Справа № 716/939/14-ц
Ухвала

Іменем України

16.03.2016 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого - судді Угриновської Л.Я.,

секретарів Кульки О.М., Вікторівської Д.Я.

за участю сторін: прокурора Балицької Р.С., відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника Заставнівської міської ради ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Заставна цивільну справу за позовом першого заступника прокурора Чернівецької області до Заставнівської міської ради, ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_5 про скасування рішення сесії Заставнівської міської ради, визнання недійсними державних актів, повернення земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор в інтересах держави подав до суду позов, в якому просив постановити рішення, яким визнати незаконним та скасувати рішення 2 сесії Заставнівської міської ради № 75-2/2006 від 30.08.2006 року, визнати недійсними Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №443434 та серії ЯГ 443433 від 19.01.2007 року, видані на імя ОСОБА_1, а також земельні ділянки площею 0,0519 га та площею 0,10 га повернути територіальній громаді м. Заставна в особі Заставнівської міської ради. В мотивування вимог посилається на те, що оскаржуване рішення сесії міської ради прийнято із порушенням принципів земельного законодавства, порушено право власності територіальної громади на землі, які надані громадянам у власність із порушенням вимог законодавства, а також інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель. Прокурор посилається на те, що перевіркою встановлено, що оскаржуваним рішенням 2 сесії Заставнівської міської ради ОСОБА_1 та ОСОБА_1 передано у спільну сумісну власність в м. Заставна по вул. Прутській,4 земельну ділянку площею 0,1519 га відповідно до часток в будинку згідно свідоцтв про право на спадщину за законом ВСХ № 930786 від 10.08.2006 року та ВСХ № 930787 від 10.08.2006 року в тому числі: ОСОБА_1 0,04 га для обслуговування частини будинку та господарських споруд і 0,0119 га для ведення особистого селянського господарства , ОСОБА_7 0.06 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, і 0,04 га для ведення особистого селянського господарства. Цим же рішенням вказаним особам надано дозвіл на виготовлення державних актів. Прокурор вважає, що вказане рішення прийнято із порушенням порядку, що встановлений ст.ст. 116, 118 ЗК України, земельні ділянки передані у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_1 за відсутності будь-якої документації, яка б підтверджувала розміри земельних ділянок, що передаються у власність. Технічна документація була виготовлена 09.10. 2006 року проектною організацією ПП «Всесвіт-Зем» після винесення рішення сесією. Крім наведеного прокурор посилається на те, що згідно матеріалів перевірки Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області за ОСОБА_1 та ОСОБА_1 по вул. Прутській, 4 в м. Заставна облікувалась земельна ділянка площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Зміни щодо площі земельної ділянки не вносились. Крім наведеного, прокурор посилається також на ту обставину, що про порушення вимог земельного законодавства він довідався зі звернення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в травні 2014 року, інтереси яких порушені при приватизації землі, оскільки частина їх земельної ділянки увійшла до площі, яку приватизував відповідач ОСОБА_1. В позовній заяві прокурор зазначає, що оскільки позов ним заявлений із метою повернення до комунальної власності територіальної громади міста земельних ділянок, які незаконно вибули із її власності, то із врахуванням вимог п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства від 20.12.2011 року, що набув чинності 15.01.2012 року, ним не пропущено строк звернення до суду.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги. Вважає, що оскаржуване ним рішення щодо приватизації земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_1 порушує інтереси держави, оскільки земля вибула із власності територіальної громади. Рішення органу місцевого самоврядування постановлено з порушенням вимог земельного законодавства, що порушило право інших осіб на землю, в даному випадку ОСОБА_5. Порушення вимог законодавства вбачає в тому, що земельна ділянка передана відповідачу у власність без розроблення технічної документації, всупереч вимог ст.118 ЗК України. Прокурор вважає, що строк звернення до суду не пропущено, оскільки про оскаржуване рішення він довідався із листа Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області за результатами перевірки на звернення туди ОСОБА_5 в лютому 2014 року.

Представник Заставнівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги щодо визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування визнав, вважає, що рішення щодо приватизації постановлено із порушенням вимоги земельного законодавства, без попереднього розроблення технічної документації, просить задоволити позов прокурора.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. ОСОБА_1 зазначив, що житловий будинок із господарськими спорудами побудований в 1980-х роках і належав його батьку ОСОБА_8. Правовстановлюючих документів не виготовлялось. Після смерті батька будинок перейшов спочатку до матері, потім до брата ОСОБА_9, котрий помер 23.01.2005 року. Після смерті останнього власниками житлового будинку по вул. Прутській,4 у м. Заставна став він та його брат ОСОБА_1. Відповідач пояснив, що, отримавши у власність частини житлового будинку, він із братом звернулися із заявою до міської ради про передачу їм у власність земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства. Рішенням сесії їх заява задоволена, їм у власність передано земельні ділянки для обслуговування будинку та для ведення особистого селянського господарства, після чого були виготовлені державні акти. Відповідач вказав, що ними було приватизовано земельну ділянку, яка була закріплена раніше і зазначена в схематичному плані, в генеральному плані забудови, використувавалась попередніми власниками будинку. Вважає, що його вини в тому, що при приватизації були порушені вимоги законодавства немає. Вважає, що прокурор , звернувшись із даним позовом, захищає інтереси ОСОБА_5 .

Представник відповідача ОСОБА_1 вказала, що прокурор не мав правових підстав звернення до суду, просить залишити позов без задоволення. В разі розгляду справи по суті, просить застосувати строк позовної давності.

Представник третьої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти позовних вимог щодо незаконності оскаржуваного прокурором рішення.

Третя особа ОСОБА_5 та її представник вимоги прокурора підтримали. Вказали, що вони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, мають намір приватизувати земельну ділянку, тому звернулись до міської ради із заявою про передачу у власність земельної ділянки для обслуговування будинку та для ведення особистого селянського господарства. Рішенням сесії від 11.01.2008 року їй передано у власність для обслуговування будинку земельну ділянку площею 0,10 га та 0,10 га для ведення особистого селянського господарства, проте вона не може виготовити державний акт, оскільки є перешкоди для приватизації частини земельної ділянки, а саме для ведення особистого селянського господарства, оскільки її частина вже ввійшла до площі земельної ділянки, що приватизована ОСОБА_1 та ОСОБА_1.

Статтею 36-1 Закону України «Про прокурату» та частиною другої ст. 45 ЦПК України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатись до суду із позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом, тощо.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац 2 частини другої статті 45 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Прокурор, який бере участь у справі, має обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Звертаючись із даним позовом до суду, прокурор посилається на те, що оскаржуване ним рішення сесії міської ради прийнято всупереч інтересам територіальної громади.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Як передбачено частиною першою статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Підставою представництва прокурором інтересів держави є наявність або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів унаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. (ч.2 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру).

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі за № 3-рп /99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) зазначається, що саме слід розуміти під інтересами держави. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (абзац 4 п.4 мотивувальної частини.). Отже, прокурор самостійно визначає підстави для представництва у суді інтересів громадянина або держави (ч.5 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру»).

Предметом заявленого прокурором позову є оскарження рішення органу місцевого самоврядування із підстав його невідповідності вимогам земельного законодавства. В мотивування заявленого позову прокурор посилається на те, що незаконна передача у приватну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_1 земельних ділянок порушує право на приватизацію ОСОБА_5, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Своє особисте звернення з даним позовом у статусі позивача в інтересах держави без зазначення органу, уповноважувати державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах прокурор мотивував тим, що прокурор відповідно до рішення Конституційного суду від 08.04.1999 року самостійно визначає і обґрунтовує у заяві, в чому полягає порушення інтересів держави. Вважає, що повноважним органом, що мав би здійснювати відповідні функції в даному спорі є Держсільгоспінспекція України, проте остання повноважень звернення до суду остання не має. Прокурор вважає, що заявлений ним позов поданий із метою повернути до комунальної власності територіальної громади міста Заставна земельні ділянки, які вибули із її власності у приватну власність ОСОБА_1. Крім цього вважає, що незаконна приватизація порушила право на приватизацію окремо взятої особи, в даному випадку ОСОБА_5.

Провадження по даній справі відкрито ухвалою судді Пухарєвою О.В. від 18.07. 2014 року.

Ухвалою суду від 03.10. 2014 року провадження по справі було зупинено до залучення у справі правонаступника одного із відповідачів, котрий помер. Відновлено провадження по справі ухвалою від 23.06.2015 року. Ухвалою суду від 24.09.2015 року позов був залишений без руху для усунення недоліків в позовній заяві.

В процесі судового розгляду встановлено, що суд не вправі був відкривати провадження в даній справі, а позовна заява мала бути повернута прокурору (п.3 ч.3 ст.121 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку належним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, згідно ст.121 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається представлення інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Окрім наведеного, згідно ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво інтересів громадянина або держави в суді полягає в здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави за наявності підстав, передбачених частинами 2-4 цієї статті. З метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченим законодавством: 1) звертатись до суду із позовами; 2) вступати у справу , порушену за заявами інших осіб на будь-якому етапі розгляду; 3) ініціювати перегляд судового рішення; 4) брати участь у справі. Обираючи форму представництва, передбачену ч.5 цієї статті прокурор визначає в чому полягає порушення або загроза порушень інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Стаття 45 ЦПК України регулює участь у цивільному процесі органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, в тому числі прокурора.

Як вбачається із змісту позовної заяви прокурор звернувся до суду із зазначеними вимогами, вважаючи, що внаслідок порушення органом місцевого самоврядування порядку, передбаченого земельним законодавством щодо передачі земельних ділянок у приватну власність, тобто через незаконну передачу земельної ділянки ОСОБА_1 порушено інтереси держави.

Згідно із п.а ч.1 ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальної громади.

Відповідно, подаючи позов до суду про скасування рішення органу місцевого самоврядування та правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку відповідача, наслідком чого є повернення її попередньому власнику, територіальній громаді м. Заставна, прокурор фактично звернувся в інтересах держави в особі згаданої територіальної громади, уповноваженим органом на представництво якої є відповідна міська рада, що в даному випадку є відповідачем по справі.

Зважаючи на вказане, у спірних правовідносинах, органом, що уповноважений державою здійснювати відповідні функції є міська рада. Тому, подаючи даний позов в інтересах держави, прокурору слід було зазначити вказану особу як позивача, оскільки вона уповноважена державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Подаючи такий позов фактично замість вказаного органу та від його імені, діючи в межах його компетенції як позивача без зазначення його таким, помилково вважаючи, що в даному випадку прокурор вправі самостійно виступати в ролі позивача, прокурор фактично діяв від імені вказаної заінтересованої особи без належних повноважень на ведення справи.

Крім цього, обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на те, що оскаржуваним ним рішенням порушено право іншої особи, зокрема ОСОБА_5, що в передбаченому законом випадку дає йому право на звернення до суду в її інтересах, чого ним не зроблено.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позов у згаданому вигляді не підлягає розгляду, а підлягав поверненню відповідно до п.3 ч.3 ст.121 ЦПК України до відкриття провадження по справі, а зважаючи, що провадження по справі було відкрито, то його слід залишити без розгляду з підстав п.2 ч.1 ст.207 ЦПК України. Вказане не позбавляє прокурора права у встановленому законом порядку звернутись до суду повторно із аналогічним позовом для вирішення спору, що виник.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, ЦПК України, законів України від 23.06.2005 року «Про міжнародне приватне право, від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною радою України та положень інших законів, нормативно правових актів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду та вирішення справи. Згідно п.2 цієї Постанови відповідно до положень статей 55,124 Конституції України та ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, установлених законом до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси та брати участь у цій справі. Звернення до суду за захистом прав, свобод, інтересів інших осіб у випадках, не передбачених законом, розгляду не підлягають. У разі надходження такого звернення суддя повертає заяву на підставі п.3 частини третьої ст. 121 ЦПК України, а в разі, якщо такий характер звернення встановлено у попередньому судовому засіданні або під час судового розгляду - суд залишає заяву без розгляду з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої ст.207 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов першого заступника прокурора Чернівецької області про скасування рішення органу місцевого самоврядування та державних актів, повернення земельної ділянки слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.121 Констиуції України, ст. ст.3,12,116,118, 152-168 ЗК України, ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 2, 3, 8, 45, 46, п.2 ч.1 ст.207, 293 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов заступника прокурора Чернівецької області в інтересах держави до Заставнівської міської ради, ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_5, відділ Держгеокадастру у Заставнівському районі про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсними державних актів та повернення земельної ділянки залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через районний протягом 5 днів з часу проголошення.

Суддя