Справа № 182/2792/15-ц
Провадження № 2/0182/960/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.02.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Тихомирова І.В.

при секретарі: - ОСОБА_1

за участю: позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 06 березня 2015 року о 21:00 годині в с. Павлопілля Нікопольського району Дніпропетровської області на вул. 40 років Перемоги, біля буд. 22 відповідач ОСОБА_3 керуючи мопедом „Дельта", без державного реєстраційного номеру, не дотримавши безпечного бокового інтервалу здійснив наїзд на неї, коли вона рухалась попереду по узбіччю у попутному напрямку та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями відповідач порушив п. 13.1,2.10 ПДР України.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) позивач отримала тілесні ушкодження, у зв'язку з чим, з 07 березня 2015 року по 18 березня 2015 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ "Нікопольська міська лікарня № 1" з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забиття головного мозку, забиття м'яких тканин голови та лівої гомілки. З 19 березня 2015 року по 28 березня 2015 року перебувала на амбулаторному лікуванні в Павлопільському відділенні Нікопольської районної лікарні.

Постановою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Стовби С.М. від 18 березня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Таким чином, своїми противоправними діями відповідач завдав позивачу матеріальну шкоду в розмірі 2 848 грн. 30 коп., оскільки саме така сума була витрачена нею на лікування та яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Також, позивач вважає, що їй була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тривалих фізичних та душевних стражданнях викликаних її хворобливим станом внаслідок ДТП. Окремих душевних страждань завдає їй поведінка відповідача, який втік з місця ДТП, залишивши її на узбіччі дороги безпорадною, коли вона отримавши черепно-мозкову траму деякий час не могла рухатись та зарадити собі самі.

Отже, моральну шкоду позивач оцінює в 5 000 грн., та дану суму також просить стягнути з відповідача на свою користь.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги позивача визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього матеріальної шкоди в сумі 2 848,30 грн., однак вважає, що розмір моральної шкоди завищений, тому просив зменшити його до 2 000 грн.

Позивач ОСОБА_2 не заперечила проти зменшення розміру моральної шкоди до 2 000 грн. та остаточно просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 2 848,30 грн. та моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як встановлено судом, 06 березня 2015 року о 21:00 год. в с. Павлопілля Нікопольського району Дніпропетровської області на вул. 40 років Перемоги, біля буд. 22 відповідач ОСОБА_3 керуючи мопедом „Дельта", без державного реєстраційного номеру, не дотримавши безпечного бокового інтервалу здійснив наїзд на позивача ОСОБА_2, в той час коли вона рухалась попереду по узбіччю у попутному напрямку та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 13.1,2.10 ПДР України.

Постановою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Стовби С.М. від 18 березня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП (а.с.9).

У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок кримінальної справи, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, у зв'язку з чим, з 07 березня 2015 року по 18 березня 2015 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ "Нікопольська міська лікарня № 1" з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забиття головного мозку, забиття м'яких тканин голови та лівої гомілки. Дані обставини підтверджуються епікризом № 391 від 18 березня 2015 року (а.с.3). З 19 березня 2015 року по 28 березня 2015 року позивач продовжила амбулаторне лікування в Павлопільському відділенні Нікопольської районної лікарні.

Загальна сума, яка була витрачена позивачем на лікування складає 2 848 грн.30 коп., на підтвердження чого ОСОБА_2 були надані копії фіскальних чеків стосовно придбання лікарських засобів за період з 07 березня 2015 року по 25 березня 2015 року (а.с. 4-7).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду від 27 березня 1992 року № 6 (з відповідними змінами) „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умовами, що дії останньої були неправомірними. Між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і т.д.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, суд вважає, що позивачем доведено факт заподіяння матеріальної шкоди на суму 2 848, 30 грн. (дві тисячі вісімсот сорок вісім грн. 30 коп.)., а тому вважає доцільним стягнути дану суму з відповідача на користь позивача ОСОБА_2

Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Також суд приймає до уваги той факт, що позивачу була завдана моральна шкода на суму 2 000,00 грн., яка полягає в тривалих фізичних та душевних стражданнях викликаних її хворобливим станом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням викладених обставин, суд з огляду на вимоги розумності та справедливості, приходить висновку, що з відповідача ОСОБА_3 в рахунок відшкодування ОСОБА_2 матеріальної шкоди підлягає стягненню 2 848,30 грн., а також сума заподіяної моральної шкоди в розмірі 2 000грн., а всього до стягнення 4 848,30 грн. ( чотири тисячі вісімсот сорок вісім грн. 30 коп.)

Отже, суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню.

Також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 має бути стягнутий судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 10,11,57,60,61,88,147,209,212,214-215,218 ЦПК, 1166,1167,1187, ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 848 (дві тисячі вісімсот сорок вісім грн. 30 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 (дві тисячі грн. 00 коп.).

В іншому відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. на користь держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4