Справа № 629/4489/15-ц
Номер провадження 2/629/97/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Шевцова О.А.,
секретаря судових засідань Торенко Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння,
16 липня 2015 року, позивач ОСОБА_2 зі своїм сином, на автомобілі Альфа Ромео 164, державний номер НОМЕР_2, поїхали до м. Харків по особистим справам, але на посту ДАІ, автомобіль було зупинено для перевірки. Після перевірки позивачу було повідомлено, що даний автомобіль значиться в угоні і має подвійний номер двигуна.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні та пояснила, що вони з чоловіком та сином дійсно добровільно обміняли свій автомобіль ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, на автомобіль Альфа Ромео 164, державний номер НОМЕР_2, який був у користуванні ОСОБА_4 Під час обміну позивачі не звіряли номер двигуна та кузова з номером зазначеним у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. В подальшому на посту Державтоінспекції працівниками міліції було зупинено автомобіль Альфа Ромео 164, державний номер НОМЕР_2, під керуванням сина позивачів та їм було повідомлено, що автомобіль перебуває в угоні та має подвійний номер двигуна. Позивач ОСОБА_2 з сином повернулася на даному автомобілі до м. Лозова та в подальшому автомобіль Альфа Ромео 164, державний номер НОМЕР_2, було вилучено з їх володіння працівниками міліції.
Позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, а також суду повідомив, що автомобілем Альфа Ромео 164, державний номер НОМЕР_2, він не цікавився та був проти обміну автомобілями з ОСОБА_4 Обмін автомобілями був добровільним, автомобіль ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, у позивачів ніхто не уганяв. Крім цього, позивач зазначив, що номер двигуна ним не перевірявся.
Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав у повному обсязі та пояснив суду, що він придбав автомобіль Альфа Ромео 164, державний номер НОМЕР_2, в 2014 році, користувався ним на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки у продавця закінчилася довіреність. За час користування даним автомобілем його неодноразово зупиняли працівники міліції та ніяких проблемних питань з транспортним засобом не було. Влітку 2015 року він дійсно добровільно обміняв автомобіль Альфа Ромео 164, державний номер НОМЕР_2, який був у його користуванні, на автомобіль позивачів ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1. Через деякий час син позивачів повідомив йому, що автомобіль в угоні та вимагав з нього гроші в сумі 500 доларів США. З цього приводу відповідач звернувся до працівників міліції та при передачі грошових коштів сину позивачів ОСОБА_6 та чоловіку на прізвисько «Кабан», останніх було затримано працівниками міліції, а також затримано автомобіль Альфа Ромео.
Суд, вислухавши пояснення позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, дослідивши докази надані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яке незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.
Судом встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 02.04.2014 року (а.с. 22) ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вчиняти від її імені дії щодо належного їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1. Для цього позивачам надано право представляти її інтереси в органах нотаріату, комісійних магазинах, органах Державтоінспекції, органах страхування, комісіях або будь-яких інших підприємствах, установах, організаціях, незалежно від підпорядкування та форм власності з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією, наданням в користування та відчуження автомобіля, його переобладнання (зміни типу і моделі автомобіля, кольору, заміна у встановленому законодавством порядку двигуна, кузова, інших деталей), ремонтом, проходженням державного технічного огляду; визначити на власний розсуд місце стоянки автомобіля; подавати та одержувати необхідні довідки та документи, включаючи заяви, дублікат реєстраційного номеру у разі його втрати; у разі необхідності зняти або поставити автомобіль на реєстраційний облік в органах ДАІ; укладати від її імені договори щодо розпорядження (продажу, здачі в оренду), користування автомобілем, визначити на власний розсуд ціну та інші їх умови, одержувати за цими договорами грошові суми, укладати договори страхування, укладати якщо буде в тому необхідність, договори про відшкодування завданої шкоди, одержувати за такими правочинами грошові суми у розмірах згідно із калькуляціями, актами, експертними висновками тощо, отримувати страхове відшкодування; вчиняти також інші юридичні дії, пов'язані з цією довіреністю, а також з виконанням усного договору. Довіреність видана строком до 02.04.2017 року.
Згідно розписки ОСОБА_7 від 02.04.2014 року (а.с. 92) вона отримала від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у повному обсязі грошові кошти за автомобіль ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, по договору купівлі - продажу цього автомобіля від 02.04.2014 року. Договір купівлі-продажу від 02.04.2014 року суду не надано.
У судовому засіданні встановлений та не оспорювався сторонами той факт, що між ними відбувся добровільний обмін транспортними засобами, тобто укладено усний договір міни.
Позивачі, які на підставі Довіреності від 02.04.2014 року є повіреними, уповноважені діяти в інтересах власника транспортного засобу ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 та їх повноваження чітко визначені довіреністю.
Статтею 1004 ЦК України визначено, що повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.
Зі змісту Довіреності, яка надана на ім'я позивачів не вбачається, що вони уповноважені власником транспортного засобу на представництво її інтересів в суді та їм не надані права, які передбачені цивільно-процесуальним законодавством для позивачів. Повідомлення повіреного на адресу довірителя про відступ від змісту доручення суду не надано. З урахуванням цієї обставини, а також того, що за змістом ст. 378 ЦК України право щодо витребування майна з чужого незаконного володіння надане лише власнику майна, суд вважає, що позовні вимоги заявлені не належними позивачами.
Розписку про передачу позивачами грошових коштів ОСОБА_7 за купівлю автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, суд не приймає до уваги як доказ виникнення у позивачів права власності на даний автомобіль, оскільки з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», законодавством для набуття права власності на транспортний засіб передбачений відповідний порядок, який не передбачає права користування транспортним засобом, як необхідної ознаки права власності, без його відповідної реєстрації за новим власником.
Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_2 зверталася до відповідача з листами про повернення їй транспортного засобу ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також свідоцтва про реєстрацію даного автомобіля (а.с. 14-20).
Згідно даних інформаційних баз «МРЕВ-2000», НАІС ДДАІ Харківської області, автомобіль марки «Альфа Ромео 164», державний номер НОМЕР_2, 1991 року випуску, у розшуку не перебуває (а.с. 103).
Відповідно до інформації Лозівського ВП ГУНП Харківської області від 17.03.2016 року, автомобіль «Альфа Ромео 164», державний номер НОМЕР_2, 1991 року випуску, перебуває на стоянці затриманого авто-мото транспорту на території Лозівського ВП ГУНП Харківської області на відповідальному зберіганні та обліку ДП «Інформ-ресурс».
Під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження доказами обставини повідомлені позивачами про те, що автомобіль «Альфа Ромео 164», державний номер НОМЕР_2, перебував у розшуку та має подвійний номер двигуна, а також того, що відповідач володіє транспортним засобом внаслідок його протиправної поведінки, тобто незаконно.
Пункт 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5 встановлює, що спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов'язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини.
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що між сторонами мали місце договірні відносини, які виразилися в укладенні усного договору міни між ними, суд вважає, що спір про повернення майна, яке було об'єктом договору міни, повинен вирішуватися відповідно до законодавства, яке регулює дані відносини.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені неналежними відповідачами, в супереч вимогам ст. 387 ЦК України, обставини на які вказують позивачі не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв'язку із чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.
На підставі ст. 387, 1004 ЦК України, п. 21, 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд,
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Шевцов