Справа № 761/3878/16-ц
Провадження №2/761/3594/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О. Довженка» про стягнення недорахованої заробітної плати, -

встановив:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О. Довженка» (далі - відповідач) про стягнення недорахованої заробітної плати.

Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що з 10.07.2013 року позивач працював на посаді головного бухгалтера центральної бухгалтерії Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О. Довженка». 08.04.2015 року позивача було звільнено з зазначеної посади. 02.11.2015 року Апеляційний суд м. Києва ухвалив рішення, яким поновив позивача на посаді з 08.04.2015 року, стягнув з відповідача 38668,00 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виходячи з наданої відповідачем довідки, де зазначено посадовий оклад станом на 08.04.2015 року складав 5621,65 грн.. 05.11.2015 року наказом № 202к позивача було поновлено на зазначеній посаді з 08.04.2015 року з посадовим окладом 6130,00 грн. на місяць. Таким чином із 08.04.2015 року по 02.11.2015 року відповідач недорахував та не виплатив заробітну плату в розмірі 3558,45 грн., виходячи з розрахунку: 508,35 грн. (як розмір недорахованої заробітної плати за один місяць - різниця між сумами 6130,00 грн. і 5621,65 грн.) х 7 (кількість місяців недорахування).

Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача 3558,45 грн. недорахованої заробітної плати за період з 08.04.2015 року по 02.11.2015 року.

Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши надані пояснення, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (ч.1 ст.43 Конституції України).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працювала в ДП «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О. Довженка» та обіймала посаду головного бухгалтера центральної бухгалтерії.

Крім того, судом встановлено, що на підставі Наказу від 07 квітня 2015 року позивача було звільнено з займаної посади.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року було скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року та ухвалено нове, яким було поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера центральної бухгалтерії Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О. Довженка» з 08 квітня 2015 року та стягнуто з Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О. Довженка» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 квітня 2015 року по 02 листопада 2015 року в розмірі 38668,25 грн. (сума без виключення сум на податки, збори та обов`язкові платежі) та моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн., а всього 41809,25 грн..

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 14 ЦПК України).

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

Наказом № 202к Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О. Довженка» від 05.11.2015 року було поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера центральної бухгалтерії з 08 квітня 2015 року, з посадовим окладом 6130,00 гривень на місяць та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 квітня 2015 року по 02 листопада 2015 року в розмірі 38668,25 грн. (сума без виключення сум на податки, збори та обов`язкові платежі) та моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн., а всього 41809,25 грн..

Позивач, в обгрунтування своїх позовних вимог, зазначає, що із 08.04.2015 року по 02.11.2015 року відповідач недорахував та не виплатив заробітну плату в розмірі 3558,45 грн., виходячи з розрахунку: 508,35 грн. (як розмір недорахованої заробітної плати за один місяць - різниця між сумами 6130,00 грн. і 5621,65 грн.) х 7 (кількість місяців недорахування).

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч. 2 ст. 235 КЗпП України).

При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100. Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, та призначення пенсії (п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 13 від 24.12.99 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»).

Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Як вбачається з довідки про розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу від 01.03.2016 року № 122, виданої Державним підприємством «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О. Довженка», середньомісячна заробітна плата становить: (5727,06 грн. - лютий 2015 року + 5516,24 - березень 2015 року) / 2 = 5621,65 грн..

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (Постанова Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», п. 8).

Крім того, відповідно до Наказу № 202к від 05.11.2015 року «Про поновленя на роботі ОСОБА_1», яким було встановлено посадовий оклад у розмірі 6130,00 грн. на місяць, тобто даний розмір окладу позивачу було встановлено вже після поновлення її на роботі на виконання рішення Апеляційного суду м. Києві від 02 листопада 2015 року.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Даючи юридичну оцінку доказам, враховуючи те, що обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», необхідно проводити за останні два календарні місяці роботи, тобто за лютий 2015 року і березень 2015 року, а розмір окладу у розмірі 6130,00 грн. на місяць не враховується, оскільки даний розмір посадового окладу було встановлено Наказом № 202к від 05.11.2015 року, вже після поновлення її на роботі, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 43 Конституції України, ст. 235 КЗпП України, ст. ст. 10, 14, 60, 61, 208, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, Постанова Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», Постанова Пленуму Верховного Суду України N 13 від 24.12.99 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О. Довженка» про стягнення недорахованої заробітної плати - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя