Справа № 216/4011/15-ц
провадження №2/216/222/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Бондарєвої О.І.

при секретарі - Городнічевій Т.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, місті Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Центрально-Міської районної у місті ради, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі Позивач) звернулась до суду з позовом про визнання права власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 28 серпня 2002 року у місті Люберці Московської області РФ, померла її донька, ОСОБА_4, якій за життя належало право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. Інші ? частини спірної квартири належали в рівних частинах, Позивачу, її чоловіку, ОСОБА_5, та їх сину, ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про право власності на житло №1235 від 18.01.1998 року, виданого згідно розпорядження УЖКГ за №Ц-1032 від 30.12.1997 року.

За життя померла ОСОБА_4 заповіт не складала.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_7 від 25.11.2008 року були виділені частки у спільній сумісній власності, та визначено, що кожному із співвласників спірної квартири належало по ? частині квартирі. Цім же рішенням було встановлено факт прийняття Позивачем спадщини, яка відкрилась зі смертю її доньки, ОСОБА_8В., померлої 28.02.2002 року.

Після надання нотаріусу зазначеного рішення, Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті доньки, оскільки запити нотаріальної контори до міста Москви щодо інформації наявності спадкової справи, залишені поза увагою. Крім того, нотаріус іншої держави на має права видавати свідоцтво про право на спадщину нерухомого майна, яке знаходиться на території іншої держави. Отже, Позивач вважає себе єдиним спадкоємцем за законом, бажає отримати спадщину після смерті доньки, однак нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 під час розгляду справи не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, 28 серпня 2002 року, у місті Люберці, Московської області, РФ, померла донька позивача, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №20217 від 29.08.2002 року (а.с.10).

За життя померла була співвласником квартири АДРЕСА_1; іншими співвласниками зазначеної квартири були: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_9; що убачається за свідоцтва про право власності на житло №1235 від 18.01.1998 року, виданого на підставі розпорядження органу

приватизації УЖКГ за №Ц-1032 від 30.12.1997 року (а.с.16).

13.07.2008 року ОСОБА_5, один із співвласників спірної квартири, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №940 від 14.07.2008 року (а.с.9). Його частку квартири успадкували у рівних частинах, дружина, ОСОБА_3, та син, ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 11.09.2009 року, реєстрові номери 2-2252 та 2-2256, - відповідно (а.с.11-12; 13-14).

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_7 від 25.11.2008 року було встановлено факт прийняття ОСОБА_10 спадщини у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, після смерті її доньки, ОСОБА_4, померлої 28.08.2002 року (а.с.19).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.07.2013 року, за №2193/02-31, Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті доньки, ОСОБА_4, з посиланням на вимоги Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року (а.с.21).

Згідно до ст.526 ЦК України (редакції 1963 року), місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Частиною 5 статті 45 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, зазначено, що право на спадщину майна, окрім випадків, передбачених.2 цієї статті, визначається за законодавством Домовляючої Сторони, на території якої спадкодавець мав останнє постійне місце проживання. Право на спадщину нерухомого майна визначається за законодавством Домовляючої Сторони, на території якої знаходиться це майно.

Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що без визнання безпосередньо за Позивачем права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, вона, як спадкоємець померлої, позбавлена права отримати спадщину після смерті своєї доньки, що суттєво порушує її права та законні інтереси.

На підставі викладеного, керуючись ст.45 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, ст.ст.10, 11, 15, 57, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.529, 548 ЦК України (редакції 1963 року), ст.ст.11, 16, 392, 1216, 1218, 1268, 1297 ЦК України суд, -приватизації УЖКГ за №Ц-1032 від 30.12.1997 року (а.с.16).

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3, 01.01.1945 року народжен1ня, яка народилась у місті Абакан Красноярського краю РФ, право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2, (загальна площа квартири складає 80,5 кв.м., житлова площа 50,1 кв.м.) у порядку спадкування за законом після смерті її доньки, ОСОБА_4, померлої 28 серпня 2002 року, у місті Люберці Московської області РФ.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: О.І.Бондарєва