печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9933/16-ц
У Х В А Л А

"10" березня 2016 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Вовк С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

04.03.2016 до приміщення Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка 09.03.2016 передана судді.

Дослідивши матеріали позову прихожу до висновку про те, що він не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства з огляду на таке.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 встановлено, що відповідно до п.1 ст.6 Конвенції 1950 року кожен при вирішені спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 3 вказаної вище Постанови Пленуму, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1,12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення України віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

У своїй позовній заяві позивач просить поновити його на роботі в органах МВС України на посаді аналогічній займаній ним до звільнення з посади начальника штабу Управління МВС України на Південно-Захійдній залізниці.

Порядок проходження служби та звільнення зі служби в органах внутрішніх справ регулюється Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114 (із наступними змінами та доповненнями), та така служба є альтернативною, тобто спір виник з приводу проходження публічної служби.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як зазначав ЄСПЛ у своєму рішенні «Ферізіні проти Італії» положення про «цивільні права та обов'язки» не застосовується до спорів між адміністративними органами і тими їх співробітниками, які обіймають посади, пов'язані з участю в здійснені повноважень, наданих публічним правом.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Позовні вимоги ОСОБА_1 вказують на публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом до Міністерства внутрішніх справ України про поновлення на роботі.

Відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Вовк