1Справа № 335/9659/15-ц 2/335/253/2016
Р І Ш Е Н Н Я І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2016 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді при секретаріОСОБА_1 ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення безпідставно набутого майна, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

В вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укртелеком» в якому просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 188,8 грн. як безпідставно набуте майно та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В лютому 2016 року позивач збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь 507,16 грн. як безпідставно набуте майно, а також моральну шкоду в розмірі 25000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ було відкрито виконавче провадження за виконавчим документом №0818/1183/2012. Він неодноразово приносив до Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ квитанції, про відсутність боргу перед ПАТ «Укртелеком». Не зважаючи на це з його стягнуто 188,82 грн., які і вважає безпідставно набутим майном.

В заяві про уточнення позовних вимог позивач зазначив, що за час виконавчого провадження з нього було стягнуто грошові кошти в розмірі 896,6 грн., що підтверджується листом Орджонікідзевського ВДВС №100/14 від 09.02.2016 року та листом УПФ України в Орджонікідзевському районні м. Запоріжжя №302/н-9 від 14.12.2015 року. Стягнута сума складається з 507,16 грн. коштів що надійшли на рахунок ПАТ «Укртелеком» та 234,8 грн. - коштів, що перебувають на рахунку ДВС.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно отримав грошові кошти в розмірі 507,16 грн., оскільки в нього не було заборгованості пере відповідачем.

Діями ПАТ «Укртелеком» Позивачу також завдано і моральної шкоди, яку оцінює в 25000 грн. В обґрунтування розміру шкоди позивач зазначив, що є інвалідом-дитинства 2 групи, потребує постійного медикаментозного підтримання. Незаконне ж стягнення призвело до погіршення матеріального стану, виключення з прийому деяких ліків.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю, оскільки регулярно сплачує за спожиті послуги. Представник позивача, хоча й підтримала позовні вимоги, проте не змогла пояснити в чому полягає подвійне стягнення, оскільки не вона готувала позовну заяву, жодних розрахунків на підтвердження своїх вимог у судове засідання не надала. Додатково зазначивши на відсутності взагалі правових підстав для стягнення з позивача коштів, оскільки рішення суду, яким ПАТ «Укртелеком» поновлено строк на предявлення виконавчого документа, було оскаржено в апеляційному порядку.

Представники відповідачів не заперечуючи фактів оплати позивачем послуг, що підтверджені відповідними квитанціями, що долучені до позовної заяви, позовні вимоги не визнали з тих підстав, що всі оплати, які надійшли від ОСОБА_3 в період з травня 2010 по грудень 2011 року були зараховані на погашення дебіторської заборгованості позивача, що виникла станом на 01.05.2010 року. При цьому стягнення з позивача коштів було правомірним, проводилось на підставі судового наказу, який не переглянутий та неоскаржений позивачем. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя повторно 24.02.2016 року поновив строк на предявлення виконавчого документа до виконання. Сторонами не ставилось питання про поворот виконання рішення, виконавче провадження триває. Просили в задоволенні позову відмовити з підстав його необґрунтованості.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у судовому розгляді, зясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозвязок, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом та не оспорюється сторонами, позивач користується послугами ПАТ «Укртелеком», проводить їх часткову оплату.

12.03.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ (справа №0818/1183/2012 року) яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість у розмірі 1194 грн. та 107,3 грн. судового збору.

Позивач питань про скасування наказу не ставив, заяв про його скасування у відповідності до вимог ст.105 ЦПК України не подавав.

Судом встановлено, що на виконання рішення суду головним державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького міського управління юстиції 20.10.2014 року відкрито виконавче провадження (а.с.18), строк на предявлення до виконання виконавчого документа поновлювався ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2014 року (а.с.72).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26.01.2016 року ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2014 року про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання була скасована, справа повернута на новий розгляд (а.с.95).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2016 року строк на предявлення виконавчого документа повторно поновлено (а.с.105).

Як передбачено частиною першою статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частинами першою третьою статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивачем, його представником ні при звернені до суду, ні в судовому засіданні не надано доказів повторного (подвійного) стягнення з нього коштів.

Факт безпідставності стягнення коштів з позивача спростовується матеріалами справи. Утримання з пенсії позивача відбувалось на виконання судового наказу, який до всього позивачем неоспорений.

Розглянувши дану цивільну справу у рамках заявлених вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності і справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині повернення безпідставно набутого майна задоволенню не підлягають.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено протиправності дій відповідача в частині звернення до суду за видачею судового наказу, не підлягають задоволенню і вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення безпідставно набутого майна, відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Ю.Бойко