У Х В А Л А

10 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі :

головуючого судді - Шимківа С.С.

суддів: - Бондаренко Н.В., Малько О.С.

секретар судового засідання - Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 21 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів повернуто як непідсудну Рівненському міському суду.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказує, що на підставі п. 1 ст. 110 ЦПК України нею подано позовну заяву до Рівненського міського суду за місцем її фактичного проживання, яким є АДРЕСА_1

Просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення по суті позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи 11 січня 2016 року ОСОБА_3 звернулася в Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частино першою ст. 109 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред"являються у суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України, за вибором позивача, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно ч. 14 ст. 110 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Як роз'яснено у п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/137/16-ц Головуючий в суді І інстанції - Головчак М.М.

Провадження № 22-ц/787/514/2016 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

визначення підсудності цивільних справ" № 3 від 01.03.2013 року право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Згідно п. 1.2. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, що затверджений наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077 реєстрація місця проживання або місця перебування особи - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - паспортний документ), довідки про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 № 1382-IV документами, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи є: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Однак при поданні позовної заяви, позивачкою не надано жодних, передбачених законом, документів, що підтверджують реєстрацію місця її перебування за адресою: АДРЕСА_1

Згідно відмітки про реєстрацію місця проживання у паспорті позивачки, остання проживає за адресою: АДРЕСА_2 таких обставин місцевим судом правильно повернуто позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Підстав для скасування постановленої судом першої інстанції ухвали та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

О.С. Малько