Справа № 523/4013/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2016 р.Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Бабаков В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про поновлення пропущеного строку на подачу заяви про включення до реєстру вимог кредиторів,-

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла вищевказана позовна заява.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить суд поновити пропущений строк на подачу заяви про включення до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», процедура ліквідації якого розпочалася 18.12.2015 року, що підтверджується копією прес-релізу Національного Банку України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 ГПК справи про банкрутство підвідомчі господарським судам.

Питання організаційних і правових засад створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків регулюються ЗУ «Про банки і банківську діяльність».

Згідно зі ст. 2 зазначеного Закону ліквідація банку це процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону.

За змістом норм ст. 88 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» процедура ліквідації банку у звязку з його неплатоспроможністю починається з дня відкликання Національним банком України ліцензії і повинна бути завершена не пізніше трьох років з цього дня.

Поняття банкрутства, порядок відновлення платоспроможності субєкта підприємницької діяльності боржника або визнання його банкрутом, порядок та умови застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредитора визначається ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання банку неплатоспроможним (банкрутом) застосовується в частині, що не суперечить нормам ЗУ «Про банки і банківську діяльність».

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Боржник разом із розпорядником майна за наслідками розгляду таких вимог повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав відхилення, про що розпорядник майна повідомляє письмово заявників і господарський суд. Рішення боржника про невизнання вимог може бути оскаржене до господарського суду, що порушив провадження у справі про банкрутство.

Дані фактичні обставини дають суду підстави вважати, що даний позов слід розглядати в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд доходить висновку, що у відкритті провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12 ГПК України, 122, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про поновлення пропущеного строку на подачу заяви про включення до реєстру вимог кредиторів відмовити.

Копію ухвали, копію позовної заяви з додатками надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: