Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_4 про визнання договору страхування недійсним, за касаційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року,

встановила:

У жовтні 2014 року товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТзДВ СК «Альфа-Гарант») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 14 липня 2014 року страховою компанією було отримано від ОСОБА_4 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП), що сталося 12 липня 2014 року за участі автомобіля марки «Мітсубіши», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, і автомобіля марки «Вольцваген», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_5 Винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_4

ОСОБА_4 надав копію поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АІ/0574790, який не був реалізований позивачем. Зазначало, що чистий бланк поліса № АІ/0574790 було передано начальнику управління страхування в м. Одесі та Одеській області Кондрацькому М.Г. та станом на 13 жовтня 2014 року за вказаним бланком не надходило жодної інформації про його реалізацію, як також не надходило за ним жодних грошових коштів в якості сплати страхового платежу.

Ураховуючи наведене, просило визнати поліс № АІ/0574790 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 червня

2015 року, залишеним без змін ухвалою Одеської області від 12 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТзДВ СК «Альфа-Гарант» просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що страховий поліс, виданий ОСОБА_4, підтверджує досягнення сторонами згоди стосовно істотних умов договору страхування, що свідчить про те, що він є укладеним і набирає чинності з моменту його підписання, а тому підстав для визнання його недійсним не вбачається.

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються загальними нормами глави 67 Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», а також спеціальним законом «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За змістом ст. 15 Закону України «Про страхування» страхові агенти діють від імені та за дорученням страховика, виконуючи частину його страхової діяльності, в тому числі й мають право одержувати страхові платежі.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом ст. 983 ЦК України договір страхування набуває чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Отже видача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди стосовно істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена.

Крім того, згідно платіжного доручення ТзДВ СК «Альфа-Гарант» сплатив страхове відшкодування на ім'я ОСОБА_5, який був учасником ДТП за участі ОСОБА_4, згідно із страховим актом за договором страхування № АІ-0574790 від 23 травня 2014 року, що фактично підтвердив наявність чинного страхового полісу.

Оскільки ТзДВ СК «Альфа Гарант» не доведено факту несплати ОСОБА_4 платежу за страховим договором, суди прийшли до вірного висновку, що неналежний контроль ТзДВ СК «Альфа-Гарант» діяльності страхового агента не впливає на права страхувальника за договором та не може бути підставою для визнання договору страхування недійсним.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» відхилити, рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська