Справа № 214/1399/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

23 березня 2016 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомініч С.В.,

за участю секретаря Соколовської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, скаргу подану ОСОБА_1, який є представником ОСОБА_2, на дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 зі скаргою на дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3. Скаргу мотивував тим, що постановою заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 (далі - державний виконавець) від 14 грудня 2015 року відмовлено ОСОБА_2 (далі - скаржник) у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 214/1399/15-ц від 19 червня 2015 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 суми грошових коштів у розмірі 12 877,39 доларів США (гривневий еквівалент згідно офіційного курсу НБУ станом на 19 червня 2015 року становить 274 575,95 грн.) в якості виконання зобовязань за договором № 003-26519-080414 від 08 квітня 2014 року на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, укладеним між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (копія постанови додається). У вказаній постанові зазначено, що на підставі відповідного рішення Національного банку України розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець застосував положення п. 6-1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначається, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Пункт 6-1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», на який посилається державний виконавець, для відмови у відкритті виконавчого провадження прямо передбачає обовязкову наявність двох фактів: визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6-1 частини першої цієї статті державний виконавець у постанові зазначає найменування господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, номер справи про банкрутство, а також розяснює стягувану його право звернутися до цього суду з відповідною заявою для задоволення своїх вимог під час ліквідаційної процедури спільно з іншими кредиторами.

Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також Господарським процесуальним кодексом України визначено, що визнання юридичних осіб банкрутом здійснюється господарським судом.

На сьогоднішній день Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» банкрутом не визнано, відповідно у державного виконавця відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, боржником за яким має бути Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Крім того, в супереч положенням ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у постанові не зазначив найменування господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, оскільки така справа у провадженні господарських судів не перебуває.

Скаржник та його представник, заступник начальника ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві, до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, мотивуючи своє рішення наступним чином.

14.12.2015 постановою заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 (далі - державний виконавець) відмовлено ОСОБА_2 (далі - скаржник) у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 214/1399/15-ц від 19 червня 2015 року про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 суми грошових коштів у розмірі 274 575,95 грн. (а.с. 3). Постанова мотивована тим, що відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку. Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 3).

Відповідно до п. 6-1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Щодо зобовязання державного виконавця зазначити в постанові найменування господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 48 зазначеного закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за результатами проведення ліквідації банку Фонд складає ліквідаційний баланс та звіт, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду. Звіт складається відповідно до нормативно-правових актів Фонду і має містити, зокрема, відомості про реалізацію майна банку та задоволення вимог кредиторів та/або вичерпання можливостей здійснення заходів, спрямованих на задоволення вимог кредиторів.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що процедура банкротства банка врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, а не Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Тому, в постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження не повинно бути зазначено найменування господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

За таких підстав суд вважає дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.12.2015, такими, що відповідають закону та не підлягають скасуванню.

В зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 26, Закону України «Про виконавче провадження», ст.. 44, 45, 48, 49, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 383, 386-387 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, який є представником ОСОБА_2, на дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Хомініч С.В