У х в а л а

14 березня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 грудня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний комплекс Поляна-Квасова» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, Полянської сільської ради, управління Держземагентства у м. Свалява і Свалявському районі про витребування майна, визнання права власності, скасування державних актів на право власності на землю та анулювання записів про їх реєстрацію, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідає вимогам ст. ст. 357 та 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 подав заяву з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України).

Однак, у заяві про перегляд судових рішень заявник також посилається на постанови Верховного Суду України від 25 червня та 19 листопада 2014 року, проте копії таких судових рішень не надає. У додатках до заяви копії постанови Верховного Суду України від 25 червня та 19 листопада 2014 року відсутні.

У зв'язку з цим, заявникові згідно з п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України потрібно уточнити підставу подання заяви (п. 1 та (або) п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України), а також обґрунтувати її належним чином.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України заявникові слід надати копії постанов Верховного Суду України від 25 червня та 19 листопада 2014 року, у разі подання заяви з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

До того ж відповідно до ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. Із доданого документу про сплату судового збору вбачається, що судовий збір сплачено заявником не в повному обсязі з огляду на наступне.

З 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким змінено ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів і перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тощо.

Так, за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п. п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

У відповідності до штампу на конверті ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України 7 березня 2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, у даному випадку заявникові за вимоги майнового характеру необхідно було сплатити судовий збір у розмірі від 66 грн 30 коп. до 2210 грн (від 3 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян х 17 грн х 130 %).

Крім того, у даному випадку заявникові за кожну вимогу немайнового характеру необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 130 % від 1 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян х 17 грн х 130 %), що складає 22 грн 10 коп., а оскільки заявник просить переглянути судові рішення в частині, що містять три вимоги немайнового характеру, то розмір судового збору становить 66 грн 30 коп.

Проте у відповідності до документу про сплату судового збору, доданого до заяви, на розрахунковий рахунок Верховного Суду України заявник сплатив лише 26 грн 52 коп.

З огляду на викладене, для розгляду заяви ОСОБА_1 судовий збір у розмірі, визначеному законодавством, повинен бути доплачений і перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030102 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення "Призначення платежу" зазначається "судовий збір (Верховний Суд України, 060)" символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 357-359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень залишити без руху та надати заявникові строк до 28 березня 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема