Справа № 359/4874/16-ц Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/4982/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 25.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2016 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

В червні 2016 року ПАТ «Київенерго» звернулось до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 25 червня 2014 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнута шкода, завдана ушкодженням здоровя, в розмірі 74 818 гривень 25 копійок. У виконання цього рішення суду ПАТ «Київенерго» добровільно виплатило стягувачу грошові кошти в цьому розмірі.

Однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року скасовано рішення Апеляційного суду Київської області від 25 червня 2014 року, цивільну справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 26 лютого 2015 року з боржника на користь ОСОБА_2 стягнута шкода, завдана ушкодженням здоровя, в розмірі 196 545 гривень 92 копійок.

23 листопада 2015 року Бориспільський міськрайонний суд видав виконавчий лист про стягнення з ПАТ «Київенерго» на користь стягувача грошових коштів у вказаному розмірі. Однак ще 10 вересня 2015 року ПАТ «Київенерго» добровільно виплатило стягувачу решту шкоди, завданої ушкодженням здоровя, в розмірі 121 727 гривень 67 копійок. Загальний розмір грошових коштів, сплачених на користь ОСОБА_2, склав 196 545 гривень 92 копійки. Ця обставина свідчить про те, що ще до видачі виконавчого документа ПАТ «Київенерго» добровільно виконало обовязок по відшкодуванню стягувачу шкоди, завданої ушкодженням здоровя. Тому боржник просив суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2016 року заяву ПАТ «Київенерго» задоволено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та відмовити у задоволені заяви.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що ще до видачі виконавчого документа ПАТ «Київенерго» добровільно виконало обовязок по відшкодуванню ОСОБА_2 шкоди, завданої ушкодженням здоровя.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника, безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково, у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Європейський суд з прав людини, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до норм визначених ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, користуватися правовою допомогою, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у межах строків, встановлених ст. 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-якого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому законом порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які визнані судом поважними.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд в порушення вимог ст. ст. 74, 76, 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутність, в результаті чого він був позбавлений можливості користуватися правами, передбаченими ст. ст. 27, 31 ЦПК України, в тому числі брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб , заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 13 липня 2016 року надав до суду заяву, в якій повідомляв, що з 16 липня 2016 року по 29 вересня 2016 року він за станом здоровя перебуватиме на санаторно-курортному лікуванні, а тому не може бути присутнім в судовому засіданні 19 липня 2016 року та просив перенести судове засідання на іншу дату.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, оскільки постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити частково.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: