Провадження № 2/520/797/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016 року

Київський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Луняченка В.О.

при секретарі - Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесіцивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Житлово-Будівельного кооперативу «Іллічівський-36» про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 26.11.2015 року звернулись позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 із позовною заявою до ЖБК «Іллічівський-36» про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, яка складається з чотирьох кімнат, житловою площею 48,7 кв.м, загальною площею 81,0 кв.м. Спадкоємцями першої черги після смерті останнього є позивачі, його дружина ОСОБА_2 та два сини ОСОБА_3, та ОСОБА_4. За квартиру, що є спадковим майном, за життя ОСОБА_5, який був членом кооперативу та станом на 01.08.1993 року повністю виплатив пай, що підтверджується довідкою №549 від 17.06.2015 року виданою ЖБК «Іллічівський-36». Квартира була придбана за час перебування у шлюбі, тому позивачка претендує на ? частину квартири АДРЕСА_1, як частину подружнього майна та 1/6 спадкового майна, а сини по 1/6 частині зазначеної квартири в порядку спадкування. Позивачі постійно проживали у зазначеній квартирі та вважають себе такими, що фактично прийняли спадщину. Позивачі звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, однак останнім постановами державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори про відмову у здійсненні нотаріальних дій від 06.08.2015 року було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю право установчих документів на спадкове майно. Існування перешкод в оформленні спадкових прав змусила позивачів на звернення до суду з дійсним позовом.

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили позов задовольнити.

В судовому засіданні представники відповідача ЖБК «Іллічівський-36» позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 p., до вказаних правовідносин належить застосувати норми ЦК України в редакції 1963 року, оскільки його норми регулювали спірні правовідносини на час їх виникнення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до ч. ч. 1.2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно положення п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 на підставі рішення Іллічівського райвиконкому №2005 від 01.12.92 року видано ордер на жиле приміщення №7-А серії ИР складом родини чотири особи, а саме дружини ОСОБА_2, шлюб із якою зареєстрований 18.01.1981 року у Палаці Урочистих подій м.Одеси та двох синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на право зайняття житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1. З довідки від 17.06.2015 року №549 виданою ЖБК «Іллічівський-36» вбачається, що ОСОБА_5 був членом ЖБК «Іллічівський-36» і пай за 4-х кімнатну квартиру на 10-му поверсі за адресою: АДРЕСА_1 виплачений станом на 01.08.1993 року повністю у сумі 173487 карбованців. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим відділом актів громадянського стану Жовтневої рай адміністрації виконкому Одеської міськради народних депутатів.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР (який був чинний на час відкриття спадщини), діями, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З матеріалів справи вбачається, що дружина померлого ОСОБА_2 та їх сини, фактично прийняли спадщину, оскільки на день смерті ОСОБА_5 були зареєстровані та проживали у квартирі.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК УРСР в редакції від 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 561 ЦК УРСР в редакції від 1963 року, строк для отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину в часі не обмежувався.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

З підстав дослідженого вбачається, що згідно чинного законодавства на час відкриття спадщини, позивачі є спадкоємицями та фактично прийняла спадщину.

За період життя ОСОБА_5 належним чином не оформив право власності на зазначену квартиру оскільки на той час діяв Закон України «Про власність», що в подальшому стало причиною для відмови нотаріуса у здійсненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтв про право на спадщину його спадкоємцям, про що свідчать постанови державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори Савицької О.Ю. від 06.08.2015 року.

Пай за зазначену квартиру був сплачений у 1993 році під час перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у шлюбі, а відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хворобо тощо) самостійного заробітку (доходу).

З вимог ст. 70 ч 1 СК України слідує, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином з урахуванням вказаного можливо зробити висновок, що покійному ОСОБА_5 належала 1/2 частина спірної квартири, його дружині ОСОБА_2 також 1/2 частина квартири.

Тобто після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, а спадкоємцями першої черги після його смерті є його дружина ОСОБА_2 та його сина ОСОБА_3, ОСОБА_4, тобто по 1/6 частині від спадщини, яка становить 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, з урахуванням того, що позивачі є єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_5, суд вважає, що їх позовні вимоги підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 529, 561 ЦК України / в редакції 1963 року/, Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Житлово-Будівельного кооперативу «Іллічівський-36» про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка складається з чотирьох кімнат, житловою площею 48,7 кв.м., загальною площею 81,0 кв.м

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину частини квартири АДРЕСА_1, яка складається з чотирьох кімнат, житловою площею 48,7 кв.м, загальною площею 81,0 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину частини квартири АДРЕСА_1, яка складається з чотирьох кімнат, житловою площею 48,7 кв.м, загальною площею 81,0 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Луняченко В. О.