Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року Дзержинський районний суд м.Харкова

У складі- головуючого судді Наумової С.М.

Секретаря Токарєвої М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договорами позик та стягнення інфляційних та річних відсотків за несвоєчасне виконання грошового зобов*язання..

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом(який уточнив в ході розгляду справи )до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договорами позик та стягнення інфляційних та річних відсотків за несвоєчасне виконання грошового зобов*язання, а саме: по договору № 2 від 10.08.2003 року -2.232.548 грн.ОО коп., (з них: 257.800 грн.ОО коп.-основний борг; 5%-1.881.940 грн.ООкоп; 3%-92.808 грн.ОО коп.),.по розписці від 28.03.2003 року- 2.462.484 грн.ОО коп..(і них: 257.800 грн.ОО коп.-основний борг; 5%-2.101.070 грн.ОО коп; 3%-103.614 грн.ОО коп.),по розписці від 05.12.2003 року- 1.170.377 грн.ОО коп. ( з них: 128.900 грн.ОО коп.-основний борг; 5%-992.530грн.00коп; 3%-48.947грн.00 коп.), . по розписці(припис на договорі №2) від 21.08.2003 року - 239.486 грн.ОО коп.( з них: 25780грн.00коп.-основний борг; 5% - 203.662 грн.ОО коп; 3% -10.044 грн.ОО коп.) , загальна сума боргу 6.104.895 грн.ОО коп., за винятком повернутих відсотків 12363 грн.ОО коп., у сього 6.062.532 грн 00 коп ( шість мільйонів дев*яносто дві тисячі п*ятсот тридцять дві грн. 00 коп , стягненні з відповідача судового збору , посилаючись на наступне : згідно договору № 2 від 10 серпня 2003 року, ОСОБА_2 взяла у позивача в борг 10000(десять тисяч) дол.США, зазначену суму, в повному обсязі позичальник отримала від позивача в момент підписання договору. Відповідно умов договору позичальник зобов'язався повернути борг в повному обсязі через 12(дванадцять) місяців, та сплачувати ( крім того) 5 відсотків суми боргу, як винагороду (проценти) позикодавцю за користування коштами позикодавця.

Згідно розписки від 28 березня 2003 року ОСОБА_2 взяла у позивача в борг 10000(десять тисяч) дол.США, зобов'язавшись щомісячно сплачувати позикодавцю 5 відсотків суми боргу, як винагороду(проценти) позикодавцю за користування коштами позикодавця. Згідно розписки, загальна сума боргу повинна бути повернута позикодавцю в березні 2004 року. Розписка написана ОСОБА_2. Т.М. власноручно в присутності позивача.

Згідно розписки від 05 грудня 2003 року ОСОБА_2 взяла у позивача в борг 5000(п'ять тисяч) дол.США, зобов'язавшись повернути означену сумму до 01 січня 2004 року. Між сторонами було узгоджено, що відсотки за цією розпискою, відповідають умовам договору № 2, а саме -5%. Розписка написана ОСОБА_2. Т.М. власноручно в присутності позивача.

Крім того, по старій розписці був зроблений припис від 21 серпня 2003 року на звороті договору №2, про те, що ОСОБА_2 мала залишок боргу у розмірі 1000 дол. США(додатково до боргу по договору № 2), що посвідчено підписами сторін. Сторони узгодили, що по цьому залишку(10ООдол.США) відсотки не нараховуються до серпня 2004 року, а потім нараховуються за умовами договору № 2 від 10 серпня 2003 року, тобто - 5%. Зазначений припис посвідчений двома підписами-позивача та відповідача. Підпис відповідача абсолютно ідентична підписам ОСОБА_2 на договорі №2 та на розписках від 05 грудня 2003 року та 05 грудня 2003 року.

27 березня 2004 року позивач отримав від відповідача як проценти, що передбачені договором та розпискою від 28 березня 2004 року, суму в розмірі 2320 дол. США, що по курсу, згідно даних архиву курсов валют Національного банка України за 2004 год., на день сплати(5,3293 складала 12363 гривень 98 копійок.

У передбачені договорами терміни відповідач борг в повному обсязі не повернула, проценти за користування коштами не сплатила в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_3. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти позову та просив у його задоволенні відмовити, надавши заперечення на позов та клопотання про застосування позовної давності до правовідносин між сторонами.

Суд , вислухавши пояснення представників позивача та відповідача , дослідивши матеріали справи ,прийшов до наступного.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі , визначені родовими ознаками , а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої є якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено :

Згідно договору № 2 від 10 серпня 2003 року, ОСОБА_2 взяла у позивача ОСОБА_1 в борг 10000(десять тисяч) доларів США, зазначену суму, в повному обсязі позичальник отримала від позивача в момент підписання договору. Відповідно умов договору позичальник зобов'язався повернути борг в повному обсязі через 12(дванадцять) місяців, та сплачувати ( крім того) 5 відсотків суми боргу, як винагороду (проценти) позикодавцю за користування коштами позикодавця.( а.с.41)

Згідно розписки від 28 березня 2003 року ОСОБА_2 взяла у позивача в борг 10000(десять тисяч) доларів США, зобов'язавшись щомісячно сплачувати позикодавцю 5 відсотків суми боргу, як винагороду(проценти) позикодавцю за користування коштами позикодавця. Згідно розписки, загальна сума боргу повинна бути повернута позикодавцю в березні 2004 року. ( а.с.43)

Згідно розписки від 05 грудня 2003 року ОСОБА_2 взяла у позивача в борг 5000(п'ять тисяч) доларів США, зобов'язавшись повернути означену суму до 01 січня 2004 року. Між сторонами було узгоджено, що відсотки за цією розпискою, відповідають умовам договору № 2, а саме -5%. ( а.с.42)

Крім того, по старій розписці був зроблений припис від 21 серпня 2003 року на звороті договору №2, про те, що ОСОБА_2 мала залишок боргу у розмірі 1000 доларів США(додатково до боргу по договору № 2), що посвідчено підписами сторін. Сторони узгодили, що по цьому залишку(10ООдол.США) відсотки не нараховуються до серпня 2004 року, а потім нараховуються за умовами договору № 2 від 10 серпня 2003 року, тобто - 5%. Зазначений припис посвідчений двома підписами-позивача та відповідача.

27 березня 2004 року позивач отримав від відповідача як проценти, що передбачені договором та розпискою від 28 березня 2004 року, суму в розмірі 2320 дол. США, що по курсу, згідно даних архіву курс валют Національного банка України за 2004 год., на день сплати(5,3293 складала 12363 гривень 98 копійок.

Отже, сторони встановили строки виконання боржником зобов'язань , що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Стаття 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як зазначено в статті 1048 Цивільного кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Стаття 1049 Цивільного кодексу України, передбачає обов'якок позичальника повернути позику, а саме: Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Належним виконанням договору позики з боку позичальника є повернення отриманих грошових коштів або речей, визначених родовими ознаками, у строк, вказаний у договорі позики, та в порядку, передбаченому договором позики.

Відповідно ст. 610 ЦК України, Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст..15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання.

Позивач підтвердив передачу грошових коштів відповідачу , наданими до суду оригіналами розписок та договором. Але , він пропустив строк позовної давності.

Строк виконання , що визначений місяцями , згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку .

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа

може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ,як зазначено ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що передбачено ст. 257 ЦК України.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Тобто, договором та розписками встановлено, що позичальник зобов'язаний здійснювати повернення боргу у визначений строк.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов*язанні встановлений строк (термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін)

Зобов*язання , строк ( термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк(термін) виконання боржником обов*язку не встановлений або визначений моментом пред*явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов*язок у семиденний строк від дня пред*явлення вимоги, якщо обов*язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про застосування позовної давності до правовідносин , які склалися між сторонами. Окрім того , заявив , що відповідачка розрахувалась з позивачем до настання строку , які вказані в розписках і нічого не винна позивачу. Оригінал розписок не був повернутий їй у зв*язкук з тим , що на момент повернення боргу у позивача не було боргової розписки , а після отримання розписки позивача про те , що він не має претензій , вимагати в майбутньому її повернення не мало сенсу. Позов подано більш через 10 років після спливу строку позовної давності.

Крім того , визнання чи не визнання боргу має правові наслідки лише протягом строку позовної давності , а не після його спливу , адже за змістом ст..265 ЦК України переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності , а не після його спливу.

Це також підтверджується висновком Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-18668св15 про стягнення заборгованості. Після спливу строку його перебігу вже не існує.

Тому посилання позивача у позові на обставини , що у травні 2016 року відповідач начебто заявила позивачу , що вона не має наміру повертати борг за вказаними правочинами , не може привести до будь яких правових наслідків.

Представник позивача надала до суду заяву від позивача , в якій він вказує , що на протязі усіх цих років у нього були значні родинні проблеми,хворіє його дружина , він часто їздив в м.Вороніж (Росія) за місцем проживання його сестри , яка потребувала його допомоги, запрошував адвоката , який потім зник а також він має часті серцеві напади , високий артеріальний тиск. Тому вважає , що це поважні причини , чому він не звернувся до суду , а пропустив строк позовної давності.

Суд не може прийняти вказані доводи , бо пропущений строк позовної давності дуже великий

( більш 10 років) і відповідач просив застосувати позовну давність.

На підставі викладено :позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь : по договору № 2 від 10.08.2003 року -2.232.548 грн.ОО коп., (з них: 257.800 грн.ОО коп.-основний борг; 5%-1.881.940 грн.ООкоп; 3%-92.808 грн.ОО коп.),.по розписці від 28.03.2003 року- 2.462.484 грн.ОО коп..(і них: 257.800 грн.ОО коп.-основний борг; 5%-2.101.070 грн.ОО коп; 3%-103.614 грн.ОО коп.),по розписці від 05.12.2003 року- 1.170.377 грн.ОО коп. ( з них: 128.900 грн.ОО коп.-основний борг; 5%-992.530грн.00коп; 3%-48.947грн.00 коп.), . по розписці(припис на договорі №2) від 21.08.2003 року - 239.486 грн.ОО коп.( з них: 25780грн.00коп.-основний борг; 5% - 203.662 грн.ОО коп; 3% -10.044 грн.ОО коп.) , з агальна сума боргу 6.104.895 грн.ОО коп., за винятком повернутих відсотків 12363 грн.ОО коп., 6.062.532 грн 00 коп ( шість мільйонів дев*яносто дві тисячі п*ятсот тридцять дві грн. 00 коп , стягненні з відповідача судового збору - не підлягають задоволенню

Керуючись ст.ст.1046, 1049, ЦК України, ст.ст. 10,11.60, 209.212-218 ЦПК України ,суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь : по договору № 2 від 10.08.2003 року -2.232.548 грн.ОО коп., (з них: 257.800 грн.ОО коп.-основний борг; 5%-1.881.940 грн.ООкоп; 3%-92.808 грн.ОО коп.),.по розписці від 28.03.2003 року- 2.462.484 грн.ОО коп..(і них: 257.800 грн.ОО коп.-основний борг; 5%-2.101.070 грн.ОО коп; 3%-103.614 грн.ОО коп.),по розписці від 05.12.2003 року- 1.170.377 грн.ОО коп. ( з них: 128.900 грн.ОО коп.-основний борг; 5%-992.530грн.00коп; 3%-48.947грн.00 коп.), . по розписці(припис на договорі №2) від 21.08.2003 року - 239.486 грн.ОО коп.( з них: 25780грн.00коп.-основний борг; 5% - 203.662 грн.ОО коп; 3% -10.044 грн.ОО коп.) , з агальна сума боргу 6.104.895 грн.ОО коп., за винятком повернутих відсотків 12363 грн.ОО коп., 6.062.532 грн 00 коп ( шість мільйонів дев*яносто дві тисячі п*ятсот тридцять дві грн. 00 коп , стягненні з відповідача судового збору - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.зхаркова протягом 10 днів з моменту проголошення.

Суддя С.М. Наумова.