Провадження № 2/344/1996/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

03 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Татарінової О.А.

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з наведеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що з відповідачкою вони перебували у шлюбі з 12.09.2008 року по даний час. В шлюбі народилась дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час шлюбу ними придбано за спільні кошти однокімнатну квартиру №42 по вул. Г. Мазепи в буд. №167 корпус №1 в м. Івано-Франківську, право власності на яку оформлено за відповідачкою ОСОБА_2, згідно з договором купівлі-продажу квартири від 31.03.2010 року, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за №3881989. Вказана квартира є обєктом спільної сумісної власності подружжя, тому просить визнати право власності на 1/2 частину вказаної вище квартири.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.4).

31 березня 2010 року відповідач ОСОБА_2 придбала квартиру № 42 по вул. Г. Мазепи в буд. №167 корпус №1 в м. Івано-Франківську, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 31.03.2010 року (а.с.6).

Право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру правочинів (а.с.7-8) та копією технічного паспорта (а.с.9-15).

Позивач ОСОБА_1 працює слюсарем з ремонту технологічних установок 4 розряду в Івано-Франківському управлінні філії Виробниче ремонтно-технічне підприємство Укргазенергосервіс ПАТ Укртрансгаз з 23.05.2005 року по даний час, що підтверджується довідкою з місця роботи та довідкою про доходи (а.с. 49).

Отже, квартира №42 по вул. Г. Мазепи в буд. №167 корпус №1 в м. Івано-Франківську, придбана під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, а тому є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (надалі СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічну норму містить і п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Судом зясовано обсяг спільного нажитого майна, це квартира№42 по вул. Г. Мазепи в буд. №167 корпус №1 в м. Івано-Франківську, квартиру придбано 31.03.2010 року на спільні кошти подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України закріплено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В даній справі сторони не дійшли згоди щодо розподілу їх спільного майна, а тому воно підлягає поділу в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, а тому слід визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частину квартири № 42 по вул. Г. Мазепи в буд. №167 корпус №1 в м. Івано-Франківську.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 60, 69 ч.1, 70 ч.1 Сімейного кодексу України, ст. ст. 16, 368 ч.3 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст.10,11,60, 212-215,224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру № 42 по вул. Гетьмана Мазепи в будинку № 167 корпус № 1 в м.Івано-Франківську.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частину квартири № 42 по вул. Гетьмана Мазепи в будинку № 167 корпус № 1 в м.Івано-Франківську.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Татарінова О.А.