Справа №577/4552/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Ярмак О. М.
Номер провадження 22-ц/788/496/16 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк»

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_4

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2016 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВАБ») відмовлено.

ПАТ «ВАБ» з вказаним рішенням не погодилося і просить в апеляційній скарзі його скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що застосування наслідків пропуску строку позовної давності є правом, а не обов'язком суду. Пропуск строку позовної давності пояснює початком процедури ліквідації банку та значним обсягом роботи уповноваженої особи.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, проте, в судове засідання не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим утворився борг, проте банк звернувся до суду за захистом своїх порушених прав понад строки позовної давності, наслідки пропуску якої просив застосувати відповідач.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 05 серпня 2011 року між ПАТ «ВАБ» та ОСОБА_4 був укладений договір № ЕК_Ten00059523, за умовами якого відповідачу наданий кредит в розмірі 6738 грн. зі строком повернення до 05 червня 2012 року включно та сплатою 0,01% річних за користування кредитними коштами і 1% комісії від суми кредиту за управління кредитом (а.с. 9-15).

Додатком № 1 до вказаного договору сторонами погоджено графік погашення заборгованості за кредитом, згідно з яким відповідач мав повертати основний борг, проценти та комісію щомісяця, п'ятого числа, у розмірі мінімального платежу - 741,38 грн., а останній платіж мав бути внесений 5 червня 2012 року в розмірі 739,69 грн. (а.с. 16).

Умовами договору передбачене право банку вимагати у позичальника, який порушив взяті на себе зобов'язання, сплатити неустойку (штраф/пеню) (п.п. 3.3.2,4.1-4.4).

З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов'язань за укладеним договором належним чином не виконав, останній платіж у сумі 800 грн. здійснив 22 березня 2012 року, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунком банку станом на 27 серпня 2015 року становить 6923,54 грн. та складається з: 2180,19 грн. заборгованості по основній сумі кредиту , 0,38 грн. - по процентам , 202,14 грн. - по комісії та 4540,83 грн. пені (а.с. 7-8).

Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.

З огляду на зазначене вбачається, що відповідач несвоєчасно та неналежним чином виконував свої зобов'язання за договором, чим порушив права позивача.

З вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, як вбачається з вимог ст. 256 ЦК України, особа може звернутися до суду у межах строку позовної давності.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

До вимог про стягнення неустойки застосовується спеціальна позовна давність в один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Отже, з аналізу умов договору сторін і змісту зазначених правових норм, вбачається, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним судом України у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-160цс14, які в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

З матеріалів справи вбачається, що днем звернення банку до суду, є день направлення ним поштою позовної заяви, тобто 31 серпня 2015 року (а.с. 22).

Таким чином, як вірно вважав місцевий суд, встановлений ЦК України строк звернення з позовними вимогами банком пропущений як щодо вимог по основному боргу, так і щодо вимог про стягнення відсотків, комісії і пені.

Так, після сплати чергового платежу 22 березня 2012 року у сумі 800 грн., наступний черговий платіж відповідач мав сплатити 05 квітня 2012 року включно, чого не зробив, а відтак у позивача виникло право у період з 06 квітня 2012 року по 06 квітня 2015 року звернутися до суду за захистом порушених прав у зв'язку з несплатою періодичного платежу.

Проте, ПАТ «ВАБ» таким правом не скористався, звернувся до суду з пропуском трирічного строку позовної давності, питання про його поновлення в суді першої інстанції не ставив.

Відповідач, скориставшись передбаченим ч. 4 ст. 267 ЦК України правом, звернувся до суду першої інстанції з відповідною заявою про застосування наслідків пропуску строку позовної давності (а.с. 106-108, 127).

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ПАТ «ВАБ» за пропуском строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Ухвалою судді апеляційного суду від 24 лютого 2016 року ПАТ «ВАБ» відстрочено сплату судового збору у сумі 267,96 грн. до ухвалення судового рішення у даній справі, які позивачем не сплачені, а тому підлягають стягненню в дохід держави.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в дохід держави 267 грн. 96 коп. судового збору за апеляційний перегляд рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: