У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоНаумчука М.І.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемма», третя особа - Виконавчий комітет Одеської міської ради, про визнання права власності на домоволодіння, за позовом третьої особи - Виконавчого комітету Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемма» про знесення самочинно побудованого житлового будинку, за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2007 року ОСОБА_6 та Виконавчий комітет Одеської міської ради звернулися до суду з указаними позовами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемма» (далі - ТОВ «Лемма»).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2007 року позовну заяву ОСОБА_6 задоволено, визнано за ним право власності на самовільно збудований багатокімнатний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1.

У задоволенні позовних вимог Виконавчого комітету Одеської міської ради відмовлено.

16 вересня 2015 року ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду зі скаргою на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2007 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 жовтня 2015 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2007 року у вказаній справі відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції із направленням справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга подана особою, яка не брала участь у справі, і судом першої інстанції не вирішувалося питання про її права та обов'язки.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, щоОСОБА_7 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, рішення судом першої інстанції про його права та обов'язки не ухвалювалося, з таких підстав.

Звертаючись із апеляційною скаргою, ОСОБА_7 посилався на те, що він є співзасновником ТОВ «Лемма» та має частку в статутному капіталі в розмірі 14 %, тому вважав, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про його майнові права і він має право на апеляційне оскарження цього рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Управління товариством здійснюють його органи. Органи управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 ЦПК України).

Згідно із ч. 5 ст. 98 ЦК України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

За змістом ч. 1 ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Порядок управління товариством з обмеженою відповідальністю визначено ст. 145 ЦК України.

З огляду на вказані норми матеріального права слід дійти висновку, що ТОВ «Лемма», учасником якого є ОСОБА_7, діє як самостійний суб'єкт цивільних прав та обов'язків, управління ним здійснює його орган, учасники ж товариства мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом, та самостійно лише оскаржувати до суду рішення загальних зборів.

У вказаній справі ТОВ «Лемма», учасником якого є ОСОБА_7, брало участь у справі як відповідач за первісним та зустрічним позовами, і в разі порушення прав товариства таке не позбавлене права подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, тому висновки суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_7 як учасник товариства не наділений правом самостійного оскарження рішення суду першої інстанцій, є правильними.

Разом з тим згідно зі ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

При поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого ст. 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на рішення суду, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та ч. 3 ст. 297 ЦПК Українипостановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції на порушення ст. ст. 292, 297 ЦПК України не звернув уваги на те, що в такому випадку за наслідками розгляду апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, постановляється ухвала про відмову в прийнятті апеляційної скарги, а не відмову у відкритті апеляційного провадження.

За таких обставин у силу п. 2 ст. 342 ЦПК України ухвала суду апеляційної інстанції не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для вирішення процесуального питання відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 жовтня 2015 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: М.І. Наумчук Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова