УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Гончарука В.П.

при секретарі - Швидкій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м . Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В ході судового розгляду представником відповідача ОСОБА_3, що представляє інтереси відповідача ОСОБА_2 заявлено клопотання про закриття провадження по справі в зв'язку з тим, що Дніпровським районним судом м.Києва в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя було вирішено питання щодо утримання неповнолітніх дітей позивача та відповідача та з даного питання Дніпровським районним судом м.Києва 2.12.2013 р. була постановлена ухвала про затвердження мирової угоди.

Представник позивача ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення вказаного клопотання, мотивуючи це тим, що підстав для його задоволення не має.

Відповідно до вимог ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ст. 16 Цивільного процесуального кодексу України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 205 ЦПК України визначено вичерпний перелік для закриття провадження по справі:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

3) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;

4) сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом;

5) є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або повернув справу на новий розгляд до третейського суду, який ухвалив рішення, але розгляд справи у тому самому третейському суді виявився неможливим;

6) померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

7) ліквідовано юридичну особу, яка була однією із сторін у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, та додатків, що були надані представником відповідача в рамках розгляду цивільної справи №2604/14848/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, якою було затверджено мирову угоду питання щодо утримання неповнолітніх дітей та визначення розміру аліментів не вирішувалося.

На підставі викладеного суд вважає, що представником відповідача не наведено правового обґрунтування щодо закриття провадження по справі.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 168, 205 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовити.

Суддя: