Номер провадження: 22-ц/785/522/16
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Парапана В.Ф., Панасенкова В.О.,

при секретарі - Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Берег» до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа: Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», ОСОБА_2, про визнання електронних торгів недійсними,

встановила:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулося ПП «Берег» з позовом, у якому просило визнати недійсними електронні торги проведені 26.01.2015 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України по продажу нежитлового підвального приміщення, площею 149,90 кв.м, що знаходиться в будинку під АДРЕСА_2, про що складено акт Державного виконавця про проведені електронні торги по реалізації предмету іпотеки від 06.02.2015 року; визнати недійсним протокол № 44033 проведення електронних торгів, що відбулися 26.01.2015 року по продажу нежитлового підвального приміщення, площею 149,90 кв.м, що знаходиться в будинку під № АДРЕСА_2.

В подальшому представником Позивача в судовому засіданні було надано уточнення до позовної заяви, відповідно до якого ПП «Берег» просило суд визнати недійсними електронні торги проведені 26.01.2015 року Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України по продажу нежитлового підвального приміщення, площею 141,90 кв.м, що знаходиться в будинку під № АДРЕСА_2, про що складено акт Державного виконавця про проведені електронні торги по реалізації предмету іпотеки від 06.02.2015 року; визнати недійсним протокол № 44033 проведення електронних торгів, що відбулися 26.01.2015 року по продажу нежитлового підвального приміщення, площею 141,90 кв.м, що знаходиться в будинку під № АДРЕСА_2.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити.

Представник Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи, ПАТ «Брокбізнесбанк», проти задоволення позову не заперечував, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішенням суду позов Приватного підприємства «Берег» - задоволено.

Визнано недійсними електронні торги проведені 26.01.2015 року Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України по продажу нежитлового підвального приміщення, площею 141,90 кв.м, що знаходиться в будинку під № АДРЕСА_2, про що складено акт Державного виконавця про проведені електронні торги по реалізації предмету іпотеки від 06.02.2015 року.

Визнано недійсним протокол № 44033 проведення електронних торгів, що відбулися 26.01.2015 року по продажу нежитлового підвального приміщення, площею 141,90 кв.м, що знаходиться в будинку під № АДРЕСА_2.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення, та постановити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі ПП «Берег» у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та застосував необхідні норми матеріального права.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

23.10.2012 року Господарським судом Одеської області був виданий наказ № 5017/2365/2012 про примусове виконання рішення суду від 08.10.2012 року, яким на виконання вказаного рішення звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, укладеним 04.09.2008 року між Акціонерним банком "Брокбізнесбанк" та Приватним підприємством "БЕРЕГ", посвідченим нотаріально та зареєстрованим за реєстровим № 4167, а саме на: нежилі підвальні приміщення, що знаходяться в будинку під № АДРЕСА_2 та складається в цілому: з нежилих приміщень підвалу загальною площею 141,9 м2, а саме: 1,2- основне, 3-туалет, 4-коридор, 5-санвузол, 6-коридор, 7-основне,8-підсобне, 9-підсобне, 10-підсобне належні Приватному підприємству "БЕРЕГ" (65000, АДРЕСА_2, ід. код 31347641) на праві приватної власності зареєстрованого Комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" у книзі 55неж-73 реєстраційний номер 11694239, шляхом його продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, на користь Публічного акціонерного товариства "Брокінвестбанк" (03057, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 41, ід. код 19357489) в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 044/2008 від 04.09.2008 року у розмірі 897906/вісімсот дев'яносто сім тисяч дев'ятсот шість/ грн. 01 коп.

11.04.2014 року державним виконавцем Другого Приморського ВДВС ОМУЮ, ОСОБА_3, була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 5017/2365/2012 виданий 23.10.2012 року Господарським судом Одеської області.

05.05.2014 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4, при примусовому виконанні наказу № 5017/2365/2012 виданого 23.10.2012 року, було складено Акт опису й арешту майна, а саме: нежилих підвальних приміщень, розташованих в двохповерховому будинку № АДРЕСА_2.

19.05.2015 року державним виконавцем другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_4 при примусовому виконанні вказаного вище наказу, про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, а саме на нежилі підвальні приміщення, що знаходяться в будинку під № АДРЕСА_2 було винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, згідно якої призначено суб'єкта оціночної діяльності ТОВ "РОСЛА", яка має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 14342/13, який виданий Фондом державного майна України 13.02.2013 року, у виконавчому провадженні по примусовому виконанню наказу № 5017/2365/2012 від 23.10.2012 року Господарського суду Одеської області про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, а саме: нежилі підвальні приміщення, що знаходяться в будинку під № АДРЕСА_2.

