ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7046/16-ц
провадження № 2/753/4423/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"13" грудня 2016 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Даниленко В.В.,
секретаря Пасько І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Котюк Ірини Олексіївни про визнання правочинів недійсними, визнання права власності на автомобіль, суд -
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Котюк І.О. - приватного нотаріуса КМНО про визнання правочинів недійсними, визнання права власності на автомобіль.
17.01.2014 року його автомобіль було знайдено, і виявилось, що 28.12.2013 року приватним нотаріусом було підроблено довіреність від імені позивача і автомобіль знято з обліку. Скориставшись даною довіреністю від імені позивача здійснив відчуження автомобіля на ім'я відповідача ОСОБА_4
Позивач до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватний нотаріус КМНО Котюк І.О. в судове засідання не з'явились, повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, з будь-якими заява та клопотаннями про неможливість розгляду справи до суду не звертались, тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно даних «Національної автоматизованої інформаційної системи» Департаменту ДАІ МВС України автомобіль «Сітроен С4», 2007 року випуску, білого кольору, кузов НОМЕР_6, н.з. НОМЕР_1, відповідно: тимчасового реєстраційного талона НОМЕР_7 від 09.02.2008 року; свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_8 від 12.02.2008 року; дубліката свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_9 від 06.07.2012 року, виданих у Лохвицькому ВРЕР ДАІ в Полтавській області, у період з 09.02.2008 року по 16.01.2014 року був зареєстрований на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).
Автомобіль «Сітроен С4», 2007 року випуску, білого кольору, кузов НОМЕР_6, н.з. НОМЕР_1 був оголошений у розшук і постановою начальника відділення СВ Дарницького РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_7 визнано речовим доказом (а.с.12).
Як вбачається з рапорту старшого о/у ВКР Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві, 17.01.2014 року було виявлено автомобіль «Сітроен С4», НОМЕР_6, н.з. НОМЕР_5 (попередній н.з. НОМЕР_1), який рахується в розшуку, під керуванням водія ОСОБА_8 (а.с.).
Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).
Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Як вбачається з матеріалів нотаріальної справи (копії) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, згідно довіреності від 28.12.2013 року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 бути його уповноваженим представником з питань щодо володіння, користування, зняття з обліку та розпорядження належним йому автомобілем «Сітроен», 2007 року випуску, кузов НОМЕР_6, д.н.з. НОМЕР_1.
16.01.2014 року вказаний автомобіль був зареєстрований на громадянина ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8).
Висновком експерта від 04.11.2014 року №169 Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру встановлено, що підпис у наданій на дослідження довіреності від 28.12.2013 року №ВТР536906 у графі «підпис», ймовірно виконано не ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а іншою особою (а.с.9-10).
Згідно ч.1-3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 ст.203 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Згідно ч.1, 5 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю; вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою; суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Згідно ч.5 ст.11 ЦК України - у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.
Згідно положень ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що оформлення та реєстрація права власності на автомобіль на ім'я ОСОБА_4 мали місце поза волею позивача ОСОБА_2, мали місце фактично при обмеженні можливості фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обов'язки, тому відповідно до ч.1 ст.27 ЦК України є нікчемними.
Згідно ст.330 ЦК України - якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.
Отже, позивач ОСОБА_2, як власник автомобіля «Сітроен», 2007 року випуску, кузов НОМЕР_6, має право витребувати своє майно (квартиру) від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст.387 ЦК України).
Згідно ст.388 ЦК України - якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно (у тому числі) - було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Згідно ч.3 ст.388 ЦК України - якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Будь-яких заперечень проти позову відповідачами судові не надано.
Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на підставі ст.6, 11-16, ч.1 ст.27, 203, 215, 216, ч.1 ст.220, 317, 328, 330, 386-388, 392 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Приватного нотаріуса КМНО Котюк І.О. про визнання правочинів недійсними, визнання права власності на автомобіль- задовольнити.
Довідку-рахунок ВІА 122180 від 16.01.2014 року щодо відчуження автомобілю CITROEN С4 SX, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 на користь громадянина ОСОБА_4;
Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, НОМЕР_10 від 16.01.2014 року, на підставі якого ОСОБА_4 значиться власником автомобілю CITROEN С4 SX, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_4, номерний знак НОМЕР_5.
Визнати за ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_2) право власності на автомобіль CITROEN С4 SX, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3, який станом на даний час має номерний знак НОМЕР_5.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
СУДДЯ: