О К Р Е М А Д У М К А
у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіцманської міської ради Чернівецької області про визнання рішення незаконним, свідоцтва недійсним та відновлення становища, яке існувало до порушення права, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 червня 2014 року
ОСОБА_1 у травні 2014 року звернулася до суду з позовом до Кіцманської міської ради Чернівецької області про визнання рішення незаконним, свідоцтва недійсним та відновлення становища, яке існувало до порушення права.
Зазначала, що п.3 рішення виконавчого комітету Кіцманської міської ради Чернівецької області від 10 квітня 1996 року №277/4 оформлено право власності ОСОБА_3 на жилий будинок АДРЕСА_1, виконавчим комітетом Кіцманської міської ради Чернівецької області 12 травня 1996 року видано свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на це майно після смерті ОСОБА_3
Посилалася на здійснення будівництва житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, за час шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1, набуття ОСОБА_4 права забудовника.
Просила визнати п.3 рішення виконавчого комітету Кіцманської міської ради Чернівецької області від 10 квітня 1996 року №277/4 в частині оформлення права власності ОСОБА_3 на жилий будинок АДРЕСА_1 незаконним, свідоцтва про право власності, видане виконавчим комітетом Кіцманської міської ради Чернівецької області 12 травня 1996 року ОСОБА_3 на жилий будинок АДРЕСА_1, недійсним, відновити становище, яке існувало до порушення права та визнати право власності ОСОБА_4 на будинку АДРЕСА_1 з часу введення в експлуатацію 10 квітня 1996 року.
Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 червня 2014 року позов задоволено.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 червня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання рішення незаконним, свідоцтва недійсним та відновлення становища, яке існувало до порушення права, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

№22ц-217 2016 рік Головуючий у 1 інстанції Мізюк В.М.

Категорія: 2/5 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

На підставі ч.1 ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов»язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі, яка не брала участі у справі, про права та обов»язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги, Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Посилання ОСОБА_2 на те, що судовим рішенням вирішено питання про права та обов"язки останньої, обґрунтовувалися набуттям права власності на ? частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, в порядку спадкування, правом власності спадкодавця ОСОБА_5 на це майно на час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 22 грудня 2010 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно визнано право власності ОСОБА_1 на ? частку житлового будинку літ.А, літньої кухні літ.Б, сараю літ.В, сараю літ.Д, сараю літ.Е, сараю літ.Ж, підвалу літ.Пд, вбиральні літ.Г, огорожі №1-3, криниці літ.К, що знаходяться по АДРЕСА_1, ОСОБА_5 - на ? частку житлового будинку літ.А, літньої кухні літ.Б, сараю літ.В, сараю літ.Д, сараю літ.Е, сараю літ.Ж, підвалу літ.Пд, вбиральні літ.Г, огорожі №1-3, криниці літ.К, що знаходяться по АДРЕСА_1 (а.с.50-53).

Встановлено, що ОСОБА_5 померла 27 жовтня 2014 року (а.с.54).

До матеріалів справи приєднано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори Чернівецької області Беженар А.М. 25 грудня 2015 року, відповідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_5 є ОСОБА_2, спадщина на яку видане свідоцтво складається з ? частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову ОСОБА_1, тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є визнання п.3 рішення виконавчого комітету Кіцманської міської ради Чернівецької області від 10 квітня 1996 року №277/4 в частині оформлення права власності ОСОБА_3 на жилий будинок АДРЕСА_1 незаконним, свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Кіцманської міської ради Чернівецької області 12 травня 1996 року ОСОБА_3 на жилий будинок АДРЕСА_1, недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення права та визнання права власності ОСОБА_4 на будинку АДРЕСА_1 з часу введення в експлуатацію 10 квітня 1996 року.

Порушене ОСОБА_1 питання про відновлення становища, яке існувало до порушення права та визнання права власності ОСОБА_4 на будинок АДРЕСА_1 з часу введення в експлуатацію виникає з правовідносин з права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Зміст рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 червня 2014 року містить висновки про право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Отже, рішенням Кіцманського районного суду Чернівецькій області від 25 червня 2014 року у даній справі вирішено питання про права та обов»язки ОСОБА_5 щодо права власності на ? частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У даному разі вирішення судом першої інстанції спору щодо права власності спадкодавця ОСОБА_5 впливає на права та обов»язки спадкоємця ОСОБА_2 щодо спадкування.

На підставі ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3 ст.16 ЦК України).

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у абз.2 п.11 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом про відновлення становища, яке існувало до порушення права та визнання права власності ОСОБА_4 на будинок АДРЕСА_1, обставинами, якими обґрунтовувала вимоги, зазначала набуття ОСОБА_4 права забудовника.

З огляду на визнання права власності ОСОБА_5 на ? частку житлового будинку літ.А, літньої кухні літ.Б, сараю літ.В, сараю літ.Д, сараю літ.Е, сараю літ.Ж, підвалу літ.Пд, вбиральні літ.Г, огорожі №1-3, криниці літ.К, що знаходяться по АДРЕСА_1, рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 22 грудня 2010 року, суд першої інстанції повинен був залучити до участі у справі ОСОБА_5 співвідповідачем.

За змістом ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред»явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору.

На підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Тому судове рішення в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Кіцманської міської ради Чернівецької області про відновлення становища, яке існувало до порушення права, та визнання права власності ОСОБА_4 на будинок АДРЕСА_1 з часу введення в експлуатацію 10 квітня 1996 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

У позові ОСОБА_1 до Кіцманської міської ради Чернівецької області про відновлення становища, яке існувало до порушення права, та визнання права власності ОСОБА_4 на будинок АДРЕСА_1 з часу введення в експлуатацію 10 квітня 1996 року слід відмовити.

Суддя Половінкіна Н.Ю.

"05" лютого 2016 р.