Справа № 283/551/16-ц
Провадження №6/283/16/2016
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2016 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Міхненка С.Д.

секретаря - Ільніцької С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції ОСОБА_1 про обмеження у праві виїзду за межи України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2016 року до суду звернулась старший державний виконавець відділу ДВС ОСОБА_1 з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Своє подання державний виконавець мотивує тим, що на виконанні у відділі ДВС знаходяться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь Національного банку України в особі Фабрики банкнотного паперу Національного банку України майнової шкоди в розмірі 18953,06 грн.

З метою перевірки майнового стану боржника зроблені запити до реєструючих органів , а саме до ВДАІ, УДАІ, податкової інспекції, зроблено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , державного реєстру іпотек та встановлено , що за боржником не зареєстровано будь яке майно та відсутні офіційні доходи та відкритті рахунки.

Станом на 11 березня 2016 року боржником на погашення боргу сплачено коштів в розмірі 1691,87 грн.

У звязку з тим, що боржник не виконує рішення суду добровільно і таким чином ухиляється від виконання даних рішень і може ухилитись шляхом виїзду за кордон, тому на підставі ст.ст. 2,6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України та ст.ст.5,11 Закону України Про виконавче провадження просить обмежити у праві виїзду за межі України .

В судове засідання представник ВДВС не зявилася, до суду надійшло клопотання від відділу ДВС про розгляд подання без участі представника.

Дослідивши надані докази , суд вважає, що у задоволені подання повинно бути відмовлено з наступних підстав.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначено в Законі України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України (далі Закон).

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право в разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно з ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за поданням державного виконавця, обовязково погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобовязань.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у ньому є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що на виконані у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь Національного банку України в особі Фабрики банкнотного паперу Національного банку України майнової шкоди в розмірі 18953,06 грн.

З метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем здійснені запити щодо наявного у нього майна.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак державним виконавцем не надано суду доказів того, що ним було вичерпано весь передбачений зазначеним Законом перелік заходів щодо примусового виконання судового рішень або всі вони виявилися безрезультатними.

Також не представлено і доказів того, що за час виконання рішення суду, ОСОБА_2 виїжджав за межі України і тривалий час не повертався, що призвело до виникнення заборгованості, а тому відсутні підстави стверджувати, що боржник ухиляється від виконання зобовязань перед стягувачем.

Навпаки з матеріалів, доданих до подання встановлено, що боржник зявляється на виклики державного виконавця та частково сплатив завдану майнову шкоду в розмірі 1691,87 грн.

Застосування обмежень, які просить встановити державний виконавець, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

На підставі наведеного, приходжу до висновку, що правові підстави для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні, а подання державного виконавця є безпідставним.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України , Законом України Про виконавче провадження , Законом України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції ОСОБА_1 про обмеження у праві виїзду за межи України ОСОБА_2 - відмовити за безпідставністю.

На ухвалу суду протягом пяти днів з дня її отримання може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд.

Суддя: ОСОБА_3