Справа № 214/7611/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 листопада 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі - Фастовець Ю.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійним та скасування його державної реєстрації; скасування свідоцтва на спадщину за заповітом і його державної реєстрації, суд -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати недійсним заповіт, складений її сестрою - ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Наталією Іванівною та скасувати його державну реєстрацію; скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1., посвідчене та видане приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Наталією Іванівною на ім'я ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію та стягнути на її користь судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, що складалася з двокімнатної квартири, гаража. Розташованих за адресою, АДРЕСА_1. Позивач вказує на те, що єдиним спадкоємцем являється вона, оскільки дітей у сестри не було, а чоловік та батьки померли. У відведений законом строк вона своєчасно звернулась в контору приватного нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомової Наталії Іванівни з письмовою заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом у прийняті її зави було відмовлено оскільки заповіт складено не на її користь. Також позивач зазначає, що на час складання заповіту, її сестрі виповнилось 76 років, вона мала тяжкі хронічні захворювання, в останні роки у неї розвився віковий хронічний склероз і почастішали випадки не сприйняття дійсних подій. Цьому сприяли перенесені нею тяжкі черепно-мозкові травми в 2013-2014 роках. Вважає, що на день посвідчення заповіту на користь відповідача у її сестри спостерігався процес психічного розладу і вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Крім того, в позові зазначено, що ОСОБА_3 мала вади зору і не могла прочитати та підписати заповіт. Тому позивач звернулась до суду для захисту своїх порушених прав.

Позивач до суду не з'явилась, надала до суду телефонограму, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримувала, пояснювала що у покійної були проблеми із здоров ям, які заважали розуміти значення її дій. 17.09.2016 року представник ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою, в якій повідомила що її повноваження по справі припинені у зв'язку з відмовою довірителя від представництва за раніше виданою довіреністю.

Представник відповідача до суду не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позову, надав суду письмові заперечення, з яких вбачається, що позов є необґрунтованим, а доводи позивача про стан здоров'я заповідача є надуманими та не відповідають дійсності.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що добре знав обох сестер ОСОБА_3 та ОСОБА_1 До останньої протягом 30 років поспіль до самої смерті приїздила провідати сестра - ОСОБА_3, останній раз навесні 2014 року. Зі слів ОСОБА_1 свідку відомо, що сестра ОСОБА_3 восени впала в своєму гаражі і пролежала там цілу добу на підлозі через втрату свідомості. Також, зі слів позивача, знає що сусіди викликали ОСОБА_3 швидку допомогу. Останній раз ОСОБА_3 приїздила в квітні 2014 року до сестри в Кіровоград у віці 76 років на автобусі, вона здавалася неадекватною бо їм здалося що вона «перескаківала» з однієї теми розмови на іншу, проте вона розповідала що за життя накопичувала гроші і має 35 тисяч грн. собі на похорони.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, яка доводиться племінницею відповідача, пояснила, що ОСОБА_3 захворіла в 2014 році, вона приїздила її провідувати і 6 днів жила у неї з 19.12.по 25.12.2014 року бо про це просив ОСОБА_2. Захворіла вона через те, що в своєму гаражі впала і добу пролежала на підлозі з бетону, через що у неї відмовили ноги, вона стала слабкою. Коли вона 6 днів жила у неї та доглядала ОСОБА_3 спілкувалась з нею та ОСОБА_2 нормально, неадекватної поведінки не було, зір був добрий бо вона переглядала без окулярів чеки з аптек та магазинів, коли та приносила здачу з магазину, купуючи на замовлення ліки та продукти. 24.12.2014 року ОСОБА_3 погіршало, розпочалась рвота, було викликано швидку допомогу, лікарі сказали що вона вже помирає. Після цього, свідок зателефонувала ОСОБА_2 щоб він приїхав до ОСОБА_3, бо знала що вона складала на нього заповіт. У ОСОБА_3 були на випадок смерті відкладені гроші, які вона зберігала під головою, я їй запропонувала перерахувати ці гроші, але та відмовилась і сказала «хай ОСОБА_2 рахує». Свідок також по телефону повідомила сестру ОСОБА_1 про стан ОСОБА_3, ОСОБА_1 сказала що у сестри є багато золота під ліжком. Після того як ОСОБА_3 впала в гаражу ОСОБА_2 доглядав за нею з понеділка до п'ятниці, на вечір приходила сусідка ОСОБА_8, щоб ОСОБА_2 міг з'їздити до себе в с.Велика Костромка, крім того, ще іноді приходив соціальний працівник. На похоронах було 7 осіб, поховали в с. В.Костромка, за життя ОСОБА_3 зробила собі пам'ятник. Заповіт показував їй ОСОБА_2.

За клопотанням сторін розгляд справи відкладався, на дату ухвалення рішення по справі сторони в судове засідання не з'явились, звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши та оцінивши докази, надані сторонами, встановив наступні обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Так, відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 про що зроблено відповідний актовий запис № 2166 (а.с.7)

ОСОБА_1 22 червня 2015 року звернулась до приватного нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомової Наталії Іванівни з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті її сестри - ОСОБА_3 (а.с.8)

Згідно посвідки про народження, свідоцтва про шлюб (а.с.11,12), довідки про реєстрацію шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_10, свідоцтва про припинення одруження судом встановлено що позивач є сестрою ОСОБА_3 (а.с.14),

Згідно листа від 06.07. 2015 року № 579/02/14 приватним нотаріусом було роз'яснено ОСОБА_1, що до одержання заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті її сестри, 30.06.2015 року, спадкоємцю за заповітом було видано свідоцтво про право на спадщину (а.с. 9)

Відповідно до заяви від 30 червня 2015 року № 215 з матеріалів спадкової справи №30/2015, ОСОБА_2 звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно яке залишилось після смерті ОСОБА_3 (а.с 101).

Дослідженням матеріалів спадкової справи встановлено, що 11 листопада 2014 року ОСОБА_3 склала заповіт на користь ОСОБА_2, який було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Наталією Іванівною. Заповіт складено о 12 год. 20 хв. за адресою АДРЕСА_1 на дому у зв'язку з хворобою органів руху ОСОБА_3, в заповіті зазначено «Заповіт прочитала сама, підписала сама» та підписано розбірливим акуратним підписом із зазначенням поряд прізвища «ОСОБА_2» (а.с. 102).

Згідно свідоцтва про право власності ОСОБА_11 та членам його сім'ї - ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить майно, а саме квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 104). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємницею майна гр. ОСОБА_11, померлого 2004 року, є його дружина ОСОБА_3 (а.с. 106).

Згідно звіту про оцінку майна вартість двокімнатної квартири загальною площею 40.7 кв.м., житловою площею 25.4 кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 становить, на момент смерті власника (ОСОБА_3) становить 105820,00 грн. (а.с 109).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. 30 червня 2015 року на підставі заповіту за р.№3906, та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 є ОСОБА_2; спадщина, на яку видано свідоцтво складається з двокімнатної квартири, розташованої на третьому поверсі триповерхового житлового будинку, житловою площею 25,4 кв.м, загальною площею 40,7, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, (а.с.118-119).

Згідно заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 від 22.06.2015 р. після смерті ОСОБА_3 вбачається, що позивач поштою напавила до приватного нотаріуса КМНО Пахомової Н.І. свою заяву для оформлення спадщини (а.с.120-122) На її заяву нотаріусом Пахомовою Н.І. було двічі направлено відповідь - роз'яснення щодо можливості оформлення спадкових справ від 06.07.2015 р., в якій зазначала на наявність заповіту ОСОБА_3 та про оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, роз'яснила про порядок оформлення права на обов'язкову частку спадщини (а.с.123,124).

З довідки КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» від 26.04.2016 р. вбачається, що ОСОБА_3 під наглядом лікаря-психіатра або нарколога не перебувала, за медичною допомогою не зверталась (а.с.148).

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним не вимагається. На підставі ч.3ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зі змісту заповіту від 11.11.2014 року вбачається, що документ підписаний та прочитаний особисто ОСОБА_3. Заповіт складено нотаріусом при виклику за адресою АДРЕСА_1 у зв'язку із хворобою органів руху заповідачки (а.с.102).

За змістом Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 ( яка діяла на момент посвідчення заповіту) зі змінами, відповідно до пунктів 157, 158 якої визначено те, що заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи позивача щодо вад зору у ОСОБА_3, які були їй перешкодою для ознайомлення зі змістом заповіту та підписанням його, під час розгляду справи в суді не знайшли підтвердження. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснювала що зір у ОСОБА_3 був достатній навіть для того щоб прочитати текст на чеках з магазинів і аптек. Інші доводи позивача щодо наявності психічної хвороби у ОСОБА_3, а також щодо інших хвороб, внаслідок яких заповідач не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, позивачем не доведені. Також суду не було надано доказів що при лікуванні ОСОБА_3 вживала сильнодіючі наркотичні препарати, через вживання яких вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними в момент підписання заповіту.

Виходячи з викладеного суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними, тому в задоволенні позову відмовити, розподілити судові витрати на позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенню позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та скасування його державної реєстрації; скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом і його державної реєстрації - відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Щеняєва