Провадження № 2/761/165/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Рибака М.А.,

при секретарі Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національний академічний театр російської драми ім. Лесі Українки», треті особи - профспілковий комітет Державного підприємства «Національний академічний театр російської драми ім. Лесі Українки», Броварська центральна районна лікарня, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, анулювання запису про прогул в трудовій книжці, виплату утриманих коштів за дні перебування на лікарняному, компенсації за весь час вимушеного прогулу, компенсації моральної шкоди та індексації всіх грошових коштів,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Національний академічний театр російської драми ім. Лесі Українки», треті особи - профспілковий комітет Державного підприємства «Національний академічний театр російської драми ім. Лесі Українки», Броварська центральна районна лікарня, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, анулювання запису про прогул в трудовій книжці, виплату утриманих коштів за дні перебування на лікарняному, компенсації за весь час вимушеного прогулу, компенсації моральної шкоди та індексації всіх грошових коштів.

Справа неодноразово призначалася до розгляду.

В судовому засіданні на розгляд поставлено питання про залишення даного позову без розгляду, оскільки належним чином повідомлена позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи в її відсутності до суду не надіслала і дана неявка є повторною.

Суд, не бере до уваги клопотання, що надійшло від позивача про відкладення розгляду справи, оскільки не надано жодних доказів на підтвердження поважності причини не прибуття останньої в судове засідання.

Представники відповідача Державного підприємства «Національний академічний театр російської драми ім. Лесі Українки» в судовому засіданні не заперечували проти залишення даного позову без розгляду.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи 12.02.2016 року та 28.03.2016 року, про що свідчать: зворотне поштове повідомлення на адресу позивача з відміткою про отримання особисто ОСОБА_1 повістки про виклик до суду про дату та час розгляду справи ( а.с.75,87).

Відтак, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду, а позивач, при цьому не з'являється в судове засідання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Являючись ініціатором даного судового провадження, позивач в судові засідання не з'являється, як і не з'являється її представник.

Вказана позиція узгоджується із висновками, викладеними в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до частини третьої статті 27 ЦПК особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Заборона зловживання правом міститься також у статті 13 ЦК.

Відповідно до частини шостої статті 13 ЦК у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

За правилами пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач, звернувшись до суду з позовом, не з'являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк розглянути справу, зловживає своїми процесуальними правами, а тому суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 77, 169, 207 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національний академічний театр російської драми ім. Лесі Українки», треті особи - профспілковий комітет Державного підприємства «Національний академічний театр російської драми ім. Лесі Українки», Броварська центральна районна лікарня, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, анулювання запису про прогул в трудовій книжці, виплату утриманих коштів за дні перебування на лікарняному, компенсації за весь час вимушеного прогулу, компенсації моральної шкоди та індексації всіх грошових коштів,залишити без розгляду.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: М.А.РИБАК