Справа № 541/2990/15-ц
Провадження №2/541/108/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 березня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Куцин В.М.,

при секретарі Борисенко М. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення позики із ОСОБА_3 в розмірі 1700 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22 квітня 2013 року відповідач ОСОБА_3 отримав від неї позику в розмірі 2000 доларів США і зобовязувався повернути кошти до грудня 2013 року, але повернув тільки 300 доларів США. Даний факт підтверджується власноручною розпискою відповідача. Неодноразові намагання врегулювати з відповідачем питання по поверненню позики виявилися безрезультатними. Оскільки у визначений строк відповідач ОСОБА_3 не повернув позику, просила стягнути з відповідача на її користь 1700 доларів США по курсу НБУ на день розгляду справи та стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

В ході судового розгляду справи в звязку зі зміною прізвища відповідачем позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути борг по договору позики з ОСОБА_2 (а.с.18), в звязку з чим за клопотанням позивача ухвалою суду від 27.01.2016 року замінено відповідача ОСОБА_3 на належного відповідача ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь позику, яку вона надала останньому в іноземній валюті, доларах США в сумі 1700, оскільки відповідач зазначену суму коштів їй не повернув із отриманих ним від неї позики 2000 доларів США в 2013 році. Відповідач деякий час обіцяв повернути їй позику, однак останнім часом почав уникати з нею спілкування, тому вона звернулася до суду з позовом про стягнення позики. Крім того зазначала, що вона не заявляє вимоги про стягнення відсотків та будь-яких інших штрафних санкцій з метою найшвидшого виконання рішення суду та повернення боргу відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що насправді він отримав у позивача ОСОБА_1 2013 році позику в сумі 2000 доларів США. Частину позики в розмірі 300 доларів він зміг повернути. Але в звязку із зростанням курсу долара США він не мав змоги повернути повністю позику. Крім того позивач відмовилася отримати позику в національній валюті, а він не мав можливості придбати іноземну валюту.

Представник відповідача, ОСОБА_4 підтримав позицію свого довірителя, вважав що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

22.04.2013 року ОСОБА_3 отримав позику в ОСОБА_1 в розмірі 2000 доларів США та зобовязався повернути позику до грудня 2013 року, що підтверджується власноручно складеною розпискою позичальника ОСОБА_3М.(а.с.35).

Позичальник ОСОБА_3 та позикодавець ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердили факт часткового повернення позики в сумі 300 доларів США відповідачем позивачу.

В звязку з реєстрацією шлюбу 11.10.2014 року ОСОБА_5, та відповідача ОСОБА_3 чоловіку присвоєно прізвище «Сидоренко», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №120486, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області (а.с.50).

Офіційний курс гривні щодо іноземних валют встановлений Національним Банком України на 09.03.2016 року становить за 100 доларів США - 2649,7130 гривень (а.с.52).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Оскільки судом встановлено, що позичальник ОСОБА_3 не виконав зобовязання по поверненню позикодавцеві ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 1700 доларів США у строк встановлений договором позики від 22.04.2013 року до грудня 2013 року, тому вимоги позивача про стягнення неповернутої позики ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

В звязку з задоволенням позову документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду(а.с.1), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 487 грн.20 коп., відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 11,81, 88, 213-215, 294 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 1047, 1049 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 позику в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ на 09.03.2016 року 45045 (сорок пять тисяч сорок пять гривень ) гривень 07 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору сплаченого при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з проголошення через Миргородський міськрайонний суд до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя: ОСОБА_6