в задоволенні зазначеного клопотання. Свої заперечення обгрунтовувала тим, що в серпні 2014 року заявник вже звертався до Дзержинського районного суду з таким клопотання та ухвалою суду від 12.08.2014 року вказане клопотання було залишено без розгляду з тих підстав , що заявником не було надано необхідних документів , а саме : документу, який засвідчує , що вона ,не приймавши участі у розгляді справи, була належним чином повідомлена про час та місце її розгляду . Також зазначає на ненадання заявником зазначеного рішення суду в повному його обсязі, а також на те , що вказане рішення не може бути виконано , оскільки в ньому не визначено яким часом охоплюється термін «тимчасово», а тому вказане рішення не є остаточним. ОСОБА_7 також вказує на те, що згідно до діючого законодавства України вона має одинакові права на дитину ( а.с.75-76).

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 лютого 2015 року суд залишив вказане клопотання залишено без розгляду та повернув заявнику разом з доданими документами ( а.с.109-111).

В апеляційній скарзі представник заявника просить скасувати вказану ухвалу як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує тим, що вказана ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, при неповному з»ясуванні судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2015 року, апеляційна скарга була відхилена, а ухвала суду першої інстанції-залишена без змін ( а.с.144-147 ).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року, вказана ухвала апеляційного суду скасована а справа направлена до апеляційного суду на новий розгляд.

В запереченнях на апеляційну скаргу , ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом першої інстанції п.2 ч.2 ст. 397 ЦПК України, вважає,що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання заявника.

Представник заявника в судове засідання суду апеляційної інстанції не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. надав до апеляційного суду письмові пояснення, в яких підтримавши доводи апеляційної скарги зазначає. що відсутність представника заявника не є перешкодою для прийняття законного рішення та скасування ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 та її представника, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, судова колегія приходить до висновку , що апеляційна скарга представника заявника підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи вказане клопотання заявника без розгляду та повертаючи йому вказане клопотання, суд першої інстанції, з посиланням на частини 3 та 4 ст. 394 ЦПК України, виходив з того, що заявник в порушення вимог ч.3 ст. 394 ЦПК України до клопотання не додав повний текст оригіналу рішення або належним чином засвідчену копію, а також документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду та яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

Однак , з такими висновками суду погодитись не можна.

Так, за змістом ст. 394 ЦПК України , яка передбачає вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення суду, суд залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі,що його подала, встановивши,що клопотання не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі передбачені документи.

Порядок розгляду клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду встановлено ст. 395 ЦПК України.

Згідно до вимог частин 2 та 4 вказаної норми ЦПК України, після подання боржником заперечень у письмовій формі або у разі його відмови від подання заперечень, а так само коли у місячний строк з часу повідомлення боржника про одержання судом клопотання заперечення не подано, суддя постановлює ухвалу, в якій визначає час і місце судового розгляду клопотання. Розгляд клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду проводиться суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Як свідчать матеріали справи вказане клопотання заявника було прийнято судом першої інстанції до розгляду, про що свідчить ухвала суду від 15 грудня 2015 року про відкриття провадження у справі , вказане клопотання розглядалось судом першої інстанції в судовому засіданні по суті про що свідчать журнали судових засідань .

Відповідно до ч.6 ст. 395 ЦПК України, розглянувши подані документи та вислухавши пояснення сторін, суд постановлює ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання.

При цьому, підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду встановлені ст.396 ЦПК України.

Постановлюючи ж оскаржувану ухвалу про залишення клопотання заявника без розгляду, на стадії судового розгляду вказаного клопотання , суд першої інстанції, в порушення зазначених вище норм процесуального права, не надав оцінки наданим представником заявника нотаріально посвідченим копіям постанови суду першої інстанції Шверіна від 27.01.2014 року та рішення суду першої інстанції Шверіна від 13.06.2014 року,з їх перекладом на українську мову ( а.с. 1-19, 94-107), а також нотаріально посвідченій копії підтвердження суду першої інстанції Шверіна від 24.09.2014 року про відправлення 24.04.2014 року відповідачці повідомлення на судове засідання, призначене на 16.05.2014 року ( а.с.20-22), а також тексту рішення суду першої інстанції Шверіна від 13.06.2014 року, відповідно до якого у розпорядженні від 15.04.2014 року ( лист 105 А) Верховний земельний суд м. Росток вказав районному суду на той факт ,що Рішення від 27.01.2014 року було винесено неналежним чином, а саме: не було належним чином запрошено відповідача на розгляд справи,що відбувся 14.01.2014 року ,на підставі районний суд м.Шверін назначив термін для усного розгляду судової справи і в цьому разі позивача та відповідача було належним чином запрошено на судове засідання через їх адвокатів ( а.с.103-104), та не розглянув вказане клопотання по суті.

Вказані обставини справи та вимоги зазначених норм процесуального права свідчать про те , що при розгляді клопотання, суд першої інстанції порушив вимоги зазначених норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення цього питання та неповно з»ясував обставини , які мають значення для справи, і це, у відповідності до вимог пунктів 1 та 4 частини 1 ст. 311 ЦПК України, є підставою для скасування зазначеної ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому розгляду справи, і направлення справи для продовження її судового розгляду до суду першої інстанції .

Керуючись пунктами 1 та 4 ч.1 ст. 311, ст.ст. 315, 317, 319, 218 , ч.2 ст. 324 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 лютого 2015 року та справу за клопотанням ОСОБА_3 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду повернути до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така,що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий, суддя: І.Г. Гальянова

Судді : А.І. Колтунова

С.С. Кругова