г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/1227/15-ц
Номер провадження 2/213/273/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Мазуренко В.В., за участю секретаря Шишка М.В., за участю відповідача, представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

До суду звернувся позивач із вказаним позовом, зазначивши, що 24.10.2014р. між Пат Альфа-Банк та відповідачем було укладено кредитний договір №500504651, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 50207,20 грн. Зазначив, що відповідач порушив зобов,язання, через що утворилась заборгованість у сумі 54097,14 грн. Просив стягнути з відповідача вказану суму.

Відповідач та представник надали суду заперечення на позов, в якому ставить під сумнів належність позову ПАТ Альфа-Банк, оскільки його підписано невідомою особою, вказала, про те, що прострочення платежу було незначним, на даний час в неї тяжке матеріальне становище, вказує, що позивач не просить в позові розірвати договір, також вказує, що не отримувала кредит в сумі 50207,20грн., а отримувала в меншій сумі. Просила відмовити у позові.

Представник позивача в судове засідання не з,явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала повністю. Підставою невизнання позову вказала те, що строк дії договору не закінчився, та вона у скрутному матеріальному становищі, просила зменшити розмір заборгованості.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що строк дії договору не закінчився, в позові не ставиться питання про розірвання договору, позивач в позові не вказує пункт договору за яким вважає можливим достроково вимагати погашення заборгованості, також звертав увагу суду, що відповідач фактично отримала кредит в сумі 46 тис. грн. а не 50 тис грн. Зазначав про тяжке матеріальне становище відповідача, хвороби. Просив відмовити у позові.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

24.10.2014р. між ПАТ Альфа-Банк та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №500504651, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 50207,2 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,99 % річних, комісійна винагорода банку - 1,80% за управління кредитом, за період з 1го по 60 місяць - 1,80% від суми кредиту. З вказаної суми кредиту: 4196,2 грн - для оплати страхового платежу добровільного страхування ризиків позичальника, а 46011грн - перераховуються позичальнику (а.с.5,9).

Таким чином спростовується твердження відповідача, що вона не отримувала кредит на суму 50207,2грн., оскільки з кредитного договору видно, що саме цю суму відповідач отримала, та за договором частина коштів перерахована на її рахунок, а частина для оплати страхування ризиків позичальника.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач виконав умови договору, Відповідач погодився з умовами договору, про що свідчить його підпис у договорі (а.с.5).

Таким чином судом встановлено, та визнано сторонами, що між ПАТ Альфа-Банк та відповідачем було укладено кредитний договір, який зазначено вище.

Відповідно до п.15 Загальних умов кредитування фізичних осіб в ПАТ Альфа-Банк, банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов,язань (а.с.6-7).

Таким чином спростована позиція відповідача, що позивач безпідставно звернувся до суду із вимогою дострокового погашення заборгованості, - оскільки дана вимога передбачена умовами кредитування, та застосовується в разі допущення затримання позичальником чергового платежу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору, допускає затримання чергових платежів, та не сплачує чергові платежі у встановлений графіком (а.с.8) термін (а.с.14,15), через що утворилась заборгованість: 44370,76грн - тіло кредиту, 2764,62 - відсотки, 5509,84грн - комісія (а.с.13).

Вказані суми підлягають стягненню.

У відповідності до ст. 549,550 ЦПК України, позивач просив стягнути неустойку - штраф в сумі 1451,92грн.

Відповідач заявив клопотання в якому просив суд зменшити розмір неустойки.

Відповідно до п.27 Постанови Пленума ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р., зменшення розміру неустойки за ст.ст. 551, 616 ЦК України може бути застосовано судом лише за заявою відповідача.

Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Позивачем суду не підтверджено завдання їм збитків, окрім як тіла кредиту, та процентів за його користуванням які не сплатив позивач. Відповідно до умов договору права позивача було порушено, і він мав звернутись до суду після прострочення чергової виплати на 30 днів, але позивач звернувся до суду значно пізніше. Суд вважає, що таким чином позивач бажав збільшення сум неустойки та процентів. Відповідач перебуває у тяжкому матеріальному стані, отримує лише допомогу на дитину, мінімальну заробітну платню, має на утриманні малолітню дитину, яка хворіє, батько дитини не сплачує аліменти через стан здоров,я (а.с.55-86,131,132).

Суд вважає, що розмір неустойки (пеня та штраф) значно перевищує збитки позивача за невиконання договірних зобов,язань відповідачем, тому суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 551,616 ЦК України, зменшити розмір штрафу до 100 грн.

Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити частково.

Відповідно до ст.ст. 512,514,526,551,554,610,612,616,625,1049,1050,1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 197, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість за Кредитним договором №500504651 від 28.07.2014р. в сумі 52745 грн. 22 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 44370,76 грн, заборгованість за відсотками - 2764,62 грн., заборгованість по комісії - 5509,84 грн., неустойка - 100грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" судові витрати в сумі 1218грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 15.03.2016р.

Суддя: В.В. Мазуренко