Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2305/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Червонописький В. С. Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

24.11.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Гайсюка О.В., Дьомич Л.М.

із секретарем Федоренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Лісова» на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2016 року, у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Лісова» до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Степова Мрія» про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди землі,

УСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ТОВ «Агрофірма Лісова» звернулось до суду із вказаним позовом, зазначаючи, що 14.05.2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма Лісова» було укладено договір оренди землі, який зареєстровано в Компаніївському відділі КРФ ДП «ЦДЗК» 24.12.2010 року. Актом приймання передачі земельної ділянки відповідач передав земельну ділянку розміром 7,06 га, розташовану на території Лозуватської сільської ради в оренду ТОВ «АФ Лісова». За умовами договору строк дії договору закінчувався 24.12.2015 р. Позивач зазначає, що з 24.12.2010 року по 24.12.2015 року ТОВ «АФ Лісова» користувалося земельною ділянкою відповідно до укладеного договору та ним було виконано всі обов'язки по договору.

20.11.2015 року ТОВ «АФ Лісова» направило цінним листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача лист, в якому зазначило про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі. Оскільки відповідач протягом місяця після закінчення строку дії договору не висловив будь-яких заперечень проти поновлення договору оренди, то позивач вважав, що договір є поновленим відповідно до ст. 33 ЗУ «Про оренду землі». 02.03.2016 р. позивач направив на адресу відповідача додаткову угоду про поновлення договору оренди. В місячний строк дана додаткова угода не була укладена через зволікання орендодавця або не бажанням її укладати. Тому позивач просив суд поновити договір оренди землі, укладений між ТОВ «АФ Лісова» та ОСОБА_2, на той самий строк на тих самих умовах, що передбачені договором.

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ТОВ «Степова Мрія» про визнання договору недійсним. В обґрунтування позову зазначав, що всупереч вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» ОСОБА_2 уклала новий договір оренди землі з ТОВ «Степова Мрія» 02.12.2015 року, який просив визнати недійсним, оскільки на час його укладення діяв договір, укладений між ТОВ «АФ Лісова» та ОСОБА_2

Ухвалою суду від 29.08.2016 року вказані позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2016 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «АФ Лісова» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «АФ Лісова», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати договір оренди землі, укладений 14.05 2008 року між ТОВ «АФ Лісова» та ОСОБА_2, зареєстрований у Компаніївському відділі КРФ ДП "ЦДЗК" 24.12.2010 року (запис в книзі реєстрації за № 53), поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Представник відповідача ОСОБА_3 подав письмові заперечення проти доводів апеляційної скарги, в якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженій особі ТОВ «АФ Лісова» (а.с.155) в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з'явився, про причину не повідомив, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджало розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниа відповідачів ОСОБА_3, який підтримав свої письмові заперечення проти доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першоїої інстанції відповідає.

Судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 14.05.2008 року між ТОВ «АФ Лісова» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Компаніївському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центру державного земельного кадастру» за № НОМЕР_1 від 24.12.2010 р. (а.с. 7-10).

Відповідно до п. 7 Договору, даний договір укладено строком на 5 років. Строк дії договору обчислюється з моменту його державної реєстрації, як здійснена у Компаніївському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП "Центру державного земельного кадастру" 24.12.2010 р., тобто строк дії договору закінчувався 24.12.2015 року. За умовами цього пункту договору, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

З копії накладної 077527 «курьерская экспресс-доставка» від 20.11.2015 року із поміткою від 05.12.15 року: «отказ получателя» (а.с. 21), на яку ТОВ «АФ Лісова» посилається на підтвердження направлення ОСОБА_2 листа-повідомлення про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди з пропозицією укласти договір оренди земельної ділянки строком на 7 років з орендною платою - 5% від нормативної грошової оцінки землі (а.с. 20) та проекту договору оренди землі на нових умовах зі строком дії договору до 31.12.2022 року (а.с. 22), вбачається, що цей документ не містить підписів відправника, кур'єра, відповідних реквізитів (печатки, штампів, тощо, кур'єрської служби).

Згідно квитанції та опису від 02.03.2016 р. ТОВ «АФ Лісова» направлено на адресу ОСОБА_2 додаткову угоду про поновлення договору оренди (а.с.18-19).

Протягом місячного строку додаткова угода до договору оренди сторонами не була укладена.

З державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, вбачається, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Степова Мрія» укладено договір оренди землі 02.12.2015 р. (а.с.46).

На підставі Додаткової угоди від 19.07.2016 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про припинення прав оренди ТОВ «Степова мрія» згідно договору оренди землі від 02.12.2015 р. (а.с. 115).

Між відповідачами ОСОБА_2 та ТОВ «Степова мрія» 19.07.2016 р. укладено договір оренди землі строком на 10 (десять) років, який зареєстровано в Реєстраційній службі Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області 02.08.2016 р. (а.с. 116-123).

Чинне законодавство не передбачає автоматичного продовження або поновлення договору оренди землі, оскільки існує законодавчо визначений порядок поновлення договору оренди землі та зобов'язання учасників такого договору щодо здійснення певних дій задля продовження або припинення дії договору.

Цивільний кодекс України визначає два випадки пролонгації договору найму (оренди): ч. 1 ст. 764 ЦК України і ч. 1 ст. 777 цього Кодексу.

Так, за змістом положень ч. 1 ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 777 цього Кодексу наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Аналогічні підстави поновлення договорів оренди землі передбачено ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка конкретизує порядок такої пролонгації, що можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Зокрема, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у ч. 1 регламентує переважне право орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі, а в ч. 6 - підстави поновлення договору оренди, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди.

За положеннями частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Наведене свідчить, що рішення про поновлення договору оренди або відмову в поновленні договору оренди в місячний термін орендодавець приймає на підставі розгляду надісланого орендарем листа - повідомлення про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2027цс15, у постанові від 23 березня 2016 року у справі 6-146 цс 16, у постанові від 25 лютого 2015 року у справі № 6-10 цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні цих норм права.

Дослідивши надані сторонами докази і належно їх оцінивши, суд обгрунтовано дійшов висновку, що позивач не дотримався вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки у встановлений у договорі і законі строк не надіслав орендодавцю повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди.

В той же час не було доведено належними доказами і передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» юридичні факти щодо повідомлення орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; направлення листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, продовження користування орендованою земельною ділянкою, оскільки лист від 29.02.2016р. та додаткову угоду до договору оренди від 14.05.2008р. щодо його поновлення (оригінал) ТОВ «АФ Лісова» надіслало лише 02.03.2016 року, не дотримавшись установленого законом строку.

ОСОБА_2 передала в оренду спірну земельну ділянку ТОВ «Степова мрія», яке з грудня 2015 року до цього часу користується даною земельною ділянкою, що підтверджується довідкою Лозуватської сільської ради (а.с.62), договорами оренди (а.с. 118-123, 42, 115), податковою декларацією про сплату єдиного податку (а.с.63-67), що спростовує доводи позивача про продовження користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі від 14.05.2008 р.

Докази того, що ОСОБА_2 було відомо про наміри позивача продовжити дію вказаного договору відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції з урахуванням встановлених ним обставин, умов укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 договору оренди та вимог закону, правильно зазначив, що порушення прав орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статтей 3 і 16 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди: із новим орендарем за умови отримання письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати своє переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Не знайшов суд підстав і для задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору оренди, укладеного між ТОВ «Степова мрія» та ОСОБА_2 від 02.12.2015 року, який на підставі додаткової угоди від 19.07.2016 розірваний, і в той же день між відповідачами ОСОБА_2 та ТОВ «Степова мрія» укладено договір оренди землі строком на 10 (десять) років, який зареєстровано в Реєстраційній службі Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області 02.08.2016 року.

В апеляційній скарзі відсутні заперечення проти цих висновків суду, тому суд апеляційної інстанції не переглядає рішення суду в цій частині.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять підстав для його скасування, тому відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Лісова» відхилити.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: