Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 323/1653/15 головуючий у 1 інстанції Мінаєв М.М.
провадження № 22-ц /778/1495/16 суддя-доповідач Осоцький І.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Осоцького І.І.,

суддів: Кухаря С.В.,

Панкеєва О.В.,

при секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_4, зазначивши, що вона разом із ОСОБА_5 є спадкоємцем майна ОСОБА_6 за заповітом, складеним останньою 16.02.2007 року. Після смерті ОСОБА_6, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, позивач не змогла своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки в період з 07.04.2015р. по 24.04.2015р. знаходилась на стаціонарному лікуванні, а встановлений законом 6-місячний строк сплинув 11.04.2015 року. Після виписки з лікарні позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 25.04.2015 року, однак отримала відмову через порушення зазначеного строку, а також з того, що ОСОБА_6 за життя склала інший заповіт від 13.06.2012 року, яким заповіла все своє майно відповідачу ОСОБА_4.

Однак ОСОБА_6 станом на червень 2012 року мала захворювання, які виключали можливість усвідомлення нею значення своїх дій та керування ними, а тому заповіт на ім'я відповідача, а також видане на його підставі свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.04.2015 року підлягають визнанню недійсними.

У зв'язку з зазначеним, позивач просила суд визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Крім того позивач просила визнати недійсним заповіт, укладений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Студенцовим О.В. 13.06.2012р., зареєстрований за №№ 716, 717 та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке 16.04.2015 року видав ОСОБА_4 приватний нотаріус Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Студенцов О.В. по спадковій справі № 03/2015.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року позов задоволено частково.

Надано ОСОБА_3 додатковий строк тривалістю два місяці, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1..В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір - 243,60 грн..

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог щодо визнання недійсним заповіту та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину скасувати, та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1.ч. 2 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права, якщо не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Відмовляючи у задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину за цим заповітом, суд безпідставно виходив з передчасності заявлення позивачем таких позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 є спадкоємцем майна ОСОБА_6 за заповітом, складеним останньою 16.02.2007 року. Після смерті ОСОБА_6, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, позивач не змогла своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки в період з 07.04.2015р. по 24.04.2015р. знаходилась на стаціонарному лікуванні, а встановлений законом 6-місячний строк сплинув 11.04.2015 року. Після виписки з лікарні позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 25.04.2015 року. Однак отримала відмову через порушення зазначеного строку, а також з того, що ОСОБА_6 за життя склала інший заповіт від 13.06.2012р., яким заповіла своє майно ОСОБА_4.

Згідно до вимог ч.2 ст. 1257, ст. 1301 ЦК України за позовом заінтересованою особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідоча не було вільним і не відповідало його волі. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала право на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Пунктом 23 постанови Верховного Суду України № 7 від 30.05.32008 року „Про судову практику у справах про спадкування" роз"яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже у зв"язку з тим, що ОСОБА_3 у нотаріальному порядку було відмовлено в оформленні права на спадщину, у неї як заінтересованій у цьому особі виникло право на звернення до суду з цього приводу та з вимогами про визнання недійсним останнього заповіту спадкодавця і отриманого на його підставі свідоцтва про право на спадщину.

В матеріалах справи мається висновок посмертної судово-психіатричної експертизи № 673 стану здоров"я ОСОБА_6 від 24.11.2015 року, за яким на підставі медічних довідок та медчиної карти останньої встановлено, що на період складання заповіту від 13.06.2012 року ОСОБА_6 за станом свого здоров"я не могла розуміти значення своїх дій і керувати ними / а.с.132-138, 8, 33-51 /.

Відповідно до ст. 235 ЦК україни правочин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення свої дій та не могла керувати ними, може бути визнано судом недійсним за позовом цієї особи, а в разу її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Враховуючи вищенаведене, а також, що третя особа: ОСОБА_5не зверталася до нотаріуса за оформленням спадщиниі, в суді подала клопотання, у якому заявила про відсутність претензій на спадщину та про підтримання позовних вимог ОСОБА_3 у цій справі, колегія суддів вважає, позовні вимоги ОСОБА_3 є доведеними.

Тому рішення судуу цій справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту, укладеного ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 та про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області 16 квітня 2015 року по спадковій справі № 03/2015 ОСОБА_4 підлягають скасуванню з ухваленням і у цій частині нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог ОСОБА_3 з стягненням на її користь витрачених за цими позовними вимогами судових витрат у розмірі- 2 306,16 грн. ( 1818,97 грн.+ 487,20 грн.) / а.с. 1, 191/.

В іншій частині рішення суду в апеляційному порядку оскаржено не було і набуло законної сили з часу закінченні строку на апеляційне його оскарження.

Неявка ОСОБА_4 в судове засідання при апеляційному перегляді справи, належним чином повідомленого про це, що є процесуальним правом останнього, не перешкоджає згідно ч.2 ст. 305 ЦПК розгляду справи і на висновок суду не впливає.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2016 рокуу цій справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту, укладеного ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області 13 червня 2012 року, зареєстрованого за №,№ 716,717 та про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області 16 квітня 2015 року по спадковій справі № 03/2015 ОСОБА_4 на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 3900 кв.м., реєстровий № 392 скасувати і у цій частині ухвалити нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі - 2 306,16 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: