Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

в складі головуючого судді Овчиннікової О.С.

при секретарі Гуровій Л.Л.

за участю заявника ОСОБА_1 - не з*явився,

заінтересованої особи- відділу державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області- представник не з*явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за

заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, пояснюючи, що його батько, ОСОБА_2, помер 25.12.2015 року у смт.Оленівка Волноваського району Донецької області, на непідконтрольній українській владі території. Лікарське свідоцтво про смерть було видане центром первинної медико-санітарної допомоги № 9 м.Донецька.

Отримати свідоцтво про смерть батька українського зразку заявник не має можливості через відсутність належних доказів його смерті. Лікарське свідоцтво про смерть, яке є підставою для отримання в органах державної реєстрації актів цивільного стану України свідоцтва про смерть, не може враховуватися як доказ смерті особи, оскільки видане закладом, що знаходиться на тимчасово окупованій території. З метою отримання свідоцтва про смерть батька та здійснення свого спадкового права заявник просив встановити в судовому порядку факт смерті 25.12.2015 року ОСОБА_2.

У судове засідання заявник не з*явився, у заяві зазначив про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав.

Заінтересована особа, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського

районного управління юстиції у Донецькій області, заперечень проти заявлених вимог не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Як зазначає заявник, його батько, ОСОБА_2, помер у смт.Оленівка Волноваського району Донецької області, яка є тимчасово окупованою територією. У лікарському свідоцтві про його смерть, виданому центром первинної медико-санітарної допомоги № 9 м.Донецька, зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 25.12.2015 року, причина смерті- хронічна клітинно -печінкова недостатність, криптогенний цирроз печінки.

Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000 року, визначено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024.

Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті (будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом), є недійсним і не створює правових наслідків.

02.03.2016 року заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області з заявою про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2, але листом за № 03.2-25/809 від тієї ж дати йому було відмовлено у реєстрації та роз*яснено право звернутися до суду для встановлення факту смерті особи, оскільки лікарське свідоцтво про смерть, видане медичним закладом, що розташований на тимчасово окупованій території України, є недійсним, тому не створює правових наслідків.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року роз*яснено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом встановлено, що 25.12.2015 року у смт.Оленівка Волноваського району Донецької області помер ОСОБА_2. Лікарське свідоцтво про смерть, видане медичним закладом, що знаходиться на тимчасово окупованій території, є недійсним та, у відповідності зі ст..9 закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», не створює правових наслідків, тобто, для проведення державної реєстрації смерті існують об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надає можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть та здійснити його спадкове право.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215, 223, 234, 256, 257-1 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у смт.Оленівка Волноваського району Донецької області 25 грудня 2015 року, у віці 86 років.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Волноваського районного суду Донецької області, Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С.Овчиннікова

11.03.2016