Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2992/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Бак М.Д.,

при секретарі судового засідання - Лемак А.М.,

з участю відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № MKXRRK13970067 від 21.08.2007 року, а також витрати по оплаті судового збору.

В обгрунтування позову позивач вказав на те, що відповідно до вказаного вище договору відповідач 21.08.2007 року отримав кредит у розмірі 4335,72 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником ЗАТ КБ "ПриватБанк". Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. В порушення вимог закону та умов договору, відповідач зобов"язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв"язку з чим станом на 28.08.2015 року має заборгованість 54602,90 грн., яка складається з наступного: 2972,08 грн. - заборгованість за кредитом, 11210,10 грн. - по процентам за користування кредитом, 370,71 грн. - по комісії за користування кредитом, 40050,01 грн. - пеня за несвоєчастність виконання зобов"язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 5669,88 грн., яка була задоволена судовим наказом Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.05.2008 року з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", різниця становить 48933,02 грн. В загальну суму заборгованості також включаються штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2446,65 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 51879,67 грн.

Представник позивача, якого про час та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому порядку, в судове засідання не з"явився. У позовній заяві позивач просив суд розглядати справу за відсутності представника, в тому числі не заперечив проти ухвалення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача (а.с. 2, 3).

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, зіславшись на викладене у письмових запереченнях на позов. Зокрема, пояснив, що він у 2007 році отримав у Приватбанку кошти в сумі приблизно 4000 грн. на карточку на придбання мобільного телефону на один рік та з цього часу не повертав. Проте, факт укладення договору у формі, зі змістом та умовами згідно доданих до позовної заяви документів заперечив, зазначивши, що написав заяву довільної форми, у якій виклав прохання про надання йому кредиту на придбання телефону, сплати комісії, заставу телефону у заяві передбачено не було. Погоджується із сумою заборгованості у розмірі 5669,88 грн., на яку було видано судовий наказ. Просить суд відмовити у задоволенні позову у зв"язку з тим, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з позовом до суду про стягнення заборгованості.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

У відповідності до вимог ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У ч. 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

До предмету доказування у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором входять факт укладення договору у встановленому порядку, виконання сторонами своїх зобов"язань за кредитним договором, зокрема, надання кредитних коштів позивачем та виконання відповідачем взятих на себе зобов"язань щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів та інших платежів згідно договору тощо.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідно до укладеного договору № MKXRRK13970067 від 21.08.2007 року відповідач 21.08.2007 року отримав кредит у розмірі 4335,72 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконував взяті на себе зобов"язання, в результаті чого утворилася заборгованість. Частину заборгованості стягнуто з відповідача згідно судового наказу від 23.05.2008 року, решта заборгованості, яка виникла станом на 28.08.2015 року, підлягає стягненню.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

На підтвердження факту укладення кредитного договору та його умов позивачем додано до позовної заяви копію заяви позичальника (ОСОБА_1І.) № MKXRRK13970067 від 21.08.2007 року та Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) (а.с. 6). Щодо існування заборгованості та судового наказу, виданого на її частину, позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 28.08.2015 року (а.с 5) та копію судового наказу Виноградівського районного суду від 23.05.2008 року (а.с. 4).

За клопотанням відповідача ухвалою суду від 29.01.2016 року було витребувано від позивача оригінал згаданої вище заяви позичальника, копію ухвали позивачем отримано (а.с. 75, 81, 82), проте оригінал письмового доказу суду не надано.

Як вказувалося вище, відповідач не заперечив отримання кредиту від позивача у 2007 році у сумі приблизно 4000 грн. на один рік, заперечивши наявність будь-яких договірних умов, оскільки такі не містила подана ним заява про отримання кредиту довільної форми, а надана позивачем копія заяви позичальника, на думку відповідача, може бути змонтованою з допомогою комп"ютерних технологій. З огляду на ненадання позивачем оригіналу заяви позичальника він не може підтвердити свої заперечення в цій частині та реалізувати право на подання клопотання про призначення експертизи.

В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Проте, пояснення відповідача щодо отримання кредиту суд не приймає в якості визнання позову у відповідній частині, оскільки такі пояснення є неконкретними, відповідач назвав приблизну суму отриманого кредиту, лише рік його отримання та фактично заперечив обставини, які наведені позивачем в обгрунтування позовних вимог щодо укладення договору з відповідачем та його умов, а доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Позивачем наведені вище обставини не доведено, оскільки не надано суду оригінал документу, який згідно викладеного у позовній заяві є частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Відтак, достатні докази того, коли, у якому розмірі та на яких умовах відповідачеві надавався кредит, відповідно якими були обов"язки відповідача, відсутні. З огляду на викладені висновки суду, обставини, на які зсилається позивач, щодо наявності заборгованості та її розміру не підлягають перевірці на предмет підтвердження їх доказами.

За таких обставин, оцінивши докази у справі за правилами ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є недоведеними та з цієї підстави позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 158, 169, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

у позові публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повне рішення суду виготовлено 04.03.2016 року.

ГоловуючийОСОБА_2