АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

14 березня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Гулієву М.І.о.

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_2 про роз'яснення рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради про захист прав споживача, визнання дій незаконними, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача, визнання дій незаконними, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 07 жовтня 2013 року відповідач надав йому рахунок № 1613 про повірку водолічильника Unimag TU-4-1,5 на суму 40 грн. 05 червня 2014 року на його адресу відповідач надіслав повідомлення про заборгованість за водопостачання та водовідведення на суму 2087 грн. 67 коп.

При зверненні позивача 24 вересня 2013 року стосовно планової перевірку свого рахунку відповідач повідомив, що борг становить 2087 грн. 67 коп. та виник через те, що в квітні 2012 року не була зроблена повірка водолічильника, в зв'язку з чим з серпня 2012 року по вересень 2013 року розрахунки проводились за нормами споживання.

Посилаючись на те, що на теперішній час договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення з відповідачем не укладено, останній повідомлень на його адресу про необхідність повірки лічильника не направляв, неправильно визначив термін міжповірочного інтервалу, а також на те, що згідно діючого законодавства саме на відповідача покладено обов'язок повірки водолічильника та оплати вартості повірки, позивач просив суд визнати незаконними дії відповідача щодо сплати рахунку № 1613 за повірку лічильника в сумі 40 грн. та проплату чека від 19 листопада 2014 року по заборгованості за водопостачання та водовідведення в сумі 2087 грн. 67 коп., стягнути з відповідача на його користь завдані матеріальні збитки в сумі 2127 грн. 24 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав.

Рішенням суду І інстанції в задоволенні позову відмовлено.

21 грудня 2015 року колегія суддів апеляційного суду Дніпропетровської області перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заявлених вимог та апеляційної скарги дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасоване, як передчасне, в позові відмовлено.

В мотивувальній частині рішення апеляційного суду зазначено, що районний суд належно не виконав вимоги частини 4 статті 10 ЦПК України яка зобов'язує його сприяти: всебічному і повному з'ясуванню щодо обставин спору; роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про вчинення або не вчинення процесуальних дій, здійсненню їх прав у випадках, що встановлені цим Кодексом. При постановленні рішення суд не встановив фактичні обставини по справі- хто в спірний період є виконавцем надання житлово-комунальних послуг споживачу за рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради і чи включено до складу тарифів виконавця послуги з періодичної повірки квартирних приладів обліку води.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 33 ЦПК України суд не уточнив позицію позивача щодо залучення до участі в справі органу метрологічного контролю, власника чи балансоутримувача будинку в якому проживає позивач для встановлення правильності визначення міжповіркових інтервалів, наявності договору між позивачем та власником (балансоутримувачем будинку) про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з зазначенням тарифів за послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Суд не перевірив чи не був демонтований в спірний період прилад з контролю за споживанням води, його справність після повірки з березня 2012 по жовтень 2013 року та показники для оплати послуг.

Також апеляційний суд вказав, що вимоги позивача стосовно стягнення збитків, моральної шкоди є похідними від встановлення вищезазначених питань.

Згідно з ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В заяві ОСОБА_2 просить роз'яснити резолютивну частину рішення шляхом цитування вимог які необхідно виконати та відстрочити виконання рішення.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснення рішення суду можливо тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілими, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ці частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Враховуючи наведене, а також те, що рішення апеляційного суду про скасування рішення суду першої інстанції, як передчасного, викладено чітко і зрозуміло, в заяві про роз'яснення ставиться питання про зміну резолютивної частини рішення, колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні заяви про роз'яснення рішення- відмовити.

Правові підстави передбачені ст. 373 ЦПК України для відстрочки виконання рішення відсутні, тому заява і в цій частині задоволенню не підлягає

Керуючись ст. 221, 373 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз'яснення рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року та відстрочення виконання рішення- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий: Тамакулова В.О

С у д д і: Болтунова Л.М.

Козлов С.П.