Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2016 Справа №607/16411/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.

- секретаря Гудими Н.І.

- за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_2, про визнання права власності на автомобіль,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_2, про визнання права власності на автомобіль, а саме просить визнати за ним право власності на автомобіль «DAEWOO SENS T13110» № кузова НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.03.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» провело аукціон із продажу автомобіля «DAEWOO SENS Т13110» № кузова НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1. За результатами аукціону працівниками ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлено йому, що він є переможцем аукціону та що йому необхідно оплатити вартість лота. Після оплати 31500 грн., що є повною вартістю лота, 10.03.2015 року працівниками «Західного регіонального відділення» ПАТ КБ «ПриватБанк» за актом прийому-передачі йому було передано автомобіль «DAEWOO SENS T13110» № кузова НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1. Однак, йому не було надано жодних документів, на підставі яких він міг би оформити своє право власності на вказаний автомобіль. Даний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_2. Надалі ним було встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк», 12.04.2010 року, було звернено стягнення на вказаний автомобіль за договором застави. У зв»язку із цим він не може оформити право власності на автомобіль, що порушує його права, які підлягають захисту в судовому порядку.

В судове засідання позивач та його представник - ОСОБА_3 не з'явились, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечив.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

При розгляді справи судом встановлено наступне.

Автомобіль марки «DAEWOO SENS T13110» № кузова НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1 належить ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3.

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру обтяжень на нерухоме майно, транспортний засіб «DAEWOO SENS T13110» № кузова НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1 перебуває в заставі ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору застави автотранспорта TEMLAU00277034 від 27.04.2007р.

Відповідно до квитанції №0.0.357366702.1 від 06.03.2015р. ОСОБА_1 сплатив ПАТ КБ «ПриватБанк» вартість ID об»єкта 1 за автомобіль в сумі 31500грн.

Згідно акту прийому - передачі транспортних засобів від 10.03.2015р., «Західним головним управлінням» ПАТ КБ «ПриватБанк» передано ОСОБА_1 транспортний засіб марки «DAEWOO SENS T13110» № кузова НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1.

Судом також встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04.05.2012р., в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором, звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки «DAEWOO SENS T13110» № кузова НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Наведені обставини перешкоджають позивачу оформити право власності на придбаний на аукціоні транспортний засіб «DAEWOO SENS T13110» № кузова НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1.

Як регламентує ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

За нормами ч.4, 5 ст.656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Згідно вимог ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на автомобіль «DAEWOO SENS T13110» № кузова НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1.

Так як рішення ухвалено на користь позивача, який на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави слід стягнути 487,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 328, 392, 655, 656 Цивільного кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_2, про визнання права власності на автомобіль- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «DAEWOO SENS T13110» № кузова НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1.

Стягнути із публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»на користь держави 487,20 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий П.Я.Стельмащук