Ухвала

іменем україни

03 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Коротуна В.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», треті особи: Національна комісія, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Моторне (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_5, про стягнення суми страхового відшкодування, трьох відсотків річних, інфляційних витрат, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (далі - ПрАТ «Київський страховий дім») страхове відшкодування у розмірі 44 762,77 грн з урахуванням інфляційних втрат у розмірі 2 193,37 грн та три проценти річних у розмірі 412,06 грн, а також судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 44 262,77 грн та судовий збір у розмірі 442,62 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі голова правління ПрАТ «Київський страховий дім», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Судами встановлено, що 21 квітня 2014 року на автомобільній дорозі Київ - Чоп сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВМW 530, р.н. НОМЕР_1, під керуванням третьої особи ОСОБА_5, автомобіля КІА, р.н. НОМЕР_2, власником якого є позивач ОСОБА_4, та автомобіля Меrсedes-Вenz, р.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 11 червня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Цивільно-права відповідальність ОСОБА_5 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім».

25 липня 2014 року позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до страховика, який рішенням від 21 жовтня 2014 року № 1017 відмовив у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що автомобіль ВМW 530, р.н. НОМЕР_1, не міг бути учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 21 квітня 2014 року, оскільки відповідно до листа відділу державної автомобільної інспекції Надвірнянського району підпорядкованого управлінню державної автомобільної інспекції управління міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області від 11 вересня 2014 року вказаний автомобіль знаходився в пошкодженому стані на території штрафного майданчика по вул. Шевченка, 3 у м. Надвірна Івано-Франківської області.

У п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі звітом від 06 травня 2014 року № 3994/04/14 матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля КІА, р.н.НОМЕР_2, складає 44 762,77 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов правильно висновку про стягнення з відповідача (страховика) на користь позивача (потерпіла особа) страхового відшкодування.

Твердження скаржника про те, що автомобіль ВМW 530, р.н. НОМЕР_1, не міг бути учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 21 квітня 2014 року, оскільки він знаходився в пошкодженому стані на штрафному майданчику і з нього не виїжджав, спростовуються наявними в матеріалах доказами, крім того, постановою Деснянського районного суду м. Києва від 11 червня 2014 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась саме за участю вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_5, якого притягнуто до адміністративної відповідальності.

Посилання скаржника на те, що ОСОБА_5 в установленому порядку в триденний строк не повідомив страховика про страховий випадок, а тому немає підстав для виплати страхового відшкодування не заслуговують на увагу, оскільки по-перше вказана підстава не була зазначена у рішенні про відмову у виплаті страхового відшкодування від 21 жовтня 2014 року, по-друге відповідно до ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказана обставина не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Крім того, матеріали справи містять належні і допустимі докази, які дають змогу встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання і розмір заподіяної шкоди.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, а тому їх необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана В.М. Коротун В.А. Нагорняк