У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Коробчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 15.02.2016 року в справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції Рівненської області Мельник Ігор Володимирович, АТ «Банк «Фінанси та кредит» на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 15.02.2016 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

У поданій на вказану ухвалу апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликався на її незаконність та необгрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказував, що у прохальній частині своєї скарги він просив суд поновити строк звернення до суду зі скаргою на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві, як доказ отримання ним постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві тільки 01.02.2016 року він надав копію постанови державного виконавця на якій власноручно він написав наступний текст «отримав 01.02.2016 рок. ОСОБА_1 підпис».

Доводив, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві була винесена 23 жовтня 2014 року, однак в порушення ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець не надіслав йому копію постанови у триденний строк.

Стверджував, що в оскаржуваній ухвалі суд не навів жодного доказу отримання ним ухвали раніше ніж 01.02.2016 року.

Зазначив також, що в матеріалах справи відсутня ухвала суду про відмову у поновленні йому строку на подання скарги на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Вказав також, що жодна з вказаних норм процесуального закону не надає судді право під час розгляду скарги на дію чи бездіяльність державного виконавця виносити ухвалу про залишення скарги без розгляду.

З цих підстав просить ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 15.02.2016 року скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Учасники процесу у встановленому законом порядку, завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилися і причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

___________________________________________________________________________________________________

Справа № 559/324/16-ц Головуючий в суді І інст. - Ходак С.К.

Провадження № 22-ц/787/606/2016р. Суддя-доповідач - Боймиструк С.В.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції посилався на ст.72, 73. 385 ЦПК України та виходив з того, що ОСОБА_1 не надано жодних документів на підтвердження поважності причин пропуску встановленого законом десятиденного строку звернення до суду зі скаргою на оскарження дій державного виконавця.

Такий висновок суперечить обставинам справи та вимогам закону.

Як випливає з ч.1 ст.385 ЦПК України, скаргу на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

Відповідно до роз'яснень даних в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року за № 6, якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів справи, в поданій ОСОБА_1 скарзі міститься клопотання про поновлення встановленого законом строку на подання скарги та зазначено дату, коли він дізнався про порушення свого права.

Відповідно до ч.2 ст.73 ЦПК України, питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

Тобто, суд першої інстанції порушив встановлений законом порядок поновлення строку чи відмови в його поновленні, який належить вирішувати в судовому засіданні.

В стадії відкриття провадження за скаргою, без огляду та дослідження матеріалів виконавчого провадження та відповідних доказів, висновок суду про відсутність поважності причин пропуску строку звернення до суду є передчасним.

Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставин, що мають значення для справи, його висновки не відповідають цим обставинам та допущено порушення норм процесуального права, яке призвело до необґрунтованого залишення скарги без розгляду, що відповідно до ч.1 ст. 311 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (вирішення клопотання про поновлення строку на подання скарги та питання про відкриття провадження).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 15 лютого 2016 року скасувати, а матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 направити до місцевого суду для вирішення клопотання про поновлення встановленого законом строку на подання скарги та питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

Судді: