Рішення

Іменем України

Справа № 712/12882/15-ц

Провадження 2/712/285/16

08 квітня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.

при секретарі Вдовенко О.В.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Черкаської міської ради, КП «Служба утримання будинків», треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради, ОСОБА_6 про вселення, усунення перешкод в користуванні житлом та зміну договору найму житлового приміщення та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, яка діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони та третя особа у складі сімї їх матері ОСОБА_7 на підставі ордеру № 0630990 від 19.04.1995 року були вселені та зареєстровані у квартиру ІНФОРМАЦІЯ_1, в даний час найменування вулиці Надпільна. 09.11.2013 року ОСОБА_7 померла, після її смерті особовий рахйнок не переоформлявся. У квартирі також зареєстровані неповнолітні діти позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 Між сторонами виник спір щодо встановлення порядку користування квартирою, відповідачка створює перешкоди для користування позивачкою та її дітьми спірною квартирою, заперечує їх право на вселення та проживання, чим порушує житлові права позивачки та її дітей. Просить суд вселити її та дітей в спірну квартиру, зобов"язати відповідачку не чинити перешкод в користуванні квартирою, встановити порядок користування квартирою, виділивши позивачці та її неповнолітнім дітям в користування житлову кімнату № 4 площею 16,6 кв.м, виділити відповідачці кімнату № 9 площею 11,9 кв.м, третій особі ОСОБА_6 виділити в користування кімнату № 6 площею 9,6 кв.м, підсобні приміщення (кухню, коридор, вбиральню, ванну кімнату, комори) залишити у спільному користуванні.

ОСОБА_5 звернулась до суду з зустрічним позовом, посилаючись на те, що позивачка та її діти близько 10 років не проживають у спірній квартирі, особистих речей їх у квартирі не має, квартирою позивачка та її діти не користуються понад установлений законом строк без поважних причин, тому просить суд визнати ОСОБА_2 та неповнолітніх ОСОБА_3,ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою № 100 у буд.№ 241 по вул. Надпільна (Ільїна) в м.Черкаси на підставі ст.71 ЖК України.

В судовому засіданні позивачка, яка діяла також за дорученням в інтересах третьої особи ОСОБА_6, представник позивачки, адвокат ОСОБА_1 первісний позов підтримали, зустрічний не визнали, пояснили, що в звязку з особистими життєвими обставини позивачка з членами своєї сім'ї тимчасово проживала у орендованій квартирі, однак з спірним житловим приміщенням зв'язку не втрачал, оплачувала комунальні послуги, у квартирі знаходяться її особисті речі та меблі, у вересні 2015р. завозила речі до квартири, оскільки їй надав ключі брат, однак у січні 2016 року в період відсутності брата в звязку з створенням відповідачкою перешкод змогла потрапити у спірну квартиру лише після заміни замка у дверях, в звязку з чим сестра звернулась до правоохоронних органів, оскільки незаконно заперечує права позивачки та її дітей на проживання у спірній квартирі. Іншого житла ні вона, ні її діти не мають, спірна квартира є постійним місцем проживання. Просили задоволити первісний позов у повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Відповідачка ОСОБА_5, її представник ОСОБА_8 первісний позов не визнали, зустрічний позов підтримали. Вказували, що позивачка та її діти втратили право користування спірною квартирою в звязку з відсутністю понад встановлений законом строк без поважних причин, речі їх у квартирі відсутні, спірним житлом не користуються, також позивачка була зобовязана оплачувати комунальні послуги в звязку з тим, що була зареєстрована. У січні 2016 року в ході спору позивачка без законних підстав вселилась до спірної квартири, оскільки вже втратила право користування нею, тому відповідачка була змушена звернутись до поліції, в даний час ведеться слідство. Просили відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі, зустрічний позов просили задоволити.

