Справа № 745/791/15-ц
Провадження № 2/745/14/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючої судді Смаль І.А.,

за участі секретаря Петрикій І.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.12.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, шо підписана заява разом з «ОСОБА_3 та правилами надання банківських послуг» та «Правилами користування платіжню карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком договір, шо підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань виникла заборгованість у сумі 31032,46 грн. На даний час відповідач продовжує, ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ ПриватбанкОСОБА_1 позовні вимоги підтримала ,в своїх поясненнях посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подав письмові заперечення з яких вбачається, що він не підписував з Банком кредитний договір. Його підпис є лише на заяві про видачу кредиту, яка вказує на намір отримати кредит, а не підтверджує факт отримання грошей. Заява разом з ОСОБА_3 надання банківських послуг, Правилами користування карткою не може складати між Заявником та Банком Договір (як стверджує Позивач) оскільки це суперечить Постанові НБУ № 168 від 10.05.2007р.. В п.2 Постанови визначено Вимоги щодо надання споживачу попередньої інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. В даному випадку в Договорі відсутня інформація установленого зразку про орієнтовну сукупну вартість кредиту та графік платежів. В даному випадку через відсутність інформації та надання Банком інформації на іноземній мові сторони не мали змоги дійти згоди по істотним умовам договору, що виключає можливість укладення договору. В наданих представником позивача ОСОБА_3 и правилах надання банківських послуг відсутня інформація щодо їх номеру та дати, з якої вони вступають в силу. В зв'язку з цим не можна стверджувати що саме ці Правила діяли на момент написання ним Заяви на отримання кредиту. Ніяких документів, підтверджуючих отримання ним кредитної картки чи кредитних коштів представник позивача не надав. На заяві співробітником Банку вписано номер картки, але немає відмітки про дату її відкриття. Позивач не підтвердив отримання відповідачем кредиту. Факт надання грошових коштів може бути підтверджений відповідним платіжним документом, який є єдиним можливим та належним доказом здійснення платежу, проте позивач не надав жодного доказу здійснення платежу, а тому вимоги позивача необгрунтовані належними та допустимими доказами. Згідно Розрахунку заборгованості за договором рахунок відкрито 15.10.2007р., а перші кредитні кошти знімалися з рахунку 04.12.2007р. Він не міг виконати цю операцію, оскільки згідно заяви він звернувся в Банк з Заявою на отримання кредиту 19.12.2007р., тобто через 2 місяці після відкриття рахунку і через 15 днів після зняття коштів, а це неможливо. В правилах користування карткою п5.4 вказано, що строк погашення по кредиту в повному обсязі встановлений не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. Отже кредит мав бути сплачений у 2010р. Оскільки позивач звернувся до суду у 2015 році, пропущений строк позовної давності, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що після закінчення строку дії платіжної картки боржником була отримана нова картка. Після 2010 року він жодних платежів по даній карточці не здійснював.

Заслухавши сторін, дослідивши зібрані по справі докази суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити зі слідуючих підстав.

Згідно заяви від 03.12.2007 року відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам»яткою клієнта, ОСОБА_3 та Правилами надання банківських послуг а також Тарифами складає між нею та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» Договір про надання банківських послуг, підтверджується підписом у заяві. На виконання умов договору відповідач отримав платіжну кредитну картку.

З свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та статуту ПАТ «Приватбанк» вбачається, що закрите акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило найменування на публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», що його правонаступником всіх прав та зобов»язань.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Дана обставина хоча і заперечується відповідачем, однак фактично ним підтверджена письмовими запереченнями в яких він просить не враховувати платежі зроблені тільки після 2010 року, оскільки він не має до них відношення. Також він отримав картку за № 5457 0829 7647 5207, про що свідчить його підпис у заяві.

Відповідно до п. 6.5 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 6.6 ОСОБА_3 надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банк) виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до п. 5.7 "Правил користування платіжною карткою", Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Внаслідок несвоєчасних та не в повному обсязі необхідних платежів, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором від 03.12.2007 року, а саме заборгованість станом на 30.09.2015 року становить 31032,46 грн.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

З виписки про рух коштів по рахунку № 5457................ 5207 ОСОБА_2 за період з 29.01.2000 по 29.02.2016 року та наданого розрахунку заборгованості вбачається, що останні платежі було здійснено 04.02.2013 року та 07.05.2013 року у сумі 46,00 грн та 82,00 грн відповідно, з відміткою - "погашення заборгованості по кредиту ОСОБА_2 за рахунок реалізації залогового майна". В судовому засіданні представник позивача не зміг пояснити, за рахунок якого заставного майна та хто здійснював вказані платежі, оскільки укладеним кредитним договором не передбачено застави. Також у виписці по рахунку зазначений платіж від 26.10.2012 року на суму 75,00 грн від сторонньої особи ОСОБА_4. Представником позивача не надано суду жодних доказів,що саме ці платежі були здійсненні відповідачем ОСОБА_2 Останнім же платежем, який здійснював відповідач був на суму 1607,15 грн 07.06.2010 року - "поповнення на карту № 5457................ 5207 ОСОБА_2 зарплата за 06.2010 року переказ".

Відповідачем в судовому засіданні заявлено клопотання про застосування позовної давності.

При вирішення питання про застосування позовної давності судом враховуються правові висновки викладені в постановахі ВСУ від 24.09.2014 року № 6-103цс14 та від 19.03.2014 №6-14цс14.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Таким чином, враховуючи: пункт 9.12 Правил надання банком послуг де зазначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк, строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки; пункт 3.1.1 Правил користування платіжною карткою, згідно якого строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік) (судовому засіданні представник позивача зазначив, що строк дії картки виданої на ім"я ОСОБА_2 закінчився в жовтні 2011 року); пункт 3.1.3 Правил користування платіжною карткою, де передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), суд приходить до висновку, що кредитний договір між сторонами був припинений з моменту закінчення строку дії картки в жовтні 2011 року, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, нова картка не видавалась, а пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог банку до ОСОБА_2 неодхідно відмовити в зв"язку зі спливом строку позовної давності, оскільки строк виданої відповідачу кредитної карти закінчився в жовтні 2011 року, відколи і фактично були припинені договірні відносини між банком та клієнтом, а до суду банк звернувся в грудні 2015 року. Відповідне клопотання про застосування строку позовної давності було заявлено відповідачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 253, 256-267, 526,527,530,1054 ЦК України, ст.ст. ст.10,11,60, 215,360-7 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Сосницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення ,а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення ,- з дня отримання копії цього рішення .

Повний текст рішення виготовлений 18.03.2016 р.

Суддя І.А.Смаль