Справа № 426/6433/15-ц
Провадження № 22ц/782/279/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року,квітня місяця, 06-го дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі : головуючого Яресько А.В., суддів- Дронської І.О., ОСОБА_1, за участю секретаря: Попової Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 22 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українсько - Шведське АТП 1094» про стягнення заборгованості,

встановив:

03.12.2015 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українсько - Шведське АТП 1094» про стягнення заборгованості. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 22 лютого 2016 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українсько - Шведське АТП 1094» про стягнення заборгованості повернуто позивачу у звязку непідсудністю даному суду справи.

Із ухвалою суду не погодився позивач та надав суду апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, у якій просив апеляційний суд оскаржувану ними ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Вислухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Виносячи ухвалу про непідсудність розгляду справи суд першої інстанції виходив із того, що фактичне місце проживання відповідачки є розташоване у м. Києві, та послався на положення ч. 3 ст. 122 ЦПК, обґрунтувавши їх застосування відповіддю Мінсоцполітики. Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду, адже до них він дійшов поспішно, порушивши норми процесуального права. Так, стаття 109 ЦПК передбачає що «позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування». Наявність у суду відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце фактичного перебування фізичної особи відповідача не дає суду підстав для застосування положень частини 3 ст. 122 ЦПК, адже закон дозволяє позивачеві обирати тут підсудність і звертатись в суд або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки є Ленінський район міста Луганська, а отже, відповідно до розпорядження голови Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року №27/0/38-14 позивач мав право звертатись і до Сватівського районного суду Луганської області, як до суду, якому визначена територіальна підсудність справ Ленінського районного суду міста Луганська. Отже, висновки суду першої інстанції про те, що справа не підсудна цьому суду є хибними, до них суд дійшов помилково застосувавши положення процесуального права. Оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, адже пунктом 3) частини 1 статті 312 ЦПК є передбачено, що апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене вище, та керуючись ст.ст.303, 304, 307,312,319 ЦПК України судова колегія

ухвалила :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 22 лютого 2016 року скасувати, справу направити в суд першої інстанції для вирішення питання про можливість відкриття провадження у встановленому законом порядку.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _______________________Судді: _____________________________