Третя особа ОСОБА_6 в наданій суду заяві та в ході судового розгляду підтримав позов ОСОБА_2, вказував, що заперечує проти створення відповідачкою позивачці та її дітям перешкод у користуванні спірною квартирою, також заперечував проти втрати останніми права користування спірним житловим приміщенням.

Представник органу опіки і піклування ОСОБА_9 первісний позов підтримала, зустрічний вважала таким, що не підлягає до задоволення, зазначала, що позбавлення дітей права проживати за місцем реєстрації призведе до ущемлення без законних підстав житлових прав неповнолітніх дітей на користування спірним житловим приміщенням, яке є єдиним їх постійним місцем проживання, іншого житла діти не мають.

Представник Черкаської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши сторони, представників, третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Встановлено, що відповідно до виданого ОСОБА_7 ордеру № 0630990 від 19.04.1995 року позивачка ОСОБА_2 (до шлюбу Шведова) О.М., її сестра ОСОБА_5 та брат ОСОБА_6 у складі сім'ї наймача були вселені у квартиру № 100 по вул.Ільїна ( в даний час Надпільна),241, м.Черкаси. В якості членів сім'ї наймача у квартирі також зареєстровані неповнолітні діти позивачки - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 3199 від 04.08.2015 року.

09.11.2013 року наймач ОСОБА_7 померла, після її смерті особовий рахунок не переоформлявся. Квартира перебуває у комунальній власності міста, розташована в багатоквартирному будинку та складається з трьох кімнат - №4 площею 16,6 кв.м з балконом, № 6 площею 9,6 кв.м, № 9 площею 11,9 кв.м з балконом, підсобних приміщень - кухня, коридор, ванна кімната, санвузол, комори, загальна площа 63,5 кв.м, житлова 38,1 кв.м

Відповідно до ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ст.71 ЖК жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 64 ЖК члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_2, її сестра ОСОБА_5 та брат ОСОБА_6 були вселені до спірної квартири у складі сімї наймача ОСОБА_7 за життя своєї матері, таким чином набули рівного права на користування спірною квартирою. Разом з тим, звертаючись до суду з зустрічним позовом про визнання ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування спірною квартирою, відповідачка ОСОБА_5 діяла без згоди та всупереч волі брата ОСОБА_6, який в ході розгляду справи звернувся до суду з заявою (а.с.91), в якій не заперечує, щоб сестра ОСОБА_2 зі своєю сімєю проживала з ним за адресою АДРЕСА_1 та вказує, що ОСОБА_5 дійсно перешкоджає вселенню ОСОБА_2 з сімєю до квартири, крім того, на підставі наданої ОСОБА_6 довіреності ОСОБА_2 13.10.2015р. ( а.с.5) позивачка в ході розгляду справи діяла в якості його представника.

Також доводи відповідачки та надані нею докази відсутності позивачки понад встановлений законом строк без поважних причин - акти мешканців будинку від 17.12.2015 року, 26.01.2016р., покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_2 та її діти не проживають постійно у спірній квартирі з 2005 року, речі їх у квартирі відсутні, спростовані наданими позивачкою доказами на підтвердження того, що протягом тимчасової відсутності за місцем постійного проживання позивачка не втрачала звязку з спірним житловим помешканням, в якому зберігаються її особисті речі та меблі, також оплачувала комунальні послуги. Зокрема, відповідно до показів свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16 восени 2015 року вони спільно з позивачкою після надання ОСОБА_6 ключа від квартири завозили особисті речі позивачки, крім того у спірній квартирі знаходяться належні ОСОБА_2 меблі крісло та пуф, що підтверджується оформленими на позивачку квитанціями від 04.06.2008р., 13.07.2008р. про оплату даних меблів та службовою запискою про їх виготовлення за місцем роботи позивачки.

Крім того, в 2015 році на примусовому виконанні у Центральному відділі ДВС перебували виконавчі провадженні про стягнення боргу по оплаті комунальних послуг по спірній квартирі з ОСОБА_2, ОСОБА_5 Згідно з доводами позивачки, в звязку з накладенням державним виконавцем арешту на належний їй рахунок субєкта підприємницької діяльності, у серпні, вересні 2015 року нею були оплачені комунальні послуги, вказані доводи підтверджуються постановою від 16.10.2015р. у ВП № 44360809 боржника ОСОБА_2 про звільнення з-під арешту р/р АТ «УкрСиббанк» в звязку з оплатою коштів у повному обсязі, а також оборотною відомістю КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго», відповідно до якої оплата коштів на рахунок по спірній квартирі надходила у серпні 2015 року на суму 1285,38 грн., у вересні 2015 року на суму 259,09 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зустрічний позов не підлягає до задоволення, оскільки протягом шестимісячного строку, що передував зверненню відповідачки у січні 2016 року з зустрічним позовом про визнання ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування житловими приміщенням, позивачка оплачувала комунальні послуги по спірній квартирі, в якій також зберігались її речі, таким чином користувалась спірним житловим помешканням, крім того звернення до суду з зустрічним позовом відповідачки мало місце без згоди та всупереч волі члена сім'ї наймача ОСОБА_6, який не заперечує право позивачки та її дітей на проживання у спірній квартирі.

Оскільки позивачка, її неповнолітні діти були вселені та зареєстровані у спірній квартирі на правах членів сімї наймача, на підставі ч.3 ст.64 ЖК України мають рівні з відповідачкою права на спірну квартиру. Права члена сім'ї наймача квартири визначені ст.64 ЖК України, і передбачають право використовувати житло для власного проживання, обмеження в цьому можливе лише з підстав, передбачених законом. Встановлено, підтверджено поясненнями сторін, третьої особи ОСОБА_6, висновком поліції від 08.02.2016р. по факту конфлікту ОСОБА_5 з сестрою, що відповідачка не допускає позивачку до квартири, заперечує проти її вселення та проживання, в звязку з цим обмежує позивачку у користуванні спірною квартирою без законних підстав, чим порушує права та законні інтереси, тому позов про вселення та усунення першкод в користуванні житловим приміщенням підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення.

Відповідно до ст.104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмови членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз'яснено, що в силу ст. 104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення, розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Відповідно до ст.63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним

входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно до ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Згідно п. 53 Правил обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених ОСОБА_17 Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 р. № 470 жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 кв.м жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в м.Черкасах встановлений постановою виконкому Черкаської обласної ради народних депутатів та президії Черкаської обласної ради профспілок від 28.12.1984 р. № 396 в розмірі 8,5 кв. м на одного члена сімї.

Задоволення позовних вимог про визначення порядку користування квартирою з виділенням позивачці та її двом неповнолітнім дітям в користування житлової кімнати № 4 площею 16,6 кв.м призведе до порушення житлових прав неповнолітніх дітей, оскільки розмір житлової площі на одну особу 16,6/3 = 5,53 кв.м буде нижчим рівня середньої забезпеченості жилою площею в м.Черкаси, що потягне за собою штучне погіршення житлових умов неповнолітніх дітей. Виділення інших кімнат меншої площі також не може бути прийнятним з цих же підстав, тому позовні вимоги про встановлення порядку користування квартирою для зміни договору найму не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тому до стягнення з відповідачки на користь позивачки підлягають судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених двох вимог немайнового характеру 487,20 * 2 = 974,40 грн.

Керуючись ст.ст. 11,57,60,212-215 ЦПК України, ч.9, 48, 63, 64, 71,72, 104 ЖК України ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Вселити ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 в квартиру № 100 по вул.Надпільна (Ільїна),241 в м.Черкаси.

Зобов"язати ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_2, неповнолітнім ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користуванні квартирою № 100 по вул. Надпільна (Ільїна),241 в м.Черкаси.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 974,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня його проголошення, особами, які брали участь в розгляді справи та не були присутні під час проголошення рішення - з моменту отримання його копії.

ГОЛОВУЮЧИЙ: