Справа № 307/1196/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів КУШТАНА Б.П., ОСОБА_1

при секретарі КУХТІ М.В.

за участю представника ПАТ «Універсал Банк» ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для предявлення його до виконання у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення боргу, за апеляційною скаргою ПАТ «Універсал Банк» на ухвалу Тячівського районного суду від 2 серпня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Універсал Банк» оскаржило ухвалу Тячівського районного суду від 02.08.2016, якою відмовлено у задоволенні заяви банку про видачу дубліката втраченого виконавчого листа, виданого на виконання рішення Тячівського районного суду від 27.08.2010 про солідарне стягнення на користь банку з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 боргу в розмірі 558197,69 грн, судових витрат у сумі 1920,00 грн і про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання. На думку стягувача, суд постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, оскільки не врахував, що виконавчий документ був своєчасно предявлений стягувачем до виконання, однак, був втрачений з вини органу державної виконавчої служби, а не стягувача, якому про цю втрату стало відомо лише у квітні 2016 року. Це унеможливило своєчасне предявлення виконавчого документа для подальшого виконання. Документального підтвердження виконання органом ДВС вимог закону щодо направлення оригіналу виконавчого листа стягувачу рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення та власне про таке вручення адресату в справі немає, суд не врахував позицію органу ДВС у справі, який обґрунтованість заяви стягувача визнав. Рішення суду про стягнення коштів із солідарних боржників залишається невиконаним. За таких обставин, стягувач має передбачені законом і обґрунтовані підстави для вимог про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для предявлення його до виконання.

Посилаючись на ці обставини, на неналежне зясування судом обставин, що мають значення для вирішення заяви стягувача, на неналежну вмотивованість висновку суду про відсутність підстав для задоволення заяви, стягувач просить ухвалу скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПАТ «Універсал Банк» ОСОБА_2, який апеляцію підтримав, розглянувши справу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України у відсутність інших учасників процесу, обговоривши доводи скарги, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до:

ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат (ч. 1); заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб (ч. 2);

ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1); заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі (ч. 2).

ЦПК України встановлено порядок розгляду цивільної справи, відповідно до якого, зокрема, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ст. 10 ч. 4).

Як убачається з матеріалів справи, 13.04.2016 ПАТ «Універсал Банк» звернулося до Тячівського районного суду із заявою про видачу дубліката втраченого виконавчого листа, виданого на виконання рішення Тячівського районного суду від 27.08.2010 про солідарне стягнення на користь банку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 боргу в розмірі 558197,69 грн, стягнення судових витрат у розмірі 1920,00 грн, і про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання. Заяву стягувача вмотивовано, серед іншого, тим, що виконавче провадження № 27809461 на стягнення з ОСОБА_3 боргу було відкрито у ВДВС Тячівського райуправління юстиції 25.04.2011, однак 07.04.2016 з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за адресою в мережі Internet https://trade.informjust.ua стягувачу стало відомо про існування постанови держвиконавця від 28.09.2012, якою йому повернуто виконавчий документ. Утім, фактично до банку ці документи не надходили, тоді як відповідно до ст. 31 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон № 606-XIV) такі мали бути надіслані органом ДВС рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення. Доказів про виконання цих вимог закону немає.

Отже, слід дійти висновку, що виконавчі документи були втрачені під час їх пересилання.

Ст. держвиконавець ВДВС Тячівського РУЮ ОСОБА_5 у постанові про відкриття виконавчого провадження зафіксував, що виконавчий лист № 2-1339/10 на стягнення коштів із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» (солідарно) виданий 02.03.2011, документ вступив у законну силу 26.07.2011, заява про примусове виконання подана 26.07.2011 (а.с. 3-4). Цим же держвиконавцем 28.09.2012 постановлено повернути виконавчий документ стягувачеві з підстав, передбачених ст. 47 ч. 1 п. 2, ст. 50 Закону № 606-XIV, тобто, через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, при тому, що здійснені держвиконавцем відповідно до закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а.с. 5-6). Водночас у постанові зазначено, що звернути стягнення на майно неможливо тому, що все майно боржника знаходиться у заставі у інших банках.

У справі міститься довідка, підписана начальником Тячівського районного відділу ДВС ОСОБА_6, якою Тячівський районний суд повідомлено, що копії документів виконавчого провадження щодо ОСОБА_3 надати неможливо через знищення архіву ВДВС Тячівського РУЮ за друге півріччя 2012 року (а.с. 26). Однак, ця довідка не містить дати її складання, реєстраційних реквізитів, а тому не відповідає вимогам, які ставляться до документа, у звязку з чим не є письмовим доказом, не має правового значення і як така не може братися до уваги (ст.ст. 57-59, 64 ЦПК України).

Поряд із ОСОБА_3 солідарним боржником є ОСОБА_4, на стягнення з неї коштів Тячівським районним судом 02.03.2011 видано виконавчий лист (а.с. 41), щодо цього боржника здійснюється, в т.ч., у 2016 році, виконавче провадження № 42679174 (а.с. 31-32, 35-40). При цьому, саме у виконавчому листі, виданому на стягнення коштів із ОСОБА_4, держвиконавцем ОСОБА_5 зроблено рукописну відмітку, що його повернуто 28.09.2012 (дата закреслена) без виконання на підставі ст. 47 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження», проставлено підпис держвиконавця, під яким без зазначення дати міститься рукописний запис: «ст. держ. вик. (підпис) ОСОБА_7». Ці відмітки не мають пояснень чи застережень щодо того, коли вони були вчинені, у звязку з чим закреслена вищезгадана дата (закреслень, виправлень іншого тексту немає), що за результатом означають записи тощо.

Представник органу ДВС обґрунтованість заяви стягувача визнав, що зазначено в ухвалі Тячівського районного суду від 02.08.2016 (а.с. 52).

Беручи до уваги, що борг ОСОБА_3 і ОСОБА_4 перед ПАТ «Універсал Банк» є солідарним, щодо стягнення боргу виконується одне рішення суду і припинення виконання рішення про стягнення боргу з одного із солідарних боржників безпосередньо стосується прав і обовязків іншого солідарного боржника, позаяк, створює для кредитора додаткові підстави для стягнення всього боргу із такого іншого солідарного боржника, ОСОБА_4 є заінтересованою особою у справі за заявою стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

З огляду на зміст постанови держвиконавця від 28.09.2012 і на норми ст. 54 Закону № 606-XIV, інші положення законодавства щодо прав кредиторів, заставодержателів, питання видачі дубліката втраченого виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, поставлені одним із кредиторів боржника, можуть стосуватися законних прав та інтересів інших кредиторів цього ж боржника.

Суд першої інстанції не зясовував, не обговорював і не вирішував питання про залучення до участі в справі інших, окрім ОСОБА_3, осіб, законних прав та інтересів стосується справа за заявою стягувача ПАТ «Універсал Банк». Належного офіційного підтвердження факту відсутності виконавчого провадження щодо ОСОБА_3, часу та документального підтвердження факту його знищення, якщо таке мало місце, у справі теж немає, а відтак перевірку судом по суті обставин, повязаних із надсиланням документів стягувачу, не можна визнати належною.

Таким чином, суд у порядку, передбаченому ст. 10 ч. 4, ст. 160 ч. 2 та іншими нормами ЦПК України, не діяв і відмовив у задоволенні заяви стягувача передчасно та необґрунтовано. У судовому засіданні не були усунуті наявні суперечності, не були перевірені обставини, що мають значення в справі. Враховуючи, що вирішення питання про видачу дубліката не може бути визнано таким, що відповідає вимогам цивільного процесуального закону та встановленому ним порядку, не може йтися і про правильність відповідного вирішення питання про строк предявлення документів до виконання.

Вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа належить до компетенції суду, який видав виконавчий лист, а питання про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання належить до компетенції суду, який видав виконавчий лист, або суду за місцем виконання судового рішення.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції вирішив питання з порушенням порядку, встановленого ЦПК України, тому на підставі ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України апеляцію слід задовольнити, ухвалу суду скасувати, питання передати на новий розгляд. При новому розгляді з урахуванням дій сторін у процесі, встановленого при судовому розгляді, суду в контексті наявності або відсутності обставин, що підлягають доказуванню при вирішенні питання, слід вирішити по суті заяву відповідно до закону.

Керуючись ст. 312 ч. 1 п. 3, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити, ухвалу Тячівського районного суду від 2 серпня 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді