АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4182/16 Справа № 183/7352/14 Головуючий у 1 й інстанції - Парфьонов Д. О. Доповідач - Болтунова Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів -Тамакулової В.О., Козлова С.П.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди - 20174,60 грн. В решті позову відмовлено. Додатковим рішенням цього ж суду від 27 квітня 2016 року вирішено питання щодо судових витрат. (а.с.155-163, 194-195)

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду від 03 березня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог і стягненні судових витрат. (а.с.169-171, 198)

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 вересня 2013 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Lexus GS350», державний номер НОМЕР_1, рухався по вул. Жуковського в с. Комінтерн Новомосковського району Дніпропетровської області. В цей час навпроти буд. № 9 по вул. Жуковського в с. Комінтерн Новомосковського району ОСОБА_2 переходила проїжджу частину дороги зліва направо відносно руху вказаного автомобіля.

Водій ОСОБА_3, виявивши, що пішохід ОСОБА_2 вийшла на проїзну частину дороги та наближається до смуги руху його автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості руху транспортного засобу, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП), а саме наїзд на пішохода.

В результаті ДТП ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів правої (з розвитком посттравматичної невропатії правого променевого нерва з вираженим порушенням функції правої кисті) та лівої плечових кісток, кісток тазу (лобкових кісток справа та зліва, сідничної кістки справа, крижової кістки), забиття головного мозку 1-го ступеню, забитих ран лобно-тім'яної області, на носі, лівій щоці, підборідді, слизовій оболонці верхньої губи, в області правого ліктьового суглобу, саден на животі, в області грудної клітини, голові, шиї, кистях, в області нижніх кінцівок, синців навколо очей, плечах, забиття шийного відділу хребта, які у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості за ознакою стійкої втрати загальної працездатності від 10% до 33%.

Висновком Міжрайонної Новомосковської МСЕК від 24 липня 2014 року ОСОБА_2 присвоєно другу групу інвалідності внаслідок загального захворювання до 01 серпня 2015 року. Згідно висновку МСЕК про умови та характер праці, ОСОБА_2 не може виконувати ніяку роботу. (а.с.16)

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту строком на 6 місяців з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Цивільний позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на її користь спричинену моральну шкоду у розмірі 172316 грн.(а.с.72-78)

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року, вищевказаний вирок було змінено, на підставі п. "в" ст. 1 та ст. 14 Закону України «Про амністію у 2014 році». ОСОБА_3 було звільнено від відбування призначеного Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області покарання у виді арешту строком на 6 місяців з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. В іншій частині вирок був залишений без змін.(а.с.79-82)

На день скоєння ДТП, 17 вересня 2013 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0298802, строк дії якого з 16 лютого 2013 року по 15 лютого 2014 року включно. Забезпеченим транспортним засобом, згідно вказаного полісу, є автомобіль «Lexus GS350» державний номер НОМЕР_1. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика відповідно до цього договору за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю встановлено у розмірі 100000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн., розмір франшизи 0,00 грн.(а.с.83)

Звертаючись з позовною заявою, позивачка посилалась на те, що у зв'язку із перенесеними травмами, вона в періоди з 17 вересня 2013 по 23 жовтня 2013 року, 20 січня 2014 року по 07 лютого 2014 року, з 16 червня 2014 року по 15 липня 2014 року, з 27 жовтня 2014 року по 07 листопада 2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні у КЗ «Новомосковська ЦРБ» ДОР» та в період з 07 квітня 2014 року по 15 квітня 2014 року КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова», нею здійснено витрати на придбання медичних препаратів, продуктів харчування, засобів гігієни, витрати на медичні процедури та проїзд до іншого населеного пункту у загальному розмірі 22 717,73 грн., а оскільки страхова компанія у добровільному порядку не сплачує їй страхове відшкодування у вказаній сумі, вона змушена звернутись до суду.

Розглядаючи по суті даний спір, суд першої інстанції встановив, що на придбання лікарських засобів позивачкою було витрачено 20174,60 грн., а тому дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення вказаної суми із ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та користь ОСОБА_2, виходячи із порушення відповідачем його зобов'язань, передбачених договором страхування.

Однак погодитись з таким висновком суду не можна з огляду на наступне.

Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 3 ч.1 ст.988, ч.1 ст.990 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до положень ст. 22.1 вказаного закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.ст. 23.1, 24.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим. У зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я.

Статтею 33 закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, в тому числі, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Таким чином, для отримання страхового відшкодування, матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлено спеціальний порядок, який включає в себе обов'язкове подання потерпілим чи іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, страховику заяви про страхове відшкодування з наданням документів, перелік яких закріплений у п.35.2 вказаної статті , а саме:паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Вказані документи надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування, яка була отримана страховою компанією 22 жовтня 2015 року вх.№ 7291/18. (а.с.123)

Вказана заява була перенаправлена департаментом врегулювання збитків з автотранспорних видів сртахування ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до Міжобласної дирекції «Дніпро» ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» для розгляду по суті. (а.с.129)

Оскільки вказана заява не була оформлена належним чином (а.с.174) та всупереч вимогам ст. 35.1, 35.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 рокудо неї не були долучені документи, необхідні для виплати страхового відшкодування, 10 листопада 2015 року страхова компанія направила позивачці листа, в якому повідомила щодо необхідності подати заяву встановленого зразку, та надати необхідні, передбачені законом документи.(а.с.176)

24 грудня 2015 року ОСОБА_2 надала до страхової компанії нову заяву про страхове відшкодування (встановленого зразка), а також документи, пердбачені вищевказаними вимогами закону, зокрема, чеки на придбання ліків та інші документи на підтвердження розміру витрат на лікування. (а.с.130)

Згідно зі ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ); у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Строк на прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату розпочався 24 грудня 2015 року, тобто з дня подання позивачкою належно оформленої заяви з відповідними документами та триває 173 дні. (83 дні прострочення звернення із заявою про виплату страхового відшкодування + 90 днів, встановлених законом для виплати страхового відшкодування).

Відтак, у строк до 14 червня 2016 року включно страхова компанія повинна прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або відмови у виплаті його позивачці, однак з матеріалів справи вбачається, що з позовною заявою ОСОБА_2 звернулась 21 листопада 2014 року, тобто до звернення до страховика із заявою про виплату відшкодування.

Ухвалюючи 03 березня 2016 року рішення у даній справі, суд першої інстанції залишив поза увагою вказані обставини справи та норми закону, а тому дійшов передчасного висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки страхового відшкодування, оскільки строк на його виплату на дату ухвалення рішення ще не настав, а тому і не були порушені права самої ОСОБА_2

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, а також і додаткове рішення суду від 27 квітня 2016 року підлягає скасуванню, на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення про відмову у позові, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір, сплачений ОСОБА_2 за подання позовної заяви їй не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» - задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року та додаткове рішення цього ж суду від 27 квітня 2016 року - скасувати і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: