Провадження № 2/235/383/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача Сотниченко С.С.

представника відповідача Тактарової С.А.

секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі №7 м. Красноармійська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради, Департаменту соціального захисту населення Донецької області, про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради, Департаменту соціального захисту населення Донецької області, про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з громадянином ОСОБА_5 з квітня 2015 року. З січня 2002 року вона та громадянин ОСОБА_5 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу за місцем її прописки (реєстрації) за адресою : 85302. АДРЕСА_1. Між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю - спільно проживання, пов'язання спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Квартира АДРЕСА_1 була приватизована позивачкою та іншими співвласниками у 1990 році - то б то до початку спільного проживання з ОСОБА_5 1/3 частка зазначеної квартири належить позивачці на праві спільної сумісної власності (дві інші частки належать її матері та її синові від першого шлюбу). Факт спільного проживання сім'єю без реєстрації шлюбу з січня 2002 року, ведення спільного господарства, виконання подружніх обов'язків між нею та ОСОБА_5 можуть підтвердити сусіди. Факт спільного проживання з ОСОБА_5, підтверджується спільними фотографіями та довідкою з місця моєї реєстрації (місця спільного проживання - Довідка ЖЕК). В квітні 2015 року офіційно зареєстрували відношення - Свідоцтво про шлюб НОМЕР_6.

Автомобіль «Славута» ЗАЗ-110387-40 державний номер НОМЕР_1, був отриманий покійним чоловіком ОСОБА_5, через орган соцзахисту - Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської Ради Донецької області у січні 2010 року, інвалідом війни 2 групи , учасником ЛНА на ЧАЕС 1 категорії у відповідності до Постанови КМУ № 999 від 19.07.2006 р. «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» п..п.1 ,3 , 6 ,34. З зазначеного вище витікає , що автомобіль «Славута» ЗАЗ-110387-40 державний номер НОМЕР_1, був отриманий покійним чоловіком ОСОБА_5 під час перебування з позивачкою у незареєстрованому шлюбі та по фактичному місцю проживання за місцем її прописки (реєстрації) за адресою : АДРЕСА_1.

Після реєстрації шлюбу позивачка на підставі норм чинного законодавства України , є законною спадкоємицею її померлого чоловіка ОСОБА_5 всього спільно набутого майна за час спільного проживання без реєстрації шлюбу та за час , що вони перебували у шлюбі.

Відповідач відмовив у перереєстрації автомобілю «Славута» ЗАЗ-110387- 40 державний номер НОМЕР_1, на ім'я позивачки як вдови померлого інваліда на тій обставині що померлий ОСОБА_5 не був зареєстрований за місцем фактичного проживання. Відмову відповідача позивачка вважає незаконною та просить суд Постановити рішення, яким встановити факт проживання однією сім'єю з померлим ОСОБА_5 з січня 2002 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою 85302. АДРЕСА_1. Визнати відмову Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської Ради Донецької області, щодо надання дозволу на перереєстрацію автомобіля «Славута» ЗАЗ-110387- 40 державний номер НОМЕР_1, як вдові померлого інваліда війни 2 групи, учасника ЛНА на ЧАЕС 1 категорії ОСОБА_5 - протиправною. Зобов»язати Управління праці та соціального захисту Красноармійської міської Ради Донецької області, надати їй офіційний дозвіл на перереєстрацію автомобіля «Славута» ЗАЗ-110387- 40 державний номер НОМЕР_1, як вдові померлого інваліда війни 2 групи , учасника ЛНА на ЧАЕС 1 категорії ОСОБА_5 на її ім'я.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача- Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради заперечувала проти позовних вимог та просила суд відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача - Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, який був залучений до участі у справі ухвалою суду від 02.03.2016 року в якості співвідповідача за клопотанням представника відповідача, не заперечувала щодо встановлення факту спільного проживання, але заперечувала щодо інших вимог позивачки. В судовому засіданні представник відповідача надала суду заперечення проти позовних вимог та пояснення аналогічні викладеним у запереченні, а саме Департамент соціального захисту населення облдержадміністрації (далі - Департамент) вважає, що викладені в позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Механізм забезпечення інвалідів спецавтотранспортом регулюється Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 (із змінами).

Гарантована державою пільга щодо забезпечення спецавтотранспортом, а саме автомобілем надається конкретному інваліду, а не членам його родини.

Головним управління праці та соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації на виконання вимог Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19.07.2006 року № 999 (із змінами), було забезпечено автомобілем безоплатно інваліда війни 2 групи, учасник ЛНА на ЧАЕС 1 категорії ОСОБА_5 без права передачі управління іншій особі 20.01.2011 році.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть від 29.07.2015 НОМЕР_7).

Відповідно до вимог пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19.07.2006 № 999 (зі змінами), після смерті інваліда автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: має підстави для забезпечення автомобілем згідно цього Порядку (заява, необхідні документи, визначені Порядком, висновок обласної МСЕК про наявність медичних показань для забезпечення автомобілем і наявність або відсутність протипоказань до керування, тобто перебував на черзі для забезпечення автомобілем); проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління.

В іншому випадку члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, необхідно сплатити до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, вартість одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом протягом 6 місяців з дня смерті інваліда ( до 27.01.2016).

У разі невиконання зазначених вимог, автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню у повному комплекті для реалізації в установленому порядку.

Дружина померлого - ОСОБА_1 не має групи інвалідності, обласну транспортну МСЕК не проходила, відповідні медичні показання для забезпечення автомобілем їй не визначалися.

