Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/4226/14 головуючий у 1 інстанції Салтан Л.Г.
провадження № 22-ц/778/1049/16 суддя-доповідач Осоцький І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Осоцького І.І.,

суддів: Кухаря С.В.,

Панкеєва О.В.,

при секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення пені по аліментам та додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_3, зазначивши, що 06.07.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Хортицьким ВРАЦС Запорізького МУЮ, актовий запис № 309. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася донька ОСОБА_5.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2013 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано, рішення набрало законної сили - 30.08.2013 року. Після розірвання шлюбу прізвище позивача змінено на ОСОБА_4.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2013 року з відповідача - ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 липня 2013 року і до повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 року, рішення набрало законної сили - 03.09.2013 року.

Відповідачем аліменти визначені за рішенням суду не сплачуються.

Позивач просила суд стягнути з відповідача пеню по аліментам -109 294,09 грн., додаткові витрати на утримання малолітньої доньки - 4 718, 58 грн., витрати: по сплаті судового збору - 1140,13 грн., на правову допомогу - 800 грн., а всього - 1 940,13 грн..

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 пеню по аліментам - 7 672,45 грн., додаткові витрати на утримання дитини - 4 450,44 грн., судові витрати - 206,24 грн..В іншій частині позову відмовлено.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з"ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове про стягнення пені по аліментам в розмірі- 1330,25 грн., а в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що від шлюбу сторін, який було 19.08.2013 року розірвано, ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася донька ОСОБА_5.

Згідно ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Внаслідок невиконання відповідачем обов"язку по утриманню неповнолітньої дитини, рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2013 року з відповідача - ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 липня 2013 року і до повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2, рішення набрало законної сили - 03.09.2013р..

Судом встановлено, що відповідачем аліменти не сплачуються в порядку та у розмір визначений рішенням суду, внаслідок чого у нього виникла заборгованість загальний розмір якої, за період з 31.07.2013 року по жовтень 2015 року відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментам, здійсненим державним виконавцем Одинець О.М. становить 25 195,08 грн. / а.с.143 /, а розмір пені по аліментам склав - 7 672,45 грн..

При цьому суд правильно посилався на вимоги ст. 73, 74 Закону України "Про виконавче провадження", п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за якими розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику за заявою сторін виконавчого провадження.

Судом першої інстанції обгрунтовно не було прийнято до уваги інші розрахунки заборгованості / а.с.16,17,18,118/, бо в розрахунках, наданих державними виконавцями Бут Д.О. та Побережною О.В. не враховані аліменти, сплачені відповідачем відповідно до наданих суду копій квитанцій судових переказів, які він в ході розгляду справи по суті надав державному виконавцеві. Також розрахунок заборгованості, що міститься на /а.с.118 / не містить щомісячних розрахунків, та взагалі зроблений за виконавчим листом № -2155 від 12.11.2002 року, який не відноситься до справи.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від1 липня 2015р. № 6-94цс15 та від 25 листопада 2015р. № 6-2022 цс15, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК Україниє обов'язковою для судів України.

Надані сторонами розрахунки пені судом обгрунтовно не було прийнято до уваги, оскільки розрахунок суми пені, наданий позивачем та його представником, суперечить викладеній позиції Верховного Суду України; у контрозрахунку суми пені, зробленому представником відповідача, пеня нарахована із сум заборгованості, нарахованої не з розміру середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості, а виходячи із 30% встановленого розміру прожиткового мінімуму та розміру сплачених аліментів, до яких крім суми переказу, враховані суми оплати послуг поштового відділення за здійснення поштового переказу.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. ч. 2, 3ст. 185 СК України).

Пунктами 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

З матеріалів справи слідує, що позивачкою були понесені додаткові витрати на утримання дитини, які повязані з особливими обставинами, зокрема хворобою, необхідністю додаткового харчування та розвитком навичок і вмінь, які підтверджені наданими квитанціями /а.с.19-62/ та медичними призначеннями /а.с. 190-198/.

За розрахунком вартість здійснених додаткових витратза виключенням вартості проїзду до місця оздоровлення самої позивачки / а.с.28-29 / становить - 8 900,88 грн., а ? частина понесених позивачкою додаткових витрат на утримання дитини яка підлягає стягненню з відповідача склала - 4450, 44 грн..

За таких обствавин справи, колегія суддів вважає, що ухвалене у цій справі рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам норм діючого законодавства.

З доводами апеляційної скарги погодиться неможливо, бо вони не грунтуються на матеріалах справи, яким надана належна оцінка судом першої інстанції і висновків суду не спростовують.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24 грудня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: