УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоТкачука О.С.,
суддів: Висоцької В.С., Умнової О.В.,Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 45» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Криворізький міський відділ Головного управління Держтехнобезпеки у Дніпропетровській області, про відшкодування майнової шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 45» (далі - КП «ЖЕО № 45») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Криворізький міський відділ Головного управління Держтехнобезпеки у Дніпропетровській області, про відшкодування майнової шкоди, спричиненої знищенням комунального майна від пожежі, що сталася 15 січня 2013 року з вини відповідачів у будинку АДРЕСА_1.

З урахуванням уточнених позовних вимог, КП «ЖЕО № 45» просило суд стягнути з відповідачів 966 802 грн спричинених пожежею майнових збитків, 11 100 грн витрат на проведення експертизи та 500 грн сплаченого у справі судового збору.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в солідарному порядку на користь КП «ЖЕО № 45» матеріальну шкоду в розмірі 966 802 грн, а також судові витрати у справі в рівних частинах, по 5 527 грн з кожного.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та діти ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_10., ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 були вселені до зазначеної вище квартири на підставі ордера на жиле приміщення від 30 вересня 1999 року, виданого виконавчим комітетом Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу.

15 січня 2013 року в будинку по АДРЕСА_1 сталася пожежа.

В рамках розгляду даної справи було проведено будівельно-технічну експертизу. На вирішення експертизи поставлено питання щодо розміру майнової шкоди завданої пошкодженням будинку внаслідок зазначеної пожежі.

З висновків експертизи від 05 березня 2014 року, проведеної приватним підприємством «Експоцентр», вбачається, що розмір майнової шкоди, завданої пошкодженням будинку по АДРЕСА_1 внаслідок пожежі, що сталася 15 січня 2013 року, складає 966 802 грн (а. с. 67).

Ухвалюючи у справі судове рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності у нього права вимоги до відповідачів у рамках даного позову, оскільки балансоутримувачем будинку по АДРЕСА_1 є Криворізька міська рада, а управителем цього будинку з 01 липня 2013 року є не позивач у справі, а комунальне підприємство «Послуга», на яке покладається обов'язок по ремонту будинку.

Крім того, суд першої інстанції встановив, що позивачем не доведено факту проведення ним ремонтних робіт у будинку АДРЕСА_1, а відтак не доведено факту понесення будь-яких витрат (збитків), пов'язаних із зазначеною вище пожежею.

За таких обставин, районний суд відмовив у позові у зв'язку з його безпідставністю та недоведеністю (ст. 60 ЦПК України).

Апеляційний суд з такими висновками не погодився, встановив, що КП «ЖЕО № 45» є належним позивачем у справі. Крім того, КП «ЖЕО № 45» доведено належними доказами вину відповідачів у завданні збитків, що вбачається з акта про пожежу від 15 січня 2013 року, затвердженого керівником дільниці № 2 КП «ЖЕО № 45», згідно яким ймовірною причиною пожежі, яка сталася 15 січня 2013 року о 09-20 годині в кімнаті квартири АДРЕСА_1, є порушення правил пожежної безпеки при експлуатації пічного опалення (а. с. 6). Доведено належними доказами позивачем і розмір завданих збитків. З посиланням на норми ст. ст. 22, 815, 816 ЦК України, ст. 64 ЖК України, апеляційний суд вважав за необхідне стягнути на користь позивача з відповідачів заявлені у позові збитки. Питання щодо розподілу судових витрат апеляційним судом вирішено з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України та наданих позивачем доказів на підтвердження відповідних обставин.

З такими висновками судів погодитися не можна.

Відповідно до вимог За змістом ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставами відповідальності є протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та настанням шкоди, а також вина завдавача шкоди.

За загальним правилом деліктна відповідальність настає за наявності вини заподіювача шкоди.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Відшкодуванню підлягають реальні збитки.

Судом апеляційної інстанції не з'ясовано вини відповідачів у виникненні пожежі, а також не досліджено в чому саме полягають їх винні дії.

Посилаючись на вказаний вище акт про пожежу від 15 січня 2013 року як на доказ обґрунтування позовних вимог щодо вини відповідачів у настанні пожежі, апеляційний суд не звернув уваги на ту обставину, що відповідачами дані обставини заперечуються і те, що такий акт складено самим позивачем.

Апеляційний суд не врахував зазначеного та не досліди чи є такий акт, в силу ст. ст. 57-60 ЦПК України, беззаперечним, належним та допустимим доказом у справі на підтвердження вини відповідачів.

Таким чином, наявні підстави вважати, що рішення апеляційного суду ґрунтується на припущеннях, що не передбачено процесуальним законом.

Заперечуючи проти доводів позивача щодо вини мешканців квартири АДРЕСА_1 у настанні пожежі та наявності у їх діях вини, відповідач ОСОБА_6 просив суд першої інстанції провести судову пожежно-технічну експертизу з метою з'ясування причини, механізму, осередку, причинно-наслідкового зв'язку виникнення пожежі, тощо (а. с. 136).

З'ясування цих обставин має значення для правильного вирішення спору.

Таке клопотання ОСОБА_6 залишено без реагування судом першої інстанції, чим порушено вимоги ст. 10, 133, 143, 144 ЦПК України щодо забезпечення судом рівності прав сторін у справі, незважаючи на те, що саме на відповідачів покладено в даному випадку обов'язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу.

За таких обставин, вважати рішення районного суду законним і обґрунтованим, також не можна.

Крім того, при розгляді справи суди попередніх інстанцій дійшли протилежних висновків про те чи є КП «ЖЕО № 45» належним позивачем у справі про відшкодування збитків, спричинених внаслідок пошкодження пожежею будинку АДРЕСА_1.

У матеріалах справи містяться протилежні відомості з даного питання. Зокрема, на аркуші справи № 146 міститься довідка виконавчого комітету Криворізької міської ради від 29 жовтня 2014 року, зі змісту якої вбачається, що КП «ЖЕО № 45» з 2010 року є управителем вказаного вище будинку і має право на відшкодування матеріальних збитків, пов'язаних з відповідною пожежею.

Натомість, на аркушах справи № № 177-178, наявні документи на підтвердження того, що з 2013 року управителем будинку АДРЕСА_1 є комунальне підприємство «Послуга».

Вважати обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій щодо наявності/відсутності порушеного права КП «ЖЕО № 45» в рамках заявлених позовних вимог без ретельного з'ясування обставин щодо зазначених вище розбіжностей, не можна, а касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати обставини у справі.

Оскільки судами попередніх інстанцій не дотримано вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України, не встановлено обставин які мають значення для правильного вирішення справи, не з'ясовано характеру правовідносин між сторонами у справі, норми матеріального які регулюють спірні правовідносини, то відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук
Судді:В.С. Висоцька В.М. Колодійчук О.В. Умнова І.М. Фаловська