20.05.2014 року ТОВ "РОСЛА" було надано замовнику, Другому Приморському відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, висновки про вартість майна, а саме: нежилих підвальних приміщень, що знаходяться в будинку під № АДРЕСА_2. Відповідно до даного висновку, ринкова вартість об'єкту оцінки склала 349 129 (триста сорок дев'ять тисяч сто двадцять дев'ять) грн.

В матеріалах виконавчого провадження наявний лист від 13.01.2015 року (Вих. № 01-06/470) Державного підприємства "Інформаційних центр" Міністерства юстиції України, яким на виконання абзацу третього пункту 5 розділу ІІІ "Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204 (із змінами), повідомлялися відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, а саме реєстраційний номер лота - 33024, відомості про предмет іпотеки, день та час проведення електронних торгів, та початкову ціну продажу майна.

Відповідно до Протоколу № 44033 про проведення електронних торгів від 26.01.2015 року встановлено, що торги відбулися, лот за № 33024 був придбаний гр. ОСОБА_5 (ІПН: НОМЕР_1, паспорт Серії НОМЕР_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1).

Згідно зі ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. В ст. 66 даного Закону визначено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові.

Частиною 1 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Наведені приписи Закону України "Про виконавче провадження" свідчать про те, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, може бути звернено стягнення в порядку виконання рішення суду про стягнення заборгованості, за умови відсутності у боржника коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, та за умови, що стягувачем є іпотекодержатель.

Постановою Верховного Суду України у справі №6-13цс14 від 09.04.2014 року зазначено, що з урахуванням положень ч. 8 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» та ч.6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання здійснюється за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має пріоритет перед іншими особами. У справі №6-174цс14 (постанова ВСУ від 19.11.2014) зазначено, що у разі, коли прилюдні торги з продажу майна проводились на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, то при вирішенні судом питання про наявність чи відсутність порушення встановлених законодавством правил проведення торгів норми ЗУ "Про іпотеку" до спірних правовідносин не застосовуються, а застосовуються загальні норми, що регулюють правовідносини з реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, - норми ЗУ "Про виконавче провадження" та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції про проведення виконавчих дій свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах (в тому числі електронних торгів), і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (стаття 62 Закону України "Про виконавче провадження" та пункти 5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій).

Отже, відповідно до положень вказаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації з якими укладено відповідний договір державною виконавчою службою (пункт 5.11 Інструкції про проведення виконавчих дій).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2014 року № 332-р «Про проведення експерименту із запровадження нової системи реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» Міністерству юстиції України наказано провести з 01 травня 2014 року у м. Києві, Вінницькій, Дніпропетровській та Львівській областях та з 01 липня 2014 року у Запорізькій, Івано-Франківській, Київській, Одеській, Харківській та Чернігівській областях, з 06 серпня 2014 року у Волинській, Житомирській, Закарпатській, Кіровоградській, Миколаївській, Полтавській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Херсонській, Хмельницькій, Черкаській та Чернівецькій областях експеримент із запровадження реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (п.1 Наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014р. №656/5).

Пунктом 2 Наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014р. №656/5 затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (надалі - Тимчасовий порядок).

У розділі першому загальних положень Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 визначено, що електронні торги - прилюдні торги, що здійснюються в електронній формі в Системі. Прилюдні торги - продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до пункту 4 наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014р. уповноважено Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України на здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених цим Тимчасовим порядком.

Згідно пунктів 1 та 2 розділу ІІ Тимчасового порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» і державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна або у разі відсутності таких заперечень готує для проведення реалізації майна документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, і направляє їх до відповідного структурного підрозділу головного управління юстиції у місті Києві та областях, які беруть участь в експерименті, що забезпечує реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України.

Разом з тим, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази, що Приватне підприємство "БЕРЕГ", своєчасно повідомлено про результати оцінки арештованого майна, отримало це повідомлення та могло подати свої заперечення щодо проведеної оцінки.

Також матеріалами виконавчого провадження не підтверджено, що державний виконавець після спливу шестимісячного терміну дії звіту про оцінку майна у виконавчому провадженні провів повторно оцінку майна у відповідності до вимог ч.5 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд також правильно взяв до уваги той факт, що звіт про оцінку майна був завершений 23.07.2014р., оцінка майна була проведена 20.05.2014 року (а.с.18), а тільки 13.01.2015 року Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України надано інформацію про дату проведення електронних торгів. Більш того, сам продаж майна відбувся тільки 26.01.2015р. про що свідчить Протокол № 44033 про проведення електронних торгів від 26.01.2015 року.

