Справа № 365/298/16-ц Головуючий у І інстанції Хижний Р. В.
Провадження № 22-ц/780/5017/16 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 22 25.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Журби С.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 22 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Згурівської районної державної адміністрації Київської області про визнання договору оренди землі недійсним,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним .

21 липня 2016 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до суду із письмовою заявою про забезпечення позову, яку обґрунтовував тим, що відповідач ОСОБА_3 здійснив посів культури сої під урожай 2016 року на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1. По даному факту розпочато досудове розслідування.

22 січня 2016 року між позивачем та Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області було укладено договір оренди на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки від 27 січня 2016 року № 27964248. Позивач позбавлений можливості здійснювати використання вказаної земельної ділянки та отримувати прибуток. При цьому, позивач зобов'язаний сплатити у 2016 році орендну плату в розмірі 103219,19 грн., що підтверджується податковим повідомленням рішенням Згурівського відділення Переяслав-Хмельницької ОДПІ.

Позивач вважав, що врожаї сої, які будуть зібрані відповідачем ОСОБА_3 на момент виконання рішення суду будуть реалізовані або в інший спосіб передані третім особам, а отримані від цього кошти реалізовані третім особам. За рахунок врожаю можуть бути в майбутньому компенсовані позивачу матеріальні збитки. Вважав, що для належного захисту прав та інтересів позивача та з метою реального виконання майбутнього судового рішення позов має бути забезпечений шляхом накладення арешту на врожаї сої, що знаходиться та буде зібраний на спірній земельній ділянці та передати урожай на відповідальне зберігання.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 22 липня 2016 рокувідмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задоволити клопотання про забезпечення позову при цьому посилається на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відмовляючи в забезпечені позову в порядку ст. ст. 151-152 ЦПК України, місцевий суд свої висновки обґрунтовував тим, що стороною позивача до суду не надані достатні докази існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а також те, що вжиті заходи забезпечення позову можуть перешкоджати господарській діяльності відповідача ОСОБА_3, у зв'язку з чим немає підстав задовольнити дану заяву про забезпечення позову.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК Українисуд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 1, 2, ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є визнання недійсним договору оренди землі від 29 грудня 2012 року на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 39,1021 га, кадастровий номер НОМЕР_1, укладеного між відповідачами ОСОБА_3 та Згурівською райдержадміністрацією та стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 матеріальних збитків, оскільки позивач позбавлений можливості здійснювати використання вказаної земельної ділянки та отримувати прибуток.

Із матеріалів справи вбачається, що належних та допустимих доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов'язується необхідність застосування забезпечення позову позивачем не подано, а тому заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують законності постановленої судом першої інстанції ухвали.

Таким чином, на думку колегії суддів висновки суду є правильними та відповідають обставинам справи і вимогам закону, підстави для скасування ухвали суду відповідно до ст. 312 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 22 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.1 ст.324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: