Провадження №2/389/372/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2016 року Знамянський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючої судді Юхименко Н.В.

при секретарі Тарасенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду у місті Знамянка справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про зобов'язання укласти трудовий договір, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в якому просить зобов'язати ПАТ «Укрзалізниця» укласти з ним трудовий договір на одне з перерахованих ним вільних робочих місць у виробничому підрозділі служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Знам'янка» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», якому буде відповідати його освітньо-кваліфікаційний рівень з дня його звернення до виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Знам'янка» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про працевлаштування, а саме з 26.01.2016 року; стягнути з ПАТ «Укрзалізниця» середній заробіток за час вимушеного прогулу по день ухвалення рішення судом або по день його працевлаштування у виробничому підрозділі служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Знам'янка» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця»; стягнути з ПАТ «Українська залізниця» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої йому необгрунтованою відмовою в працевлаштуванні в розмірі 3757,6 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що в період з 08.10.2014 року по 01.07.2016 року він був зареєстрований в якості безробітного в Знамянському міськрайонному центрі зайнятості. 26.01.2016 року, перебуваючи в центрі зайнятості, з інформаційного стенду він дізнався про наявність в локомотивному депо ст.Знамянка вакансії «мийник-прибиральник рухомого складу». Цього ж дня він звернувся в локомотивне депо ст.Знамянка з заявою про працевлаштування і під час співбесіди з керівником відділу кадрів надав останньому диплом про освіту, паспорт та трудову книжку. Ознайомившись з наданими документами, керівник відділу кадрів повідомив йому, що вільних робочих місць немає. Вважає, що це не відповідало дійсності і йому було необґрунтовано відмовлено в прийнятті на роботу. Таким чином, просить зобовязати ПАТ «Українська залізниця» укласти з ним трудовий договір про працевлаштування на вільне робоче місце у виробничому структурному підрозділі «Локомотивне депо Знамянка» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» з дня його звернення, якому буде відповідати його освітньо-кваліфікаційний рівень. Вважаючи, що необґрунтована відмова в прийнятті на роботу зумовила його вимушений прогул, просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, за весь час вимушеного прогулу, тобто з дня його звернення про працевлаштування і до дня винесення рішення судом. Крім того, необґрунтованою відмовою у працевлаштуванні йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 3757,60 грн.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснив, що він 27.01.2016 року його було запрошено на бесіду до відділу кадрів «Локомотивного депо Знам'янка». На його прохання працевлаштувати, ОСОБА_2 повідомив, що на даний час вільних місць немає. Він пішов, однак згодом зрозумів, що вільне місце було і він вирішив звернутися з цього приводу до суду. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Українська залізниця» - ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав повністю, посилаючись на їх необґрунтованість та пояснив, що з матеріалів справи йому відомо про те, що в січні 2016 року позивач звернувся до Локомотивного депо ст.Знамянка з заявою про працевлаштування на вільне робоче місце, при цьому не вказавши на яке саме робоче місце він бажає працевлаштуватись, яку він має освіту та не надавши направлення центра зайнятості на працевлаштування. Місце мийника-прибиральника було вже зайнято іншою особою, хоча інформація про вакансію на це місце могла бути у службі зайнятості, тому що оформлення документів та проходження медогляду особою відбувається заздалегідь. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази, встановив наступне.

Згідно копії заяви від 26.01.2016 року (а.с.5), - позивач звернувся до начальника виробничого підрозділу «Знамянське локомотивне депо» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» з письмовою заявою про працевлаштування на вільне робоче місце.

Згідно копії диплома серії ЛЖ ВЕ №010197 (а.с.6), - ОСОБА_1 в 1997 році закінчив Полтавський кооперативний інститут за спеціальністю «Технологія консервування» і йому присвоєно кваліфікацію спеціаліста «інженер-технолог».

Згідно виписки з трудової книжки (а.с.7), - 09.10.2015 року ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю і даний запис є останнім в трудовій книжці позивача.

Згідно відповіді заступника начальника регіональної філії «Одеської залізниці» від 31.03.2016 року, наданої ОСОБА_1 на його звернення (а.с.8), - прийом на роботу та звільнення з роботи здійснюється наказом начальника виробничого підрозділу «Локомотивне депо Знамянка», після узгодження зі службою кадрової та соціальної політики регіональної філії «Одеська залізниця»; кількість вакантних місць у виробничому підрозділі «Локомотивне депо Знамянка» станом на 30.03.2016 року, крім машиністів та помічників машиністів локомотивів, складає 56 одиниць; перелік завдань та обовязків, прав, відповідальність відповідно вимог тій чи іншій посаді, визначається Довідниками кваліфікаційних характеристик професій працівників.

Відповідно до інформації, наданої Знамянським міськрайонним центром зайнятості на звернення ОСОБА_1 (а.с.24), - вакансія «мийник-прибиральник рухомого складу», подана Локомотивним депо Знамянка від 25.01.2016 року, була знята 27.01.2016 року як така, що укомплектована.

Відповідно до інформації, наданої виробничим підрозділом «Знамянська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на запит суду (а.с.120-122), - станом на 25.01.2016 в наявності була вакантною посада «мийника-прибиральника рухомого складу»; станом на 16.09.2016 року дана посада є вакантною для працевлаштування інваліда.

Згідно відповіді, наданої Знамянським міськрайонним центром зайнятості на запит начальника юридичного сектору «Знамянської дирекції залізничних перевезень» (а.с.123), - ОСОБА_1 направлення на працевлаштування в Локомотивне депо Знамянка не видавалось.

Копія телефонограми Одеського управління залізничних перевезень від 30.12.2014 року (а.с.127) свідчить про те, що усі підприємства залізниці зобовязано здійснювати прийом працівників виключно за рахунок внутрітранспортного переміщення за погодженням зі службою кадрової та соціальної політики; в разі виникнення нештатних кадрових ситуацій та необхідності прийому працівників зі сторони, комплект визначених документів надавати для опрацювання та погодження начальнику залізниці через службу кадрової та соціальної політики.

Згідно довідки начальника виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Знам'янка» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (а.с.128), -станом на 26.01.2016 року на всі вакансії мийника-прибиральника рухомого складу здійснювалося працевлаштування громадян, яке було погоджено начальником служби кадрової та соціальної політики РФ «Одеська залізниця» 11.01.2016 року.

Згідно наказу (розпорядження) № 30/ос від 26.01.2016 року, який витребувано судом за клопотанням позивача, мийником-прибиральником прийнято іншу особу, якій належало приступити до роботи з 27.01.2016 року.

Свідок ОСОБА_2 суду показав, що він працює начальником відділу кадрів ВП «Локомотивне депо Знамянка». До нього дійсно надійшла заява ОСОБА_1 про працевлаштування. Він запросив його на бесіду, позивач просив його працевлаштувати на інженерну посаду, однак такої вільної посади на той час не було. ОСОБА_1 не наполягав на прийняття його на будь-яку іншу вільну посаду, ніби погодившись, пішов.

За правилом ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивач захищає своє право на працю, просить визнати необґрунтованою та незаконною відмову в прийнятті на роботу. Проте, як встановлено в судовому засіданні, з боку відповідача не було прийнято будь-яких дій чи рішень, якими відмовлено у прийнятті ОСОБА_1 на роботу. Сам позивач не заперечує, що він після бесіди з начальником відділу кадрів погодився з тим, що вільних для нього посад немає, жодних документів для працевлаштування не надавав. Однак після цього вирішив, що ця відмова була незаконною та 19.04.2016 року, по сплину майже трьох місяців, звернувся до суду.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Представник відповідача довів, що посада мийника-прибиральника станом на 27.01.2016 року не була вакантною. З тексту позову та пояснень позивача вбачається, що саме відмову у працевлаштуванні на цю посаду він вважає незаконною. Доводи позивача про те, що він в своїй заяві просив влаштувати його на вільне робоче місце, а тому йому відмовлено у працевлаштуванні і на інші посади, безпідставні. Законом не передбачена форма написання заяви на прийняття на роботу. Однак той факт, що у своїй заяві позивач не вказав конкретну посаду, на яку бажає працевлаштуватися, після бесіди з начальником відділу кадрів не наполягав на прийнятті його на роботу, свідчить, що на той час він погодився з відмовою, вона не порушувала його права. ОСОБА_1 мав можливість звернутися до відділу кадрів, отримати інформацію про вакантні посади і претендувати на них, надавши необхідні документи, які підтверджують його кваліфікацію.

Таким чином, відмова у працевлаштуванні ОСОБА_1 не була незаконною. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання відмови у прийнятті його на роботу незаконною, то не підлягає задоволенню і позовні вимоги позивача про стягнення суми відшкодування моральної шкоди.

Повний текст рішення виготовлено 26.10.2016 року.

На підставі викладеного та керуючись 1268 - 1270, 1272 ЦК України, ст.88, ст.ст.212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про зобов'язання укласти трудовий договір, стягнення коштів, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4