ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/682/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"24" лютого 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Сухомлінова С.М.

секретаря - Палій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Національної телекомпанії України до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» про виселення з квартири без надання іншого жилового приміщення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про виселення відповідачів з квартири АДРЕСА_1. Посилався на те, що позивач (далі - НТУ, Телекомпанія) є власником зазначеної квартири, яку самовільно зайняли відповідачі та проживають в ній без будь-якої на те правової підстави.

В процесі розгляду справи представник позивача змінив правову позицію та просив виселити відповідачів із спірної квартири, як тимчасових жильців на підставі ст. 99 Житлового кодексу Української РСР.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, а від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Відповідачі в судове засідання не з'явились та не направили суду письмових заперечень проти позову, хоча про розгляд справи повідомлялись належним чином.

На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з свідоцтва та довідки (а.с.8,9), позивачу на праві загальнодержавної власності належить квартира АДРЕСА_1 та значиться на балансі у останнього як службове приміщення.

Згідно договору (а.с.5-7) та пояснень представника позивача, 27.10.1999р. між НТУ та її співробітником ОСОБА_4 був укладений Договір № 283 про надання спірної квартири у користування. Пунктом 2.1. Договору визначено, що квартира надається для проживання Співробітника та членів його сім'ї: дружини ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_6, а пунктом 7.2.2. визначено, що дія Договору припиняється внаслідок звільнення Співробітника з телекомпанії.

Як вбачається з наказу (а.с.10), ОСОБА_4 в жовтні 2005р. був звільнений з роботи за власним бажанням, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2014р. останнього було виселено з спірної квартири без надання іншого житла (а.с.11-14).

Згідно з п. 6.3. Договору, у разі розірвання Договору, у випадках передбачених п. 7 цього Договору, Співробітник зобов'язаний передати Телекомпанії квартиру, котру було надано у тимчасове користування, протягом місяця з моменту розірвання договору.

Разом з тим, згідно довідок (а.с.16,17) та пояснень представника позивача вбачається, що у спірній квартирі станом на травень 2015 року зареєстровані та проживають відповідачі, які є членами сім'ї колишнього співробітника Телекомпанії.

Відповідно до ст. 99 Житлового кодексу Української РСР піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що діє договору на підставі якого відповідачі були вселенні у спірну квартири припинена, але у добровільному порядку останні жиле приміщення не звільняють, а тому суд вважає необхідним виселити їх з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Вирішуючи позов таким чином, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати у розмірі 121,80 грн. з кожної.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 88,212-215,224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виселити з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути на користь Національної телекомпанії України з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 по 121 (сто двадцять одній) грн. 80 коп. судового збору з кожної.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ: С.М. Сухомлінов