Провадження № 6/761/82/2016
УХВАЛА

08 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі за заявою Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

05 травня 2010р. Шевченківським районним судом м. Києва від було видано судовий наказ №2н-1731/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 29347,35 грн. та судових витрат у розмірі 208,5 грн.

В грудні 2015р. заявник ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», який є правонаступником ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі за заявою ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги сторона заявника обґрунтовувала тим, що відповідно до постанови Правління НБУ від 19 березня 2015р. №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015р. №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Під час проведення уповноваженою особою Фонду інвентаризації кредитних справ було виявлено оригінал виконавчого листа №2н-1731/10 від 05 травня 2010р., виданого 11 лютого 2011р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 29347,35 грн. та судових витрат у розмірі 208,5 грн. При перевірці кредитної справи зазначеного боржника встановлено, що заборгованість останнього не погашена. Причинами порушення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є значна зміна кадрів, скорочення штату працівників, пересилання оригіналу документу від регіональної дирекції до головного офісу банку.

Враховуючи, що судове рішення залишається невиконаним, сторона заявника клопотала про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були оповіщені у встановленому законом порядку, при цьому, відповідно до ст. 371 ЦПК України, неявка учасників процесу не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Суд, дослідивши і перевіривши матеріали справи, вважає, що подана заява про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вбачається зі змісту поданої заяви та матеріалів справи, судовий наказ Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2010р. по справі №2н-1731/10 був виданий уповноваженому представнику стягувача 11 лютого 2011р. Строк пред'явлення зазначеного виконавчого документа до виконання - до 02 серпня 2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

З огляду на вищезазначене, з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що пропущений строк для пред'явлення зазначеного вище виконавчого документа до виконання може бути поновлено.

Керуючись ст. 209, 210, 293,294, 371 ЦПК України; ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі за заявою Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Поновити Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» пропущений строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання, виданого Шевченківським районним судом м. Києва по справі №2н-1731/10 за заявою Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: