Справа № 263/2501/16-ц
Провадження № 2-0/263/200/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на те, що вона є громадянкою України, постійно мешкає разом з чоловіком ОСОБА_2 На території України вона 23.11.2015 року в м.Донецьку, непідконтрольному Україні, народила сина ОСОБА_3, батьком якого є чоловік. Зараз вона тимчасово зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. При зверненні до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою щодо реєстрації народження дитини, листом від 1.03.2016 року за №104/4.2-06-116 було відмовлено у реєстрації народження дитини внаслідок надання неналежного медичного свідоцтва про народження та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо встановлення факту народження особи на підставі п.7 ст.256 ЦПК України. Отримати медичне свідоцтво встановленого зразка на даний час неможливо. Встановлення факту народження дитини необхідно для державної реєстрації її народження в органах ДРАЦС та отримання свідоцтва про народження. Просить встановити факт, що вона ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, народила 23 листопада 2015 року сина, та зареєструвати народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження: м.Донецьк Донецької області, зазначивши батьків дитини: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердила доводи заяви, наполягала на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи Жовтневого відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, покладаючись на розсуд суду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що знає родину ОСОБА_1 тривалий час, оскільки є хрещеним батьком ОСОБА_1, в кінці грудня 2015 року особисто пересвідчився в народжені нею 23.11.2015 року дитини.

Заслухавши заявника, допитавши свідка, дослідивши представлені в справі докази, суд доходить до висновку про те, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що громадяни України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №325731, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управлінні юстиції у м.Донецьку, актовий запис №523.

Від цього шлюбу у заявника та її чоловіка 23.11.2015 року народився син ОСОБА_5 у тимчасово окупованому м.Донецьку Донецької області.

Факт народження дитини підтверджується показами свідка, дослідженим у судовому засіданні письмовим доказом - медичним свідоцтвом про народження, за яким в першому пологовому відділені ЦП м.Донецьк ОСОБА_1 23.11.2015 року народила сина.

Відповідно до ч.1 ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України» , особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження сина.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» , якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження її сина, виданого державним органом України.

Керуючись ст.ст. 234,235, 256 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, народила 23 листопада 2015 року хлопця та зареєструвати народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце народження: м.Донецьк Донецької області, зазначивши батьків дитини: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневій районний суд м.Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : П.І. Папаценко