Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/283/16
Справа № 711/2346/14-ц
12 лютого 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси
В складі: головуючого - судді Колода Л.Д.
При секретарі: Гладченко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,-
Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Укрсоцбанк» 13.03.2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 березня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість в сумі по кредиту в сумі 34743 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 809 089 грн. 56 коп., по відсотках в сумі 26 366 доларів США, що , що по курсу НБУ еквівалентно 16 310 грн. 06 коп. Згідно ували апеляційного суду Черкаської області від 13 травня 2015 року вищевказане рішення залишено без змін. Згідно ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 липня 2015 року вищевказане рішення та ухвала скасовані в частині вирішення спору що до поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що на підставі договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №895/06-034-430 від 1.09.2006 року зі змінами , внесеними додатковою угодою №1 та договором про внесення змін від 29.10.2012 року акціонерно комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» надав відповідачу ОСОБА_3 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості , платності, цільового характеру використання грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості 43000,00 доларів США зі сплатою 14,85% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 31.11.2015 року.

Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі , надавши позичальнику кредит в сумі 43 000 доларів США на підставі заяви на видачу готівки №008-70 від 1.09.2006 року. В свою чергу відповідач ОСОБА_3 свої зобовязання за договором не виконав, порушив умови повернення кредиту та погашення процентів за користування кредитом.

Згідно п.1.1.2 договору кредиту повернення кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами згідно з визначеним графіком. ОСОБА_3 в порушення умов п.3.3.8 кредитного договору зобовязання не виконав.

Станом на 13.02.2014 року заборгованість по кредиту складає 34743 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 297076,97 грн .

Відповідно до п.2.5 кредитного договору ОСОБА_3 зобовязаний сплачувати позивачу проценти за використання кредиту, нараховані за поточний місяць до 10 числа наступного місяця.

ОСОБА_4 не виконував обовязку по сплаті процентів за використання кредиту, закріпленого п.3.3.6 договору , внаслідок чого станом на 13.02.2014 року заборгованість по сплаті процентів за використання кредиту складає 26366,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 225447,77 грн.

Згідно з п.4.2 кредитного договору за прострочення строків повернення кредиту чи прострочення сплати процентів за кредитним договором позичальник зобовязаний сплатити позивачу пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості.

За несвоєчасне повернення кредиту ОСОБА_3 нарахована пеня в розмірі 1907,45 доларів США, що еквівалентно 16310,06 гривень.

Оскільки ОСОБА_3 порушено вище зазначені зобовязання, відповідно до ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору , строк користування кредитом, зазначений у договорі кредиту вважається таким що сплив, та відповідно , ОСОБА_3 зобовязаний погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

1.09.2006 року з метою забезпечення кредитної лінії № 895/06-034-430 між позивачем та відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договори поруки №1-895/06-034-430 та № 2-895/06-034-430 відповідно , за яким останні зобовязалися перед позивачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_3 зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій.

Станом на 13.02.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором склала 63016,46 доларів США що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 538834,81 грн., яка складається з заборгованості по кредиту 34743,00 доларів США , що еквівалентно 297076,97 гривень , заборгованості по процентам 26366,00 доларів США , що еквівалентно 225447,77 гривень , заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту 1907, 45 доларів США, що еквівалентно 16310,06 гривень, які й просили стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача.

25.03.2015 року представником позивача до суду подано заяву, в якій позивач просить постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання не відновлювальної кредитної лінії № 895/06-034-430 від 01 вересня 2006 року по курсу Національного банку України станом на 24 березня 2015 року , а саме:

- заборгованість по кредиту в сумі 34743,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 809089,56 грн.

- заборгованість за процентами в сумі 26366 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 614007 грн. та заборгованість по пені станом на 13.02.2014 року в сумі 16310 грн. 06 коп. та судовий збір в сумі 3654 гривень .

Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» по довіреності ОСОБА_6 позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримала, з підстав, вказаних в позовній заяві та просила позов задовольнити повністю.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилися, про день слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази справи, в результаті їх повного, об»єктивного та всебічного дослідження. Суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач звертався до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 березня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість в сумі по кредиту в сумі 34743 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 809 089 грн. 56 коп., по відсотках в сумі 26 366 доларів США, що , що по курсу НБУ еквівалентно 16 310 грн. 06 коп. Згідно ували апеляційного суду Черкаської області від 13 травня 2015 року вищевказане рішення залишено без змін. Згідно ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 липня 2015 року вищевказане рішення та ухвала скасовані в частині вирішення спору що до поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті. Підставою для скасування рішення та ухвали суду було те, що судами не перевірено строк виконання основного зобов»язання за умови настання обставин, передбачених п.4.4. кредитного договору та чи не сплинув шестимісячний строк звернення з позовом до суду.

В судовому засіданні встановлено, що за умовами договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №895/06-034-430від 1.09.2006 року в частині підвищення визначено відповідні положення та процедуру підвищення процентної ставки . Згідно п.2.12 у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України в тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням Правління, Комітету з питань управління активами та пасивами, Кредитно інвестиційного комітету , Тарифного комітету кредитора, кредитор має право ініціювати зміну розміру процентів , визначених п.1.1.1 кредитного договору.

Згідно до п.2.12.1 про намір змінити розмір процентів за надання кредиту, кредитор зобовязаний повідомити позичальника не пізніше, ніж за десять робочих днів до дати початку їх застосування, а також надати для укладення відповідну додаткову угоду. Також, відповідні умови визначено і в п.п.2.12.2 , 2.12.13.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання.

За правилами ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Збільшення відсоткової ставки за користування кредитом є збільшенням зобов'язання за кредитним договором для позичальника, а у разі наявності поруки по цьому кредитному договору, то і для поручителя.

За обставинами справи , згідно п.1 договору поруки, предметом цього договору є надання поруки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як поручителями за виконання позичальником ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором.

Також, встановлено , що на момент підвищення позивачем відсоткової ставки для ОСОБА_3 за користування кредитом по кредитному договору, поручителі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надавали позивачу будь-якої згоди на продовження поруки щодо таких змін, а також ніяких додаткових угод до договору поруки щодо вказаних змін з позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» на момент підвищення відсоткової ставки не підписували.

Аналізуючи обставини правомірності позивача підвищення процентної ставки з урахуванням ст.1061 ЦК України у звязку з прийняттям Закону України від 12.12.2008 року №661 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», який набрав чинності з 10 січня 2009 року, суд вважає письмові заперечення представника відповідачів обґрунтованим в частині того , що в позові до співвідповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 має бути відмовлено. Відповідно до вищевказаного Закону передбачено , що встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Встановлено, що банк надсилав повідомлення про підвищення відсотків за кредитним договором із жовтня 2010 року з посиланням на те , що 20 жовтня 2008 року банком прийнято рішення про збільшення процентної ставки з 12,85% до 14,85 %, і на підставі цього банком в подальшому зроблені перерахунки процентів за договором.

Враховуючи закріплений Конституцією України принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно правових актів (постанова , рішення інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку після 10 січня 2009 року є неправомірними (Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99/ у справі за конституційним зверненням Національного Банку України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.58 Конституції України) справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно правових актів ).

Також, суд , перевіряючи доводи представника позивача в частині належного повідомлення боржника ОСОБА_3 та поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо підвищення процентної ставки за кредитним договором, встановив , що в жовтні 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту № 895-034-430 від 1.09.2006 року, якою визначено в п.1.1 про встановлення (збільшення) процентної ставки з 20.10.2008 року за користування кредитом на рівні 14,85 %річних. Це свідчить про те, що відповідач позичальник ОСОБА_3 був достовірно обізнаний про збільшення процентної ставки , а інші відповідачі про дану обставину повідомлені не були.

Як вбачається із наданих суду письмових доказів, позивачем на адресу відповідачів поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлення про заборгованість за кредитним договором направлено лише 22.12.2010 року та отримане ними 23.12.2010 року, проте , в цьому повідомленні не вказується , що з 20.10.2008 року змінено процентну ставку за кредитним договором з 12,58% до 14,58% річних.

Відповідно до письмових доказів, наданих позивачем останній платіж по кредиту відповідач ОСОБА_3 провів 11.11.2008 року, наступний платіж повинен бути проведений згідно графіку погашення кредиту до 10.12.2008 року. Але відповідач з 11.11.2008 року умови договору не виконував, тому суд вважає, що термін дії договору закінчився 10.01.2009 року на підставі п.4.4 договору.

В зв»язку з цим суд вважає, що саме з 10.01.2009 року , розпочався шестимісячний строк , передбачений ч.4 ст.559 ЦК України, на протязі якого діє порука. Встановлений вказаною статтею строк не є строком позовної давності, він не поновлюється і не продовжується. Тому суд вважає, що порука відповідачів припинилася 10.07.2009 року і з вказаної дати позивач втратив право звернутися з позовом до суду до поручителів. В зв»язку з цим позові слід відмовити.

Поскільки відсутні підстави для задоволення позову, то немає підстав і вирішувати питання про стягнення судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст.553, 559, 1061 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області.

Головуючий: ОСОБА_7