У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2016 Справа №607/9863/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я. при розгляді позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.09.2016р. повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на підставі п. 4 ч. 3 статті 121 ЦПК України, у звязку із непідсудністю даної справи Тернопільському міськрайонному суду.

Судом було встановлено, що зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання позивача є с. Великі ДедеркалиШумського району Тернопільської області, а відповідача с. БудилівКозівського району Тернопільської області.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 18.10.2016р. ухвалу від 12.09.2016р. скасовано, справу передано до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Автоматизованою системою документообігу суду справу розподілено судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащуку П.Я., який висловив свою думку про непідсудність даної справи Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі"Білуха проти України" зазначає, що «Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (interalia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства"(Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п.38).».

Відповідно до п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів » від 19 травня 2006р., схвалених Резолюцією Економічної та ОСОБА_3 ООН 27 липня 2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічний принцип відображено в ч.1 ст.15 Кодексу суддівської етики.

Враховуючи ту обставину, що головуючий суддя постановив ухвалу про повернення позовної заяви, яка в подальшому скасована апеляційною інстанцією, з метою усунення будь-яких сумнівів в обєктивності та неупередженості судді, вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 20, 23, 24, 27, 208-210 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4щодорозглядупозову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Григоровичапророзірвання шлюбу.

Цивільну справу №607/9863/16-ц передати в канцелярію суду для повторного автоматичного розподілу.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_5