Справа № 345/2874/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1421/2016
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Малєєва А.Ю.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю: представника Управління Пенсійного фонду

України у м. Калуші та Калуському районі

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м. Калуші та Калуському районі про стягнення коштів, за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі на рішення Калуського міськрайонного суду від 13 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

В липні 2015 року представник ОСОБА_3 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі про стягнення коштів. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що постановою Калуського міськрайонного суду від 28.04.2014 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014 року, визнано неправомірними дії УПФУ в м. Калуші та Калуському районі щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_3 пенсії згідно ст. ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязано даний орган провести перерахунок та виплату їй пенсії з 01.01.2014 року. Позивач зазначала, що дану постанову УПФУ в м. Калуші та Калуському районі виконало тільки частково, здійснивши перерахунок пенсії. Посилаючись на те, що нараховані кошти їй виплачено не було, просила, з врахуванням уточнення позовних вимог, позов задовольнити та стягнути на її користь 67 179,34 грн, з яких 42 035,49 грн невиплаченої пенсії, 23 900,06 грн індекс інфляції та 1 243,79 грн 3% річних.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 13 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Постановлено стягнути з УПФУ в м. Калуші та Калуському районі в користь ОСОБА_3 кошти в сумі 67 179,34 грн, з яких: 42 035,49 грн невиплаченої пенсії, 23 900,06 грн індекс інфляції та 1 243,79 грн 3% річних.

Рішенням апеляційного суду від 20 січня 2016 року рішення Калуського міськрайонного суду від 13 листопада 2015 року в частині стягнення з УПФУ в м. Калуші та Калуському районі 23 900,06 грн індексу інфляції та 1 243,79 грн 3% річних скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог. В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року рішення апеляційного суду від 20 січня 2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_3 про стягнення з УПФУ у м. Калуші та Калуському районі 42 035,49 грн скасовано, а справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно саме в цій частині апеляційним судом і переглядається рішення суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі УПФУ в м. Калуші та Калуському районі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт звертає увагу суду на те, що ним виконано покладений постановою Калуського міськрайонного суду обовязок перерахунку пенсії позивачу, однак її виплата відтермінована до фінансування цих видатків з Державного бюджету. Також апелянт вказує на те, що оскаржуваним рішення суду першої інстанції було порушено права УПФУ, оскільки, на думку апелянта, суд, змінивши спосіб виконання постанови із зобовязанням виплатити пенсію на стягнення конкретної суми пенсії, не врахував відмінності між обраним судом у рішенні способом захисту порушеного права і способом виконання судового рішення, внаслідок чого змінив постанову суду по суті за відсутності на це процесуальних повноважень. Крім того, апелянт просить врахувати практику Верховного Суду України, який дійшов висновку, що невиконання судового рішення УПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Посилаючись на вищенаведене, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення невиплаченої пенсії.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_3 з невідомих причин не зявилась, хоч судове повідомлення вручено завчасно у встановленому законом порядку. Отже, є правові підстави для розгляду справи у її відсутності.

Представник Управління Пенсійного фонду України у м. Калуші та Калуському районі апеляційну скаргу підтримав, вважаючи рішення суду першої інстанції щодо стягнення в користь ОСОБА_3 суми нарахованої, але невиплаченої пенсії незаконним.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що постановою Калуського міськрайонного суду від 28.04.2014 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014 року, визнано неправомірними дії УПФУ в м. Калуші та Калуському районі щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_3 пенсії згідно ст. ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязано даний орган провести перерахунок та виплату їй пенсії з 01.01.2014 року з врахуванням виплачених сум (а.с.4-11).

На підставі даного рішення 01.12.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №345/1289/14-а від 14.11.2014 року, виданого Калузьким міськрайонним судом. Боржника - Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі зобовязано виконати постанову суду добровільно у строк до семі днів (а.с.14).

Із змісту листа УПФУ в м. Калуші та Калуському районі №9161/06 від 15.12.2014 року вбачається, що УПФУ в м. Калуші та Калуському районі було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3 за постановою суду, який становить 42035,49 грн. Проте у листі зазначено, що виплата коштів буде здійснена при поступленні фінансування цих видатків з Державного бюджету (а.с.15).

Отже, з вищенаведеного вбачається, що УПФУ в м.Калуші та Калуському районі, яке тривалий час всупереч норм чинного законодавства України не нараховувало і не виплачувало позивачу у належному розмірі пенсію, не виконало у повному об'ємі постанову Калуського міськрайонного суду від 28.04.2014 року, чим ОСОБА_3 було завдано матеріальні збитки.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 щодо стягнення з відповідача суми нарахованої, але не виплаченої пенсії, суд першої інстанції правильно застосував норму матеріального права ч.2 ст.22 ЦК України.

У постанові Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі №6-237цс16, яка згідно ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України, висловлена правова позиція, згідно якої відповідно до п.2 ч.2 ст.22 ЦК України поняття «збитки» передбачає й упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. У названій постанові зазначено, що збитки позивача полягають не в його реальних втратах, а в тих доходах, які позивач недоотримав або недоотримає внаслідок порушення його цивільного права.

На думку колегії суддів, посилання відповідача на відсутність належного бюджетного фінансування на виплату недоплаченої пенсії позивачу не заслуговують на увагу, оскільки по-перше, реалізація особою права, що повязана з отриманням бюджетних коштів, яка базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. По-друге, посилання на відсутність коштів для виплати ОСОБА_3 недоотриманої пенсії належними і об'єктивними документальними доказами не підтверджено.

Таким чином, враховуючи вищезазначені вимоги закону та встановивши фактичні обставини по справі, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_3 про стягнення в її користь невиплаченої пенсії.

Посилання в рішенні місцевого суду на ст.107 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» слід виключити, оскільки в даному випадку зазначена правова норма спірні відносини не регулює.

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в даній справі ухвалив рішення з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в оскарженій частині немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307; 308; 313; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 13 листопада 2015 року в даній справі в частині стягнення з Управління Пенсійного Фонду України в м. Калуші та Калуському районі в користь ОСОБА_3 невиплаченої пенсії в сумі 42035 (сорок дві тисячі тридцять пять) грн 49 коп залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

ОСОБА_4