Оскільки Тимчасовим порядком Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України уповноважено лише на здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містять у ній, організацію та проведення електронних торгів та виконання інших функцій, основна ж діяльність щодо реалізації арештованого майна покладена на Державну виконавчу службу, то у відповідності до вимог ч.3 ст.62, ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен був повідомити сторони про результати визначення вартості майна та виконати вимоги п.п.1,2 розділу ІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Таким чином, суд дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що вищевказані електронні торги були проведені з порушенням пунктів 1 та 2 розділу ІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, реалізація майна відбулась за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, а тому їх та протокол необхідно визнати недійсними.

Реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів; передача майна на реалізацію здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" (пункт 1,2 розділу 2 Тимчасового порядку).

Відповідно до пункту 4 розділу 3 Тимчасового порядку інформаційне повідомлення про електронні торги розміщується на Веб-сайті Системою автоматично не пізніше, ніж за два місяці до дати завершення електронних торгів. Пунктом 1 Тимчасового порядку визначено, що організатором електронних торгів є державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 наказу Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №427/25204 "Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів" ДП "Інформаційний центр" уповноважено на здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Таким чином, у межах спірних правовідносин ДП "Інформаційний центр" наділене владними управлінськими функціями на виконання делегованих повноважень у тому числі щодо організації та проведення електронних торгів.

За правилами пунктів 3-5 розділу ІІІ Тимчасового порядку Організатор проводить електронні торги протягом двох місяців з дати внесення інформації про лот у Систему.

У разі якщо державним виконавцем призначено зберігачем іншу особу, ніж Організатор, Організатор забезпечує оплату витрат зберігача, пов'язаних зі зберіганням майна, з одночасним повідомленням регіонального органу державної виконавчої служби. Інформаційне повідомлення про електронні торги розміщується на Веб-сайті Системою автоматично не пізніше ніж за один місяць до дати завершення електронних торгів.

Підготовка, організація та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про іпотеку".

Організатор зобов'язаний не пізніше ніж за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів. У повідомленні зазначаються інформація про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення електронних торгів, та інша необхідна інформація.

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Відповідно до матеріалів справи, нежилі підвальні приміщення, що знаходяться в будинку під АДРЕСА_2 є предметом іпотеки. Між тим в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази, які б підтверджували, що ДП "Інформаційний центр", як організатор електронних торгів, не пізніше ніж за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікував принаймні в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів з продажу нежилих підвальних приміщень, що знаходяться в будинку під № АДРЕСА_2.

Таким чином, за умови відсутності в матеріалах виконавчого провадження вказаних документів, суд дійшов вірного висновку, що організація та проведення електронних торгів відбулися без опублікування повідомлення про проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки, тобто з порушенням норм Тимчасового порядку, відповідно такі дії відповідача є протиправними, а позовні вимоги у цій частині - такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно з статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (частина 4 статті 656 ЦК України).

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, до покупця - переможця прилюдних торгів. Крім того, враховуючи особливості, передбачені законодавством, складання за наслідками проведення прилюдних торгів відповідного акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже є правочином. Таким чином, ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до договорів купівлі-продажу, такий договір може визнаватися недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України).

Суд при вирішенні спору про визнання прилюдних торгів недійсними, встановлює такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів.

Оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів (Постанова Верховного суду України від 24.10.2012р. у справі № 6-116 цс 12).

За приписом статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Таким чином, електронні торги по реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: нежитлового підвального приміщення, площею 141,90 кв.м, що знаходиться в будинку під № АДРЕСА_2, дійсно були проведенні Відповідачами з порушення порядку встановленого для проведення таких торгів, а тому електронні торги проведені 26.01.2015 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України по продажу нежилих підвальних приміщень, що знаходяться в будинку під № АДРЕСА_2, про що складено акт Державного виконавця про проведені електронні торги по реалізації предмету іпотеки від 06.02.2015 року необхідно визнати недійсними.

В пункті 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" судам роз'яснено, що згідно зі статтею 62 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна, на яке звернено стягнення, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями на підставі договору між державною виконавчою службою та спеціалізованою організацією шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на конкурсах, аукціонах (прилюдних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж (з урахуванням особливостей її проведення).

У зв'язку із наведеним спір про визнання недійсним аукціону (прилюдних торгів) або визнання його таким, що не відбувся, проведеного спеціалізованою організацією щодо реалізації майна, на яке було накладено арешт за виконавчим документом, вирішується судом у порядку цивільного судочинства, якщо однією з його сторін є фізична особа, з додержанням правил виключної підсудності (стаття 114 ЦПК). При цьому справа розглядається у позовному провадженні, а не в порядку розгляду скарги на дії державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з діючими нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та дійшов до правильного висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, більш того, такі доводи спростовуються судовою практикою судів касаційної інстанції, яка була надана учасниками процесу в ході апеляційного розгляду справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.Ф. Парапан

В.О. Панасенков