САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/234/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2016 року Самарський районній суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 21.06.2002 року, зареєстрованим Відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №151. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Через різні погляди на життя, між ними були фактично припинені шлюбні відносини, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, однак в подальшому, після надання судом сторонам строку для примирення, визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.06.2002 року, шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №151 (а.с. 7).

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8).

Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом приймалися заходи для збереження шлюбу, однак вони результатів не дали, сторони не примирилися.

Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10,11, 54-60, 88, 169, 174, 208, 208, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 21.06.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №151, від якого вони мають одну неповнолітню дитину - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.П.Румянцев