АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1324/16 Головуючий 1 інст. - Библів С.В.
Справа № 632/1929/15-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» березня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1. В обґрунтування свого позову посилався на те, що 01 травня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 002-20153-010508, відповідно до якого банк надає ОСОБА_1 кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2000,00 грн.

Зазначив, що банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не укладається.

Вказав, що відповідно до договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією, здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, суму пені у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Також, відповідно до п.3.4 договору держатель картки доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів.

Зазначив, що станом на 13 липня 2015 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму в розмірі 3130,00 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 3130,00 грн., простроченого тіла кредиту - 0,00 грн., заборгованості за відсотками - 0,00 грн., заборгованості за комісією - 0,00 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму в розмірі 3130,00 грн., яка складається з тіла кредиту - 3130,00 грн., простроченого тіла кредиту - 0,00 грн., заборгованості за відсотками - 0,00 грн., заборгованості за комісією - 0,00 грн., всі судові витрати покласти на відповідача.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ПАТ «Дельта Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення - скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що заборгованість, яка виникла у відповідача, переведено в тіло кредиту на підставі п. п. 3. 4 кредитного договору.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» необхідно задовольнити частково, заочне рішення суду - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що права банку не порушено, а строк позовної давності не пропущено.

Проте повністю з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 травня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 002-20153-010508, відповідно до якого банк надає ОСОБА_1 кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2000,00 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплатив останній платіж 11 квітня 2009 року в сумі 240,00 грн., який зараховано банком 16 квітня 2009 року наступним чином: на комісію - 140,00 грн., на пеню - 100,00 грн. Станом на 13 липня 2015 року сума заборгованості склала 3130,00 грн., (а. с. 7).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про поверненя кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Із матеріалів справи вбачається, що останній платіж ОСОБА_1 здійснив у квітні 2009 року. Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 у серпні 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що він здійснив останній платіж у квітні 2009 року. Сплачуючи його, він вирішив, що кредит погасив повністю.

До 2015 року банк до нього ніяких претензій щодо сплати боргу не пред'являв.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 просив суд застосувати строк позовної давності, (а. с. 26).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У зв'язку з чим судова колегія вважає, що підставою для відмови банку у задоволенні позову є сплив позовної давності, а не безпідставність вимог банку, оскільки права банку порушено.

Неповно з'ясувавши обставини, що мають значення для справи, не звернувши увагу на вимоги закону, суд першої інстанції помилково відмовив з інших підстав.

Оскільки рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, воно підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2015 року - скасувати і в задоволенні позову Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії