Апеляційний суд Кіровоградської області
№ 22-ц/781/152/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Нерода Л. М.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

16.03.2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Суровицької Л.В.,

суддів - Кіселика С.А., Суржика М.М.

секретар - Гусак А.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - відділ опіки та піклування служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа - відділ опіки та піклування служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав.

Зазначала, що з 05 жовтня 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. У шлюбі у них народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Через погіршення стосунків 24 грудня 2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. З часу розірвання шлюбу відповідач дитину бачив лише один раз. Рішенням суду з відповідача стягнуто на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти, проте відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки, не спілкується з нею, не дарує їй подарунки на день народження, не цікавиться її життям. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує батьківські обов'язки, просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2-4).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.62-63).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення її позову (а.с. 97-101).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, а відповідач та його представник заперечили проти них і просили рішення суду залишити без змін.

Представник органу опіки та піклування, повідомлений про час та місце розгляду справи під розписку, в судове засідання не прибув. Надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із таких підстав.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2007 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася донька - ОСОБА_4 ( а.с.5).

24 грудня 2010 року шлюб між ними розірвано (а.с.6). Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 за згодою батьків залишилась проживати з матір'ю (а.с7).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2014 року стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини (а.с.8).

Згідно з положеннями Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені статтею 150 СК України.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України.

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За змістом роз'яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Обов'язок надати докази на підтвердження вимог і заперечень законом покладено на сторони ( ст. 60 ЦПК України ) .

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження доводів позову позивач надала докази того, що дитина проживає з нею, довідку про свої доходи, характеристику з місця роботи та копію виконавчого листа щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини (а.с. 7,8,12,13).

За клопотанням позивача в суді першої інстанції були допитані вказані нею свідки.

Суд дав належну оцінку наданим сторонами доказам, належним чином з'ясував обставини справи і ухвалив рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.212-214 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відсутні беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов'язками відповідачем, які б свідчили про ухилення ним від виховання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 і як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Як свідчать матеріали справи, у вересні 2015 року відповідач звернувся до комісії з питань захисту прав дитини Олександрійської міської ради з заявою про визначення днів та часу його побачень з донькою ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 - матір дитини, перешкоджає йому в побаченнях з донькою. Вказаний факт знайшов своє підтвердження, тому з урахуванням бажання батька спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, рішенням комісії встановлено можливість його побачень з дитиною кожної суботи з 10 години до 16 години в присутності матері, з правом зміни часу за взаємною згодою батьків та з урахуванням інтересів дитини.

Згідно висновку органу опіки та піклування Олександрійської міської ради від 10 березня 2016 року, є недоцільним позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На засідання комісії з питань захисту прав дитини та на огляд в суді апеляційної інстанції відповідач надав докази, які свідчать про те, що він цікавився життям та навчанням доньки, відвідував її у навчальному закладі, проте не бачився з дитиною, оскільки вона хворіла, а саме - витяг № 5 від 09 березня 2016 року засідання батьківського комітету 1-Г класу ОНВК (ЗНЗ І-Ш ступенів № 17-ліцей) та витяг з протоколу № 2 засідання педагогічної ради ОНВК.

Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Суд обґрунтовано прийняв до уваги та дав належну оцінку поясненням відповідача, які мають суттєве значення для вирішення спору, про те, що він категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, доля доньки йому не байдужа, він має тимчасові матеріальні труднощі, але вживає заходів до утримання дитини. Він любить доньку та має бажання брати участь у її вихованні.

За місцем проживання відповідач характеризується позитивно.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що позбавлення відповідача батьківських прав не буде відповідати інтересам дитини.

За таких обставин суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги, яка не ґрунтується на доказах та висновків суду не спростовує, і є підставою залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.12 ст.307, ст.ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В АЛ И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді С.А.Кіселик

М.М. Суржик