Провадження №2/263/163/2016р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року Жовтневий районний міста Маріуполя Донецької області суд у складі головуючого судді Васильченко О.Г., при секретарі Дерягіній Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача в якому зазначила, що квартира АДРЕСА_1 належить в рівних частках їй, її чоловіку ОСОБА_2, та синам ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності від 18.01.1995 р. №30022. 19.12.2008р. помер її син ОСОБА_3, а 30.03.2015р. помер її чоловік ОСОБА_2 Після смерті сина та чоловіка вона почала оформлювати спадщину та їй стало відомо, що на спадкове майно у вигляді ? частки зазначеної квартири належної померлому сину ОСОБА_3 накладено арешт постановою державної виконавчої служби Жовтневого ВДВС від 07 березня 2001 р., згідно якої син є боржником, тому нотаріус відмовився видати свідоцтво про право на спадщину. На її звернення до Жовтневого ВДВС ММУЮ з заявою про скасування арешту, державний виконавець їй повідомив, що ніяких документів про виконавче провадження з 01.01.2012р. відносно ОСОБА_3 у відділі немає, а виконавчі документи до 01.01.2012р. були знищені, тому виконавча служба не має можливості скасувати арешт. Вважає, що накладений арешт на частку квартири належної її померлому сину ОСОБА_3 є необґрунтованим, оскільки у відділі державної виконавчої служби відсутні виконавчі документи про наявність виконавчого провадження. Тому, просить суд скасувати арешт ? частки квартири № 96 розташованої по вул. Бахмутській в будинку 120 в м. Маріуполі Донецької області, накладений постановою державної виконавчої служби Жовтневого районного відділу управління юстиції в м. Маріуполі Донецької області від 07 березня 2001 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, наполягала на задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що виконавчого провадження відносно ОСОБА_3 з 01.01.2012р. у відділі не має, оскільки виконавчі документи до 01.01.2012р. були знищені, тому державний виконавець не має можливості скасувати накладений арешт. Просить винести рішення на розсуд суду, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.03.2001р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області накладено арешт на все майно належне ОСОБА_3, а саме на ? частку квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.01.1995р., квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4І.(а.с.6)

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-НО№347772 виданим Жовтневим ВРАЦС ММУЮ Донецької області, ОСОБА_3 помер 19 грудня 2008р.(а.с.10).

З відповіді Жовтневого ВДВС ММУЮ від 22.12.2015р., яка надійшла на адресу суду вбачається, що виконавчі документи у відношенні ОСОБА_3 за період з 01.01.2012р. на примусове виконання до відділу не надходили, надати інформацію стосовно надходження виконавчого документу до 01.01.2012р. не вбачається можливим через знищення, оскільки виконавчі провадження, які перебувають в архіві зберігаються протягом трьох років, після чого знищуються (а.с.32-33).

Відповідно до відповіді Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, яка надійшла на адресу суду 03.02.2016р. №06-4/359, органи державної виконавчої служби до департаменту Маріупольського міського майна щодо передачі до комунальної власності Маріупольської міської ради ? частини квартири АДРЕСА_2 не зверталися, таким чином зазначене нерухоме майно до комунальної власності не передавалося.

Згідно відповіді Маріупольського бюро технічної інвентаризації від 17.02.2016р. № 67, в архівах БТІ станом на 2003р. право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по ? частки за кожним на підставі свідоцтва про право власності від 18.01.1995р. №30022. 12.01.2001р. до МКП «Маріупольське БТІ» надійшла постанова Жовтневого ВДВС від 07.03.2001р. про арешт майна боржника ОСОБА_3 на ? частку зазначеної квартири. Інших документів про арешт,зняття арешту, конфіскацію або іншу зміну прав власності на вказане нерухоме майно до БТІ не надходило.

Згідно відповіді Жовтневого ВДВС ММУЮ від 04.03.2016р. відновлення виконавчого провадження за виконавчим листом №1-488 щодо конфіскації майна, яке належить ОСОБА_3 неможливе, оскільки відсутні передбачені Законом України «Про виконавче провадження» підстави для відновлення даного провадження.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги той факт, що передбачені законом строки виконавчого провадження сплинули та згідно відповіді державного виконавця відновлення виконавчого провадження відносно ОСОБА_3 неможливе, суд вважає за необхідне скасувати арешт накладений постановою державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції в м. Маріуполі Донецької області від 07.03.2001р. на ? частину квартири №96 розташованої по вул. Бахмутській буд. 120 в м. Маріуполі Донецької області.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 154,208 ЦПК України, ст.ст. 49,60 ЗУ «Про виконавче провадження» суд

ВСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений постановою державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції в м. Маріуполі Донецької області від 07.03.2001р. на ? частину квартири №96 розташованої по вул. Бахмутській буд. 120 в м. Маріуполі Донецької області, яка належить ОСОБА_3.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.Г.Васильченко