Крім цього, на момент смерті померлого інваліда ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, а померлий інвалід за адресою: АДРЕСА_2, відповідний факт підтверджується довідкою.

Тобто, ОСОБА_1 не була зареєстрована за однією адресою з інвалідом на час його смерті.

Враховуючи вищезазначене, законних підстав для надання ОСОБА_1 дозволу на переоформлення легкового автомобіля ЗАЗ 110387-40, номер кузова НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_5, колір синій, отриманого за кошти державного бюджету у 2011 році її чоловіком - ОСОБА_5, не має.

Таким чином, Департамент соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації вважає, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на чинному законодавстві України, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до посвідчення НОМЕР_8 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни (а.с.5).

Відповідно до посвідчення НОМЕР_9 ОСОБА_5 є особою, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи (а.с.5).

Відповідно до посвідчення НОМЕР_10 ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с.5).

Згідно довідки № 175 від 28.08.2015р. ОСОБА_1 з 04.04.1990 року по теперішній час мешкає за адресою: АДРЕСА_1, разом з нею мешкав без реєстрації чоловік - ОСОБА_5, 1954 року народження, з 19.01.2002 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. та вели спільне господарство (а.с.6).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до відмітки у паспорті громадянина України зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 04.04.2015 року (а.с.9).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис про смерть 663 (а.с.10).

ОСОБА_1 звернулась з заявою до Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради 14.12.2015 року в якій просила надати письмовий дозвіл на перереєстрацію автомобілю (а.с.12).

Листом від 28.12.2015р. Управлінням було відмовлено у наданні дозволу на переоформлення автомобіля у зв'язку з відсутністю для цього правових підстав (а.с.11).

Свідок ОСОБА_6, яка є сусідкою позивачки, суду пояснила, що ОСОБА_5 знала з 2002 року, бачили його кожного дня, разом святкували свята. Мешкав ОСОБА_5 разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Свідок весь час думала, що вони одружені.

Свідок ОСОБА_7, яка є сусідкою позивачки, суду пояснила, що ОСОБА_5 став мешкати з ОСОБА_1 коли син ОСОБА_1 пішов до першого класу, це було ще в 2002 році. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мешкали разом як одна сім»я, чоловік та дружина за адресою: АДРЕСА_1. Свідок разом з ними святкували свята, часто бачились.

ОСОБА_5 за час свого життя склав заповіт 23.07.2015 року, відповідно до якого все своє майно заповідав ОСОБА_1 (а.с.51).

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Щодо вимоги про встановлення факту спільного проживання за певною адресою, суд вважає що цей факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні як матеріалами справи так і показаннями свідків, тому дана вимога обґрунтована, законна та підлягає задоволенню.

Автомобіль ЗАЗ 110387-40, номер кузова НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_5, колір синій, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 29.03.2011 року, з забороною відчудження без дозволу соц.захисту (а.с.8).

Даним автомобілем ОСОБА_5 було забезпечено Головним управління праці та соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації на виконання вимог Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19.07.2006 року № 999 (із змінами), безоплатно як інваліда війни 2 групи, учасник ЛНА на ЧАЕС 1 категорії без права передачі управління іншій особі 20.01.2011 році.

Відповідно до Постанови КМУ від 19.07.2006 № 999, якою затверджено «Порядок забезпечення інвалідів автомобілями», в редакції яка діяла на час смерті ОСОБА_5, у пункті 16 зазначено, що після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда. Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сім'ї якого за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Мінсоцполітики. Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є

інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Автомобіль отриманий ОСОБА_5 20.01.2011р., зареєстровано за ним 29.03.2011р., помер ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Тобто на час смерті інваліда автомобіль перебував у його користуванні менш ніж 5 років.

ОСОБА_1 не є інвалідом.

У пункті 16 Порядку також зазначено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Представник позивачки наполягав на тому, що постанова КМУ є незаконною та протирічіть нормативним актам, які мають вищу юридичну силу. Суд не може погодитись з такими твердженнями, оскільки дана постанова КМУ не визнана протиправною або незаконною, тому відповідача в своїй діяльності повинні враховувати положення даної постанови.

Автомобіль не входить до переліку майна, яке на випадок своєї смерті міг заповідати ОСОБА_5, оскільки він не набув на даний автомобіль права власності у передбачений чинним законодавством спосіб, а тільки користувався ним відповідно до «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями».

Таким чином, суд приходить до висновку що вимоги позивачки про визнання відмови Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської Ради Донецької області, щодо надання дозволу на перереєстрацію автомобіля «Славута» ЗАЗ-110387- 40 державний номер НОМЕР_1, як вдові померлого інваліда війни 2 групи, учасника ЛНА на ЧАЕС 1 категорії ОСОБА_5 - протиправною та зобов'язання Управління праці та соціального захисту Красноармійської міської Ради Донецької області, надати їй офіційний дозвіл на перереєстрацію автомобіля «Славута» ЗАЗ-110387- 40 державний номер НОМЕР_1, як вдові померлого інваліда війни 2 групи , учасника ЛНА на ЧАЕС 1 категорії ОСОБА_5 на її ім'я, безпідставні та не ґрунтуються на законі, в задоволенні яких необхідно відмовити.

Керуючись ст. 256, ст.ст. 257, 259, 212-218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 19 січня 2002 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

В судовому засіданні 11 березня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частину, повний текст рішення виготовлено 16 березня 2016 року.

Суддя