РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/256/16-ц

15 березня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Дєдух О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обгрунтування заявлених вимог, позивач покликається на те, що не підтримує подружні відносини з відповідачем, вони проживають як чужі люди. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, ведення спільного господарства припинено, позивач не вбачає подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини.

Просила суд, в зв'язку з неможливістю зберегти шлюб, розірвати його в судовому порядку.

В судове засідання позивач не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.07.2010 року у Відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №727. Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Сторони не бажають підтримувати шлюбні відносини і зберегти шлюб, фактично не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, доказів іншого суду не надано. Збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На думку суду, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним.

Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.

Згідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається з поданого клопотання позивача, вона бажає відновити своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_1", що відповідає даним зазначеним в Свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1, виданого 11.07.2010 року Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції.

На підставі викладеного, керуючись ст.10,11,174,209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст. 24,112, 113 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 липня 2010 року Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №727.

Після розірвання шлюбу позивачу відновити дошлюбне прізвище "ОСОБА_1".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч