У х в а л а

іменем україни

24 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 05 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2007 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, у якому просив визнати за ним право власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що він перебував у фактичному шлюбі із ОСОБА_5 із 1977 року та у зареєстрованому із 24 червня 1978 року по 12 грудня 1990 року, від якого мають доньку ОСОБА_6

ОСОБА_5 була власником 3/5 часток домоволодіння АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 6 травня 1977 року № 33, у якому він зареєстрований із 1981 року.

На підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 26 липня 1990 року № 589 «Про затвердження матеріалів по зносу будівель та зелених насаджень по АДРЕСА_3, по АДРЕСА_4, АДРЕСА_5 у зв'язку з будівництвом двох десятиповерхових 120-квартирних житлових будинків по АДРЕСА_6» у 1996 році дружину та дочку було відселено зі спірного будинку та надано двокімнатну квартиру по АДРЕСА_2.

З цього часу він відкрито володіє домоволодінням АДРЕСА_1, у зв'язку з чим просив визнати право власності на нього.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 травня 2015 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 05 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно із законом, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, надав їм належну оцінку та правильно виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження своїх позовних вимог, як передбачено ст. ст. 10, 60 ЦПК України, тому підстав для визнання за ним права власності на спірне домоволодіння за набувальною давністю, як передбачено ст. 344 ЦК України, немає.

При цьому апеляційним судом правильно застосовано закон, що регулює відносини, які виникли між сторонами, оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення апеляційного суду Полтавської області від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Полтавської області від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П.Гончар

Д.О.Остапчук