Справа № 289/1600/15-ц Головуючий у 1-й інст. Невмержицький І. М.
Категорія 54 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

16 березня 2016 р. м. Житомир

Суддя Апеляційного суду Житомирської області Борисюк Р.М., вирішуючи питання про повернення судового збору відповідно до заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 від 15 березня 2016 року

по матеріалам позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

15 березня 2016 року по даній справі було постановлено ухвалу про часткове задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2.

Того ж дня ОСОБА_2 подав до суду заяву про повернення судового збору у сумі 275 грн. 60 коп.

В обґрунтування заяви зазначає, що вказана сума стягнута незаконно, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за інші вимоги, що випливають із трудових правовідносин.

В задоволенні заяви слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом, таким законом є Закон України «Про судовий збір».

Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 01 вересня 20015, внесені зміни до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до нової редакції, п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у наступним чином: «Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі». Редакція ж п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яка була чинною до 01 вересня 2015, звільняла від сплати судового збору позивачів за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Крім того, відповідно до пункту 23 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі Постанова), зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг, заяв про приєднання до них на будь-які ухвали суду, що підлягають оскарженню незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали, проте з урахуванням розяснень, наданих у пункті 6 цієї постанови.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Пунктом 42 Постанови передбачено, що статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір»

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про повернення судового збору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя