Дата документу 05.04.2016
Справа № 334/816/16-ц
Провадження № 6/334/63/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Махіборода Н.О..

при секретарі Кузьменко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив:

08.02.2016 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обовязків щодо сплати боргу.

В поданні вказано, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 37083614 з примусового виконання виконавчого документа № 2-1478/2011, виданого 30.01.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 010/02-12/233 від 20.04.2006 року на загальну суму 6178011,85 грн. та судового збору в сумі 3309,50 грн., а також ІТЗ в сумі 120 грн.

22.03.2013 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття провадження та надано добровільний строк для виконання рішення суду.

Однак, у встановлений строк боржником рішення суду не виконано, боржник від сплати боргу ухиляється.

31.05.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, а саме, на автомобіль НОМЕР_1 та автомобіль «Фольксваген - Пассат» д.н. НОМЕР_2, які були залишені ОСОБА_2 на відповідальне зберігання.

Однак, вимогу держвиконавця про передачу автомобілів на огляд з метою подальшої реалізації в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, боржник ОСОБА_2 не виконав, свої пояснення державному виконавцю з цього приводу не надав. У звязку з чим, постановою держвиконавця, боржник ОСОБА_2 був притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

На підставі подання державного виконавця щодо притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, слідчим Комунарського РВ ГУМВС України в Запорізькій області. 08.12.2014 р. порушено кримінальне провадження № 0004976 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, однак, провадження відкрито по факту, а не відносно ОСОБА_2, і до теперішнього часу провадження не завершено.

24.11.2014 року старшим державним виконавцем Попович Н.С. було винесено постанову про розшук майна боржника /2 автомобілі/ та 19.02.2015 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження.

Державний виконавець вважає, що існує ймовірність виїзду боржника за кордон та ухилення ним від виконання рішення суду. В зв'язку з цим просить суд винести ухвалу про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обовязків.

Державний виконавець Попович Н.С. в судовому засіданні своє подання підтримала у повному обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений завчасно, за останньою відомою суду адресою. Свої повноваження на участь у розгляді справи він надав адвокату на підставі договору про надання адвокатських послуг.

Представник боржника адвокат ОСОБА_4 проти подання держвиконавця заперечує у повному обсязі, та надав суду пояснення, викладені у запереченнях.

Суд, вислухавши пояснення державного виконавця та адвоката боржника, розглянувши та вивчивши матеріали подання та письмові заперечення боржника, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а якщо він має паспорт, то йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, і саме з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Ленінському ВДВС Запорізького МУЮ перебуває виконавче провадження № 37083614 з примусового виконання виконавчого документа № 2-1478/2011 виданого 30.01.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 010/02-12/233 від 20.04.2006 року на загальну суму 6178011,85 грн. та судового збору в сумі 3309,50 грн., а також ІТЗ в сумі 120 грн.

22.03.2013 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття провадження та надано добровільний строк для виконання рішення суду.

Однак, у встановлений строк боржником рішення суду не виконано, боржник від сплати боргу ухиляється.

Державник виконавцем було направлено запити щодо перевірки майнового стану боржника та 31.05.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна та оголошено заборону на його відчуження, а саме на автомобіль НОМЕР_1 та автомобіль «Фольксваген - Пассат» д.н. НОМЕР_2, які були залишені йому на відповідальне зберігання.

Однак, вимогу держвиконавця про передачу автомобілів на огляд з метою подальшої реалізації в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, боржник ОСОБА_2 не виконав, тому, постановою держвиконавця був притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 24.11.2014 року старшим державним виконавцем Попович Н.С. було повторно винесено постанову про розшук майна боржника /2 автомобілі/ та 19.02.2015 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження, а також, направлено подання до Комунарського РВ ГУМВС України в Запорізькій області щодо притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності. 08.12.2014 р. порушено кримінальне провадження № 0004976 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Однак, в судовому засіданні встановлено що, кримінальне провадження порушено за ч. 1 ст. 388 КК України не відносно ОСОБА_2, а за фактом вчинення злочину невстановленою досудовим розслідуванням особою /а.с.33/ та до теперішнього часу досудове розслідування не завершено.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у раз ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

В поданні та доданих до нього документах відсутні дані, які б свідчили про ухилення боржника від виконання грошового зобовязання, відсутні докази які б підтверджували його неявку до державного виконавця, що є необхідною умовою тимчасового обмеження особі у виїзді за кордон, що прямо зазначено в Законі України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Натомість, хоча ОСОБА_2 і не зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить довідка з адресно-довідкового бюро /а.с.38/, але, в судовому засіданні зясовано, що йому відомо про наявність боргу за кредитним договором та про наявність виконавчого провадження, оскільки він особисто отримав на відповідальне зберігання описане майно.

Також, твердження старшого державного виконавця про ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання рішення суду спростовуються ще і тим, що він отримує інформацію щодо руху виконавчого провадження за вказаною державним виконавцем в матеріалах подання адресою: по вул. Музичній, 2-б в м. Запоріжжі, однак, у звязку з тим, що він є приватним підприємцем, і його робота повязана із постійними відрядженнями, свої повноваження він передав адвокату ОСОБА_4, який повністю контролює здійснення виконавчих дій.

До того ж, згідно матеріалів справи, державним виконавцем було здійснено запити до Реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно отриманої інформації, на даний час у боржника немає нерухомого майна, яке підлягає арешту та реалізації в рахунок погашення заборгованості, тобто, рішення суду він не може виконати з незалежних від нього причин.

При цьому, в судовому засіданні було встановлено, що державним виконавцем було отримано відомості із Реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо реєстрації за боржником ОСОБА_2, як ФОП, декількох підприємств, в яких він є засновником або співзасновником. Оскільки, як пояснила державний виконавець, отримана інформація нею на даний момент ще не перевірялась та не були здійснені відповідні заходи щодо виявлення майна чи грошових коштів цих підприємств, які можна спрямувати на погашення заборгованості, тому, суд вважає, що державним виконавцем не вичерпано всі можливі заходи для виконання рішення суду,отже, дане подання є передчасним.

Відповідно до положень вищезазначених законів, така ознака як ухилення боржника від виконання рішення - є обов'язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, у зв'язку з тим, що суд не встановив навмисного ухилення боржника від погашення заборгованості, через відсутність таких даних в матеріалах справи, законних підстав для обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон на теперішній час немає.

Керуючись ст. 33 Конституцією України, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 5, 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволені подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя