Справа № 405/915/16-ц
Провадження №2/405/122/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді Іванової Л.А.
при секретарі Береді Я.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді цивільну справу за позовом фірми «Каріна» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-
Позивач фірма «Каріна» у формі ТОВ, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача на користь фірми «Каріна» у формі ТОВ матеріальну шкоду у розмірі 23 896 грн. 49 коп., вартість проведених експертних досліджень у сумі 800 грн. 00 коп.
Вказані обставини та вина відповідача ОСОБА_1 у ДТП, встановлені постановою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 21.12.2015 року по справі № 405/7625/15-п.
Позивач також зазначив, що транспортний засіб автомобіль CHEVROLET-Aveo, державний номер НОМЕР_1, знаходиться в його (позивача) користуванні на підставі договору найму (оренди) автомобіля за реєстровим №1819 від 14.10.2010 року та договору про внесення змін та доповнень до договору найму (оренди) автомобіля за реєстровим № 2791 від 14.10.2013 року.
Крім того, зазначив, що відповідно до звіту про оцінку автомобіля CHEVROLET-Aveо, державний номер НОМЕР_1, складеного 05.11.2015 року за №156/15, вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 22 533 грн. 85 коп. та вартість ВТВ (втрати товарної вартості) автомобіля складає 1 362 грн. 64 коп., окрім того, витрати на експертні послуги склали 800 грн. 00 коп., таким чином загальна вартість матеріального збитку, складає 24 696 грн. 49 коп., при цьому, відповідач ОСОБА_1, як власник джерела підвищеної небезпеки автомобіля «Daewoo-Lanos», державний номер НОМЕР_2, а також як особа, винна в ДТП, повинна відшкодувати витрати,які він (позивач) повинен понести для відновлення первинного стану автомобіля CHEVROLET-Aveo, державний номер НОМЕР_1, який отримав механічні пошкодження в ДТП, а також витрати, понесені на експертні послуги.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судових повісток за адресою її місця проживання, зареєстрованому у встановленому Законом порядку, причини неявки суду не відомі, заперечень, заяв, клопотань на адресу суду не надходило, на підставі чого суд вважає, що відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів.
Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивача не заперечував.
Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, у звязку з чим підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст.55, 124 Конституції України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, під якими розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачений ст.16 ЦК України.
До способів захисту цивільних прав серед іншого, належать: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, змістом постанови Ленінського районного суду м.Кіровограда від 21 грудня 2015 року (справа №405/7625/15-п, провадження 3/405/2173/15), що 21жовтня 2015 року близько 16.40 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Daewoo-Lanos», державний номер НОМЕР_2,рухаючись по вул.50 років Жовтня у м.Кіровограді, та виконуючи розворот поза перехрестям не з крайнього лівого положення на проїзній частині, не переконалась в безпечності своїх дій та в тому, що своїми діями не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем CHEVROLET-Aveo, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку в лівій смузі, внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушено п.п.10.1, 10.4 ПДР України.
Зазначеною постановою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 21.12.2015 року(справа № 405/7625/15-п, провадження 3/405/2173/15), яка набрала законної сили 31 грудня 2015 року, ОСОБА_1 визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до звіту №156/15 про оцінку автомобіля CHEVROLET-AveoSF69Y ЗНГ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, складеного 05листопада 2015 року субєктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_3, вартість відновлювального ремонту автомобіля CHEVROLET-Aveo SF69Y ЗНГ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 30.10.2015 року складає 22 533 грн. 85 коп.; вартість ВТВ (втрати товарної вартості) зазначеного транспортного засобу станом на 30.10.2015 року складає 1 362 грн. 64 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля CHEVROLET-Aveo SF69Y ЗНГ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 30.10.2015 року складає 23 896 грн. 49 коп.
Крім того, відповідно до платіжного доручення від 04.11.2015 року Фірма «Каріна» у формі ТОВ перерахувала на рахунок ФОП ОСОБА_3 800 грн. 00 коп. з призначенням платежу: за надання послуг по визначенню ремонту автомобіля згідно рахунку №74 від 03.11.2015 року.
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до розяснень, зазначених в п. 6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).
Судом також встановлено, що транспортний засіб автомобіль марки CHEVROLET, модель Aveo SF69Y ЗНГ, легковий седан В, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2 та зареєстрований за ним відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії САА №943573, виданого Кіровоградським РЕВ УДАІ при УМВС України в Кіровоградській області 17.09.2010 року, на підставі договору найму (оренди) автомобіля від 14 жовтня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №1819, та договору про внесення змін та доповнень до договору найму (оренди) автомобіля від 14 жовтня 2010 року, від 14 жовтня 2013 року, перебуває в тимчасовому платному користуванні у ТОВ фірма «Каріна» у формі ТОВ; термін дії договору до 14 жовтня 2016 року.
При цьому, судом враховуються розяснення, зазначені в п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4, за якими, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну, та приходить до висновку про те, що позивач фірма «Каріна» у формі ТОВ має право вимагати у винної в ДТП особи відшкодування шкоди, завданої транспортному засобуавтомобілю марки CHEVROLET, модель Aveo SF69Y ЗНГ, легковий седан В, державний реєстраційний номер НОМЕР_1,яким позивач володів та користувався га момент ДТП, яка мала місце 21.10.2015 року, на підставі укладеного договору найму (оренди) автомобіля від 14 жовтня 2010 року.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що порушення Правил дорожнього руху України відповідачем ОСОБА_1, що встановлено постановою в справі про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2015 року, знаходиться в безпосередньому причинному звязку із заподіянням матеріальної шкоди майну, яким користувався позивач фірма «Каріна» у формі ТОВ, а саме: транспортному засобу автомобілю марки CHEVROLET, модель Aveo SF69Y ЗНГ, легковий седан В, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на підставі чого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 23 896 грн. 49 коп., та понесені матеріальні витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 800 грн. 00 коп., а всього 24 696 грн. 49 коп.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, на підставі чого з відповідача ОСОБА_1 на користь фірми «Каріна» у формі ТОВ підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 57-59, 60, 61, 88, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов фірми «Каріна» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди,- задовольнити.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
В порядку статті 233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда Л.А. Іванова