Номер провадження 2/754/1247/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім′єю та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім′єю та визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживала однією сім′єю без укладення шлюбу з ОСОБА_3 з січня 2002 року по вересень 2015 року включно. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер. Під час спільного проживання 24.12.2002 року вона, ОСОБА_3 та її син придбали спільно частину квартири АДРЕСА_1 шляхом укладення договору дарування 75/100 частин квартири. Право власності на вказану частку було оформлено наступним чином - по 25/100 частин кожному з співвласників. На даний час після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 25/100 частин вказаної квартири. Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але для отримання свідоцтва їй необхідно підтвердити факт спільного проживання з померлим. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд встановити факт проживання однією сім′єю її та ОСОБА_3 у період з січня 2002 року по вересень 2015 року включно, а також визнати за нею право власності на 25/100 частин квартири АДРЕСА_1.

На початку судового розгляду позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. У подальшому позивачка у судове засідання не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивачки, за наявних у справі матеріалів.

Представник позивачки у судовому повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з′явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові пояснення, в яких просив розглядати справу у відсутності представника. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення позивачки, її представника, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 з січня 2002 року по вересень 2015 року включно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 25/100 частин квартири АДРЕСА_1, що належали померлому на підставі Договору дарування.

У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 зазначає про те, що вона проживала з ОСОБА_3 з 2002 рок, вони вели спільне господарство, підтримували шлюбні стосунки, у них був єдиний бюджет, разом вони придбали частину квартири, вона здійснювала повністю поховання померлого.

Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і був доведений зібраними та дослідженими судом належними доказами, зокрема: договором дарування частини квартири від 24.12.2002 року, відповідно до якого співвласниками квартири є ОСОБА_1, ОСОБА_3 та син позивачки ОСОБА_4; фотокартками; накладною про сплату коштів на поховання ОСОБА_3; договором-замовленням та додатком до нього; показами свідка ОСОБА_5, яка у судовому засіданні підтвердила факт спільного проживання однією сім"єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період з 2002 по 2015 роки включно.

З урахуванням викладеного вище суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання позивачки та ОСОБА_3 однією сім"єю у період з січня 2002 року по вересень 2015 року.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на частину квартири, то судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, як це передбачено ч. 1 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки факт проживання її з померлим однією сім′єю та факт належності частини квартири померлому знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та були доведені належними доказами, а тому позов ОСОБА_1 є підставним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 256-259 ЦПК України, ст. 328, 1264, 1268, 1269 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім′єю та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім′єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з січня 2002 року по 05 вересня 2015 року включно.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 25/100 частин квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: