Справа № 310/7829/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

23 грудня 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді Черткової Н.І.,

при секретарі судового засідання - Димовій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, посилаючись на наступні обставини.

ОСОБА_1 народилась 15.09.1969р. в м. Бердянську Запорізької обл.

ЇЇ батьками є ОСОБА_3, 20.08.1938р.н. та ОСОБА_1 (до шлюбу - Войтенко) ОСОБА_4, 17.12.1938р.н.

Позивач вказала, що її батьки одружились 05.03.1969 року.

07.08.1988р. у віці 49 років помер ОСОБА_3, а 09.04.2001р. у віці 62 років померла ОСОБА_5

Позивач вказала, що її батьки за життя мешкали в 1/2 частині житлового будинку по вул. Підгірна, 338 в м. Бердянську. Спочатку ця частина будинку, яка візуально та технічно складала окремо існуючий будинок, належала як подружжю - дідусю та бабусі позивач по батьковій лінії: дідусь - ОСОБА_6,який помер в 1956 році та бабуся - ОСОБА_7, яка померла в 1954 році.

Іншим співвласником 1/2 частки будинку, яка також візуально та технічно складала окремо існуючий будинок, була ОСОБА_8, яка в 1988 році виділила свою частину в окреме ціле домоволодіння, якому було присвоєно іншу адресу.

Після смерті бабусі та дідуся власниками 1/2 частини будинку були такі особи:

-1/10 частина належала ОСОБА_6, на підставі рішення народного суду м. Бердянську від 27.10.1947р.- дідусю позивача;

-1/10 частина належала ОСОБА_9, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою від 08.04.1963р. реєстр №2078 (рідна сестра батька позивача);

-1/10 частина належала ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою від 08.04.1963р. реєстр №2078 (рідний брат батька позивача);

-1/10 частина належала ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою від 08.04.1963р. реєстр №2078 (батько позивача);

-1/10 частина належала ОСОБА_10, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою від 08.04.1963р. реєстр №2078 (рідний брат батька позивача).

Позивач вказала, що після смерті бабусі та дідуся її батьки постійно мешкали в будинку по вул. Підгірна, 338 в м. Бердянську до своєї смерті та були зареєстровані за цією адресою.

З самого народження позивач мешкала в батьківському будинку, з початку разом з батьками, а після їх смерті почала мешкати самостійно, де мешкає і по теперішній час.

Інші власники, родичі позивача ніколи не цікавились будинком, вони ніколи не виявляли інтересу до нього, оскільки в них було своє окреме житло та, оскільки будинок був старий і потребував постійного матеріального фінансування, їм було це невигідно, так як жити вони там не збирались.

Після смерті батьків позивач одна мешкає в будинку, сплачує за комунальні послуги, за вивіз сміття, робить капітальний та поточні ремонти в будинку, прибирає прибудинкову територію, обробляє огород, перекрила дах в усьому будинку на своєчасний, провела газ та воду в будинок, встановила санвузол в будинку замість туалету на вулиці, встановила пластикові вікна в кількості п»яти штук, змінила міжкімнатні двері, встановила нові ворота та хвіртку, замінила існуючий паркан, який прийшов в негідність, на новий європаркан, замінила у всьому домі електропроводку, замінила дерев'яну підлогу на теплі поли, які працюють від газового опалення.

Позивач зазначила, що інші співвласники ніколи фактично не мешкали в будинку, вони були тільки власниками на аркуші паперу, і ніяким чином матеріально чи власною працею не приймали участі в обслуговуванні та утриманні своєї власності.

На теперішній час всі співвласники, окрім дядька позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померли. ОСОБА_9 померла в м. Бердянську в 1994 році, ОСОБА_10 помер в м. Харкові в 2010 році.

Позивач вказала, що на теперішній час вона вже більше 15 років самостійно користується та володіє будинком по вул. Підгірна, 338 в м. Бердянську, проте правовстановлюючих документів на будинок не має і тому звертається з даним позов до суду і прохає суд визнати за нею право власності на цілий окремий будинок, а не на 1/2 його частину, оскільки ОСОБА_8, яка була співвласником будинку і мала у власності 1/2 частину виділила свою частку ще у 1988 році. Проти такого виділу ніхто з інших співвласників не заперечував, так як частка ОСОБА_8 представляла собою окремо розташований будинок, і вказаний будинок також мав окреме розташування, вони ніяким чином технічно не межували один з одним, мали свої окремі комунікації, вхід/вихід, та прибудинкові територію і господарські допоміжні споруди.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, в подальшому подали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення у пресі. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Суд, зслухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖС № 252377 батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.03.1969 року.

Батько позивача- Новицький В.Н. помер 07.08.1988 року, а мати ОСОБА_5 померла 09.04.2001 року, що підтверджуються відповідними свідоцтвами про смерть, які містяться в матеріалах справи.

Встановлено, що батьки позивача мешкали в 1/2 частині житлового будинку по вул. Підгірна, 338 в м. Бердянську, що перед цим належала, як подружжю - дідусю та бабусі позивача по батьковій лінії: дідусю - ОСОБА_6, який помер в 1956 році та бабусі - ОСОБА_7, яка померла в 1954 році.

Судом встановлено, що іншим співвласником 1/2 частки будинку, яка складала окремо існуючий будинок, була ОСОБА_8, яка в 1988 році виділила свою частину в окреме ціле домоволодіння, якому було присвоєно іншу адресу.

Бабуся позивача ОСОБА_7 померла в 1954 році, а дідусь згідно свідоцтва про смерть серії ЯС №891601- помер 26.03.1956 року.

Згідно довідки № 99 від 01.03.2016 року, виданої комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, право власності на житловий будинок № 338 в м. Бердянську Запорізької області зареєстровано за наступними особами:

ОСОБА_6, якому належала 1/10 частина на підставі рішення народного суду м. Бердянська від 27.10.1974 року; ОСОБА_9Н.( рідна сестра батька позивача), якій належить 1/10 частина на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою від 08.04.1963 року за реєстровим № 2078; ОСОБА_2 (рідний брат батька позивача), якому належала 1/10 частина на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою від 08.04.1963 року за реєстровим № 2078; ОСОБА_3 (батько позивача), якому належала 1/10 частина на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою від 08.04.1963 року за реєстровим № 2078; ОСОБА_10 (рідний брат батька позивача), якому належала /10 частина на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою від 08.04.1963 року за реєстровим № 2078.

Після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6, батьки позивача постійно мешкали в будинку по вул. Підгірна 338 в м. Бердянську до своєї смерті та були зареєстровані за цією адресою, що підтверджується будинковою книгою, що міститься в матеріалах справи.

Судом встановлено, що позивач мешкала у вказаному будинку разом з батьками, а після їх смерті почала мешкати самостійно, де мешкає і по теперішній час.

В судовому засіданні об»єктивно встановлено, що інші власники - родичі позивача ніколи не цікавились будинком, ніколи не виявляли інтересу до нього, оскільки в них було своє окреме житло .

Встановлено, що після смерті своїх батьків позивач одна мешкає в будинку, сплачує за нього комунальні послуги, за вивіз сміття, робить капітальний та поточні ремонти в будинку, прибирає прибудинкову територію, обробляє огород, перекрила дах в усьому будинку на своєчасний, провела газ та воду в будинок, встановила санвузол в будинку замість туалету на вулиці, встановила пластикові вікна в кількості п»яти штук, змінила міжкімнатні двері, встановила нові ворота та хвіртку, замінила існуючий паркан, який прийшов в негідність, на новий європаркан, замінила у всьому домі електропроводку, замінила дерев'яну підлогу на теплі поли, які працюють від газового опалення.

На теперішній час всі співвласники, окрім дядька позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померли.

Згідно інформаційної довідки № 4123/0116 від 21.12.2016 року, наданої Бердянською державною нотаріальною конторою після померлої ОСОБА_9 в Бердянській державній нотаріальній конторі Запорізької області була заведена спадкова справа № 338 за 1994 рік, але у зв"язку зі спливом терміну зберігання та на підставі акту про виділення до знищення документів (справ), що не підлагають зберіганню за термін з 1989 року по 1998 рік, документи було знищено.

Відповідно до інформаційної довідки № 4125/0116 від 21.12.2016 року, наданої Бердянською державною нотаріальною конторою після померлого ОСОБА_6 в Бердянській державній нотаріальній конторі Запорізької області спадкова справа не заводилась.

Відповідно до інформаційної довідки № 4126/0116 від 21.12.2016 року, наданої Бердянською державною нотаріальною конторою після померлого ОСОБА_10 в Бердянській державній нотаріальній конторі Запорізької області спадкова справа не заводилась.

Згідно інформаційної довідки № 4127/0116 від 21.12.2016 року, наданої Бердянською державною нотаріальною конторою після померлого ОСОБА_3 в Бердянській державній нотаріальній конторі Запорізької області заводилась спадкова справа за №487/1988, спадщину після його смерті прийняли його дружина та донька, яка є позивачем по справі.

Судом встановлено, що на теперішній час позивач вже більше 15 років самостійно користується та володіє будинком по вул. Підгірна, 338 в м. Бердянську, проте правовстановлюючих документів на будинок не має.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок № 338 по вул. Підгірній в м. Бердянськ Сколкова ОСОБА_8, яка була співвласником будинку і мала у власності 1/2 частину виділила свою частку у 1988 році, так як її частка представляла собою окремо розташований будинок, і вказаний будинок також мав окреме розташування, вони ніяким чином технічно не межували один з одним, мали свої окремі комунікації, вхід/вихід, та прибудинкові територію і господарські допоміжні споруди.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 р., норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р., а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 року.

На підставі викладеного чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб»єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно узагальнень Верховного Суду України та аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство). По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного) експлуатувати, вживати необхідних заходів для утримання майна в належному стані тощо. По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків. Така сама позиція закріплена і у п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

В судовому засіданні встановлені, всі три умови, при яких можливо застосування ст. 344 ЦК України, а саме добросовісність заволодіння майном, відкритість володіння та безперервність цього володіння позивачем ОСОБА_1

Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими.

На підставі ст.344 ЦК України і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215,224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на цілий окремий житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Підгірна № 338 в м. Бердянську Запорізької області, в порядку набувальної давності.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: