Справа № 569/1394/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі Грицаюк О.В.

з участю прокурора Данилюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління бюджету і фінансів виконавчого комітету Рівненської міської ради, Управління охорони здоров»я виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину звернувся заступник керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління бюджету і фінансів виконавчого комітету Рівненської міської ради, Управління охорони здоровя виконавчого комітету Рівненської міської ради.

В судовому засіданні прокурор заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь управління охорони здоровя виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області для зарахування на рахунок місцевого бюджету 5677 грн. 05 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину (р/р 0002 в ГУДКСУ в Рівненській області, МФЛ 833017, отримувач УК у м.Рівному 24060300, код 38012714).

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повсткою, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

Судом встановлено, що 15 липня 2013 року близько 24 год. ОСОБА_1, перебуваючи біля 2-го підїзду будинку №14 по вулиці А.Мельника в м.Рівне під час словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_2, проявив злочинну недбалість, а саме відштовхнув потерпілого та наніс йому один удар кулаком в обличчя, хоча бачив, що ОСОБА_2 стояв біля відкритого підвального приміщення підїзду будинку, внаслідок чого потерпілий впав спиною у вказане підвальне приміщення та отримав через падіння тяжке тілесне ушкодження, які згідно висновку №13 від 17 грудня 2013 року судово-медичної експертизи та висновку №Д-4 від 13 травня 2-014 року додаткової судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Вироком Рівненського міського суду від 11 лютого 2015 року визнано ОСОБА_1 винуватим в предявленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.128 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

У звязку з отриманими травмами ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 16 липня 2013 року по 05 серпня 2013 року, що складає 20 ліжко-днів.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку вартості лікування від 12 листопада 2015 року №1-9/3129 виданого за підписом головного лікаря Центральної міської лікарні вбачається, що сума витрат лікарні за період перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на стаціонарному лікуванні у період з 16 липня 2013 року по 05 серпня 2013 року, що складає 20 ліжко-днів, медична карта стаціонарного хворого №14035 в нейрохірургічному відділенні становить 3794,00 грн. (три тисячі сімсот девяності чотири гривні 00 копійок).

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку вартості перебування від 23 червня 2015 року №1-9/1746 виданого за підписом головного лікаря Центральної міської лікарні вбачається, що розрахунок вартості перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 30 вересня 2013 року по 10 жовтня 2013 року, що складає 10 ліжко-днів, медична карта стаціонарного хворого №19107, сума витрат лікарні становить 1883,05 грн. (одна тисячі вісімсот вісімдесят три гривні нуль пять копійок).

Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з

"Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 (545-93-п) від 16 липня 1993 року.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно до п.2 ст.121 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, передбачених законом.

Рішенням Конституційного суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 встановлено, що поняття «інтереси держави» є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету , територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх субєктів права власності та господарювання тощо.

Рівненська центральна міська лікарня, у якій проводилося лікування ОСОБА_2, потерпілого від дій відповідача, перебуває у комунальній власності міста.

Витрати, здійснені вищезазначеною медичною установою на лікування потерпілих від злочину та непогашення зазначених витрат, призводять до ненадходження коштів до місцевого бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні заявлені позовні вимоги були підтверджені належними та допустимими доказами, а відповідачем дані обставини спростовані не були, тому суд вважає, що позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки рішення прийнято на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, тому він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,215,228,293,294 ЦПК України, ст.1206 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління бюджету і фінансів виконавчого комітету Рівненської міської ради, Управління охорони здоров»я виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь управління охорони здоров»я виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області для зарахування на рахунок місцевого бюджету 5677 грн. 05 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину (р/р 0002 в ГУДКСУ в Рівненській області, МФЛ 833017, отримувач УК у м.Рівному 24060300, код 38012714).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: