Справа № 760/4549/16-ц
Провадження № 4-с/760/78/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю представника заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Тичинської Лариси Андріївни від 02 березня 2016 року, заінтересована особа: ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

09.03.2016 заявник звернувся до суду із скаргою, у якій з урахуванням уточнених вимог, просив суд визнати неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Тичинської Л. А. від 02.03.2016 ВП № 50341041, яка була винесена на підставі виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва від 24.02.2016 № 760/18991/15-ц та зобов'язати державного виконавця скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2016 ВП № 50341041.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначив, що 02.03.2016 державний виконавець протиправно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа про поновлення ОСОБА_4 на посаді заступника генерального директора Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» з 13.10.2015, а тому вона підлягає скасуванню з таких підстав.

Так, виконавчий лист Солом'янського районного суду м. Києва у цивільній справі № 760/18991/15-ц від 24.02.2016 не містить обов'якових реквізитів виконавчого документу, а саме дату набрання законної (юридичної) сили рішення суду та строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Крім цього, в оскарженій постанові неправильно вказано реквізити виконавчого листа, таким чином є підстави вважати що постанова від 02.03.2016 у виконавчому провадженні № 50341041 винесена на підставі іншого виконавчого документа.

Також заявник стверджував, що всупереч встановленим вимогам чинного законодавства державний виконавець в оскарженій постанові не зазначив застереження, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення суду буде розпочато примусове виконання цього рішення із стягнення з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом «Про виконавче провадження».

Заявник, зауважив, що в резолютивній частині рішення, виконання якого здійснюється у примусовому порядку, встановлено допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на роботі, однак ОСОБА_4 обіймав певну посаду, а не роботу.

У судовому засіданні представник заявника підтримав скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - стягувача у судовому засіданні заперечував проти скарги, та просив відмовити у її задоволенні, посилаючись не те, що виконавчий лист містить всі необхідні реквізити, відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», а тому правових підстав у державного виконавця для відмови у відкритті виконавчого провадження не було.

Представник ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Суд визнав можливим провести судове засідання без його участі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги належить відмовити з таких підстав.

Суд встановив, що відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24.02.2016 позов ОСОБА_4 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди було задоволено частково. Визнано протиправним звільнення ОСОБА_4 з посади заступника генерального директора Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на підставі наказу №265-вк від 12.10.2015. Поновлено ОСОБА_4 на посаді заступника генерального директора Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» з 13.10.2015. Стягнуто з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.10.2015 по 24.02.2016 в розмірі 21 724,20 грн. (з вирахуванням усіх обов'язкових податків, платежів та зборів). Стягнуто з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на користь ОСОБА_4 в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 2 000 грн. Стягнуто з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на користь ОСОБА_4 в якості компенсації витрат на правову допомогу суму в розмірі 1 750,38 гривень. В іншій частині позову було відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на роботі та в частині стягнення середнього заробітку за один місяць. Стягнуто з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на користь держави судовий збір в розмірі 1 461,60 грн. (а.с. 31-36).

24.02.2016 Солом'янський районний суд м. Києва видав виконавчий лист у цивільній справі № 760/18991/15-ц, в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді заступника генерального директора Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» з 13.10.2015 (а.с. 29).

25.02.2016 ОСОБА_4 звернувся до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 50-51).

02.03.2016 державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 50341041 з виконання виконавчого листа щодо поновлення ОСОБА_4 на посаді заступника генерального директора Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» з 13.10.2015 (а.с. 30).

З аналізу статті 11 Закону «Про виконавче провадження» випливає, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом «Про виконавче провадження». Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

У своїй скарзі заявник просить визнати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2016 неправомірною, оскільки виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, не містить дату набрання законної (юридичної) сили рішення суду та строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Однак суд не погоджується з такими доводами заявника, з таких підстав.

З матеріалів справи випливає, що рішення суду від 24.02.2016, на підставі якого було винесено оскаржувану постанову, відноситься до категорій справ, які виникають з трудових правовідносин.

Відповідно до вищезазначеного рішення суду ОСОБА_4 було поновлено на посаді заступника генерального директора Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» з 13.10.2015.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Відповідно до пункту 29.31. Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка затверджена наказом Державної судової адміністрації № 173 від 17.12.2013 (далі-Інструкція) для виконання судового рішення у цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист.

Виконавчі листи виписуються після набрання рішенням суду законної сили за заявою стягувача, а у справах, в яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення (пункт 29.32 Інструкції).

Суд встановив, що рішення суду про поновлення ОСОБА_4 було ухвалено 24.02.2016. Цього ж дня Солом'янський районний суд м. Києва видав виконавчий лист у цивільній справі № 760/18991/15-ц в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді заступника генерального директора Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» з 13.10.2015, у якому зазначив, що рішення в частині поновлення ОСОБА_4 підлягає негайному виконанню.

Суд констатує, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, як передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його проголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист прав та інтересів громадян.

У зв'язку з тим, що на підставі рішення суду від 24.02.2016 ОСОБА_4 було поновлено на посаді заступника генерального директора Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» з 13.10.2015 Солом'янський районний суд м. Києва на виконання вимог норм чинного законодавства видав виконавчий лист.

При видачі виконавчого листа у цивільній справі № 760/18991/15-ц від 24.02.2016, суд не зазначив дату набрання рішення законної сили, оскільки на момент його видачі рішення суду не набрало законної сили.

Крім цього, суд не враховує доводи заявника, що при винесенні оскарженої постанови неправильно вказано реквізити виконавчого листа, а саме: замість номера виконавчого листа № 760/18991/15-ц вказано № 760/18991/156. Зазначена помилка, яку допустив державний виконавець при зазначенні реквізитів виконавчого листа, є технічною та не є підставною для визнання постанови неправомірною.

Суд зазначає, що виконавчий лист має чітко визначені ідентифікуючі ознаки стягувача та боржника, на підставі яких можливо зробити висновок, що він був виданий саме на виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24.02.2016, а тому відсутні підстави вважати, що він виданий на виконання іншого рішення суду.

Також суд не враховує доводи заявника, що державний виконавець неправомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2013, оскільки суд в резолютивній частині рішення не встановив порядок виконання рішення в частині негайного виконання, з таких підстав.

Відповідно до норм чинного законодавства до повноважень суду не належить при ухваленні рішення, які підлягають негайному виконанню, встановлювати порядок виконання таких рішень. Суд у резолютивній частині рішенні зобов'язаний лише зазначити, що таке рішення підлягає негайному виконанню.

Відповідно до частини першої статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, твердження заявника про те, що суд не встановив порядку виконання судового рішення в частині поновлення стягувача на роботі, не відповідає положенням Закону України «Про виконавче провадження», яким такий порядок імперативно встановлений.

У зв'язку з тим, що відсутні підстави для визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2016 ВП № 50341041, то і вимога скарги про зобов'язання державного виконавця скасувати цю постанову також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною.

Відповідно до частини третьої статті 387 ЦПК «якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги».

Дослідивши матеріали справи та вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заявника, а тому в задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 385, 386 387 ЦПК, суд

у х в а л и в:

У задоволенні скарги Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Тичинської Лариси Андріївни від 02 березня 2016 року, заінтересована особа: ОСОБА_4 - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л. В. Шевченко