АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 759/7616/15-ц Головуючий у 1 інстанції Кривов'яз Л.П.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/823/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 березня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено: з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 стягнуто на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14.05.2015 до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 487,20грн; рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не перебували в зареєстрованому шлюбі, проте мають малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із матір'ю.

Враховуючи надані суду докази та виходячи зі встановлених судом обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року та постановити нове рішення, яким встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 14.05.2015 і до її повноліття. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду відповідач просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Представник позивача просила відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) батька, суд першої інстанції у повній мірі з'ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов висновків, які відповідають установленим обставинам справи та правильно застосував норми матеріального права.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька.

Розмір аліментів у разі спору встановлюється судом з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України.

З матеріалів справи та наданих суду пояснень вбачається, що малолітня ОСОБА_7проживає разом з матір'ю ОСОБА_6 та знаходиться на її утриманні.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції відповідно до положень ст. 182 СК України врахував стан здоров'я дитини та її матеріальне становище, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення, а саме, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, від якого має дитину - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ас49), що його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що відповідач працює в Українському державному фонді підтримки фермерських господарств на посаді генерального директора з фінансово-економічних питань та його середня заробітна плата складає 4 755,52грн (ас51-52), а також інші обставини, на які посилався відповідач в обґрунтування своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги не містять у собі посилань на обставини, які дають підстави визначити розмір аліментів в іншому розмірі і фактично є його доводами в заперечення проти позову, на підтвердження яких долучені докази, які були надані суду першої інстанції.

З урахуванням вірно встановлених судом обставин, що мають значення при вирішенні спору про стягнення аліментів на утримання дитини до її повноліття, враховуючи матеріальне становище дитини та її батьків, принцип рівності участі батьків у виконанні обов'язків по утриманню дитини, колегія дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на їх правильність не впливають.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна