У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши скаргу боржника - Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на дії та бездіяльність органу виконання судових рішень - Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, третя особа - ОСОБА_1, заступник начальника Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

Боржник Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернувся до суду 20.10.2015 року із скаргою на дії та бездіяльність органу виконання судових рішень - Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, третя особа - ОСОБА_1, заступник начальника Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, за якою просить суд:

-Прийняти до розгляду скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця міського відділу державної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП № 48968033 від 09.10.2015 року.

-Визнати протиправним та незаконним дії заступника начальника Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження ВП № 48968033 від 09.10.2015 року;

В судове засідання представник боржника не зявився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності (а.с. 21).

Представник органу виконання судових рішень в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте від нього надійшли до суду письмові заперечення щодо скарги за якими він також просить суд розглянути скаргу за його відсутності (а.с. 16-17).

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та додатково надані у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні скарги з огляду на наступне.

Як зазначено у ст. 383, 385 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Боржник ПАТ КБ «Приват Банк», зазначає, що постанова № 48968033 від 09.10.2015 року, про стягнення з ПАТ КБ «Приват Банк» н користь держави судового збору в розмірі 243,60 грн. є неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, у звязку з тим, що державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження не враховано ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження, якою встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Як зазначає позивач, місцезнаходження постійно діючого органу ПАТ КБ «ПриватБанк» та його майна а також адресою юридичної особи є м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50.

Проте судом встановлено, що при предявленні виконавчого листа № 308/8421/14, виданого 14.09.2015 року Ужгородським міськрайонним судом, стягувач ДПІ у м. Ужгороді Головного управління ДФС вибрав Ужгородський МВ ДВС, до якого і предявив виконавчий документ на виконання, так як у виконавчому листі № 308/8421/14-ц від 27.03.2015 року зазначено дві адреси боржника ПАТ КБ «Приват Банк» - м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 та м. Ужгород, вул. Швабська, 64.

Разом з тим, з доданих до матеріалів справи заперечень наданих МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, встановлено що скаржником ПАТ КБ «Приват Банк» було добровільно сплачено суму боргу за даним виконавчим провадженням, та 03.11.2015 року заступником

начальника відділу МВ ДВС ОСОБА_1, було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку зі сплатою боргу згідно платіжного доручення від 16.10.2015 року.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Як зазначено у п. 18 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, та те, що виконавче провадження № 48968033 від 09.10.2015 року, завершене відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.11.2015 року, у звязку зі сплатою боржником боргу, а також той факт, що виконавче провадження було правомірно відкрите державним виконавцем за вибором стягувача за місцем знаходження майна боржника у м. Ужгород, вул. Швабська, 64, суд вважає що у задоволення даної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 210, 383 - 386 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на дії та бездіяльність органу виконання судових рішень - Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, третя особа - ОСОБА_1, заступник начальника Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції;

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Н.В. Дергачова