Справа № 463/5271/15 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/2758/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Бохонко Е.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «КС Володар» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2016 року у справі за заявою ОСОБА_4 до Кредитної спілки «КС Володар» про повернення депозитного вкладу,-

встановила:

В жовтні 2015 року представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до КС «Володар» про повернення депозитного вкладу за договором від 03.12.2014 року № ДВ-200.7 в розмірі 306 600 грн. та відсотків за користування коштами за період з травня 2015 року по вересень 2015 року в розмірі 39091,50 грн., а всього в сумі 345 691,50 грн.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2015 року провадження у даній справі відкрито. Справу призначено до розгляду.

В подальшому, представник ОСОБА_2подала в суд заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачу, і знаходяться в його користуванні або інших осіб, в межах суми позовних вимог.

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2016 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено.

В забезпечення позовних вимог ОСОБА_4 (м. Львів, вул. Айвазовського, 1/11, і.н. НОМЕР_1) до Кредитної спілки «Володар» (м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, буд.5, ) про повернення депозитного вкладу - накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить Кредитній спілці «КС Володар» (м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, буд. 5, ) на праві власності, в тому числі грошові кошти, в межах суми заборгованості 345 691,5 грн. (триста сорок п»ять тисяч шістсот дев»яносто одна грн. 50 коп.).

Роз»яснено, що ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення 04.02.2016 року та підлягає негайному виконанню - з 05.02.2016 року та може бути пред»явлена до виконання протягом одного року.

Ухвалу суду оскаржив представник відповідача кредитної спілки «КС Володар» зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з грубим порушенням норм процесуального права, є незаконною та необгрунтованою, що є підставою для її скасування.

В апеляційній скарзі зазначає, що у справі відсутній розрахунок заборгованості на підтвердження позовних вимог, а суд не з»ясував та не дослідив обсяг позовних вимог, відтак суд не з»ясував наявність спору між сторонами, а також загрози невиконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Звертає увагу на те, що позивачем не виконано вимоги ст. 151 ЦПК України, оскільки не зазначено жодних обґрунтувань необхідності забезпечення позову та застосування відповідного виду забезпечення позову.

Покликається на те, що заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, оскільки кредитна спілка позбавлена можливості користуватися банківськими рахунками, приймати платежі, здійснювати виплати та виконувати бюджет, затверджений на 2016 рік, а заходи забезпечення позову, вжиті судом першої інстанції, порушують права членів кредитної спілки.

Просить ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2016 рокускасувати. Стягнути з позивача на користь відповідача сплачений судовий збір.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника позивачки на заперечення таких, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Перелік видів забезпечення позову, передбачених ст. 152 ЦПК України, не є вичерпний, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених частиною четвертою зазначеної статті.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З виділених матеріалів встановлено, що в провадженні Личаківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до кредитної спілки «КС Володар» про повернення депозитного вкладу за договором від 03.12.2014 року № ДВ-200.7 в розмірі 306 600 грн. та відсотків за користування коштами за період з травня 2015 року по вересень 2015 року в розмірі 39091.50 грн., а всього в сумі 345 691,50 грн.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову позивач зазначала, що є особою похилого віку, інвалідом І-ої групи, потребує коштів на лікування, однак відповідач на усі її звернення не реагує, кошти тривалий час не повертає. Також зазначає, що у провадженні СВ Святошинського РУ ГУ МВС України у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження про зловживання повноваженнями службовими особами кредитної спілки «КС Володар» з метою отримання неправомірної вигоди. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи (а.с. 4-15).

Постановляючи оскаржувану ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції врахував та правильно виходив з того, що позивачем заявлено вимоги матеріального характеру, відповідач тривалий час не виконує свої зобов»язання перед позивачем, з врахуванням значного розміру заборгованості на звернення про повернення вкладу не реагує, що може утруднити виконання рішення суду чи зробити неможливим його виконання.

Оскільки спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, а його невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, суд першої інстанції правильно застосував процесуальну норму та обґрунтовано вжив зазначений захід забезпечення позову.

Відтак, колегія суддів приходить висновку, що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам ст.ст. 151 153 ЦПК України та розясненням, викладеним у постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «КС Володар» відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

ОСОБА_5