Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1193/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2016 року Березівський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Кулуніч К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця від 30 липня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження та прийнятті виконавчого документа, заінтересована особа ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з цією скаргою до суду, посилаючись на те, що 29 липня 2014 року вона звернулася із заявою до начальника відділу ДВС Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області про скасування постанови державного виконавця Кулініча Д.Ю., затвердженої 21 червня 2013 року, про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №2-15/11, виданого 4 травня 2011 року Березівським районним судом Одеської області, та відновлення виконавчого провадження, оскільки згідно переліку майна подружжя, яке підлягає передачі в її власність за рішенням суду від 9 березня 2011 року, вона не отримала від боржника ОСОБА_2 магазин «Ти плюс Я», що розташований в м.Березівка по вул.Перемоги, вартістю 8410 грн., та будинок по вул.Дроздова.,14, вартістю 18357 грн.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 також посилається на те, що виконавче провадження було відкрито з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», а саме у звязку з порушенням її права на участь у виконавчому провадженні як стягувача, неповідомленням про відкриття і закриття виконавчого провадження та незалученням її до виконавчих дій, тому просить витребувати з відділу ДВС вищевказане виконавче провадження для ознайомлення, викликати й допитати працівників ДВС ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 щодо відповідності виконавчого провадження закону, скасувати зазначену вище постанову, відновити виконавче провадження та виконати рішення суду від 9 березня 2011 року. Проте, змінюючи свої вимоги, остаточно просить лише скасувати постанову відділу ДВС як незаконну, відновити виконавче провадження та розглядати справу без участі державних виконавців і боржника ОСОБА_2

Представник державної виконавчої служби Березівського районного управління юстиції, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду скарги, у судове засідання не зявився, однак своєї заявою просить розглядати справу без його участі, надавши, при цьому, своє заперечення проти скарги.

ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився та про причини своєї неявки суду не повідомив.

Заслухавши скаржницю та дослідивши матеріали справи та матеріали цивільної справи №2-15/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, 9 березня 2011 року між сторонами виконавчого провадження була укладена мирова угода, яка визнана судом, згідно якої ОСОБА_1 отримала у власність майно, зазначене у мировій угоді, однак до теперішнього часу ОСОБА_2 не передав їй у власність магазин «Ти + Я» по вул.Перемоги м.Березівка та будинок №14 по вул.Дроздова м.Березівка, які також входять до переліку майна, що їй виділено у власність згідно ухвали суду про визнання мирової угоди від 9 березня 2011 року (цивільна справа №2-15/11 а.с.73).

Вказане судове рішення державною виконавчою службою Березівського районного управління юстиції не виконується на даний час.

За черговим зверненням скаржниці до відділу ДВС щодо примусового виконання вказаного рішення суду останній постановою від 30 липня 2014 року відмовив у відкритті виконавчого провадження у звязку з відсутністю у виконавчому документі примусових дій та зобовязань боржника вчинити певні дії або утриматися від них. (а.с.67).

Слід зазначити, що завданням цивільного судочинства у відповідності до ст.1 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 383 і 384 ЦПК України передбачається, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.ст.1,6,7,11 Закону України «Про державну виконавчу службу» державна виконавча служба, завданням якої є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, здійснює виконання рішень судів відповідно до законів України. Працівник органу державної виконавчої служби зобовязаний сумлінно виконувати службові обовязки, не допускати в своїй діяльності порушення прав і законних інтересів громадян та юридичних осіб, гарантований Конституцією України та законами України. Державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsbi v. Greece) указаний суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового рішення».

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження та заперечуючи проти задоволення скарги (а.с.42,67), державний виконавець керувався положеннями ст.ст.26,32 Закону України «Про виконавче провадження».

Відомо, що ст.32 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає заходи примусового виконання рішень, є загальною, але порядок реалізації кожного із зазначеній в даній статті заходів примусового виконання рішень визначено в окремих статтях цього Закону

Так, ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вилучення у присутності понятих предметів у боржника, який самостійно не виконав рішення, і передача їх стягувану, про що повинен складатися акт.

Однак слід враховувати, що при вирішенні питання щодо примусового виконання вказаного вище судового рішення державний виконавець повинен також керуватись наведеними нормами законодавства та положеннями ч.8 ст.8 ЦПК України, в якій йдеться, якщо спірні відносини не врегульовані законом, застосовується закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - необхідно виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Враховуючи наведені норми закону, суд вважає, що державний виконавець Березівського районного управління юстиції Одеської області не здійснив належних заходів з метою своєчасного й повного примусового виконання рішення суду щодо вилучення у боржника майна, що належить скаржниці.

За таких обставин рішення державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження від 30 липня 2014 року не може вважатися законним та обґрунтованим.

Крім того, необхідно звернути увагу, що п.п.2,17,19 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» надається таке розяснення, що справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси. За результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. Судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (стаття 388 ЦПК). Розподіл таких судових витрат здійснюється судом незалежно від того, чи оскаржуються рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, оскільки відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Керуючись ст.ст.8, 10, 60, 212, 386 ЦПК України, ст.ст.1,6,7,32.61 Закону України «Про виконавче провадження»,

УХВАЛИВ:

Визнати дії та рішення старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Березівського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_6 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №2-15/11, виданим Березівським районним судом Одеської області 4 травня 2011 року, неправомірними, скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 30 липня 2014 року й зобовязати його прийняти вказаний виконавчий документ до виконання та забезпечити примусове виконання рішення суду шляхом вилучення у боржника ОСОБА_2 майна, що належить ОСОБА_1, а саме магазин «Ти + Я» по вул.Перемоги м.Березівка Одеської області та будинок №14 по вул.Дроздова м.Березівка Одеської області.

Стягнути з відділу державної виконавчої служби Березівського районного управління юстиції Одеської області судовий збір 243 грн. 60 коп.

Відповідно до ст.389 ЦПК України з дня одержання копії ухвали повідомити у місячний строк суд і скаржницю про виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: