Справа № 585/1304/16-ц
Номер провадження 2-о/585/48/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря Зубко К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції в Сумській області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3, який помер 30 червня 2015 року у м. Брянка Луганської області на тимчасово окупованій території України. Свою заяву обгрунтовує тим, що із ОСОБА_3 вона перебувала в шлюбі. У 2006 році їхні шлюбні відносини були припинені і він переїхав на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1. 30 червня 2015 року ОСОБА_3 помер, про що відділом РАЦС Брянківського управління юстиції у Луганській області було видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 234. Оригінал вищевказаного свідоцтва вона отримати не мала можливості, а тому звернулася до відділу РАЦС по м. Ромни з заявою про видачу повторного свідоцтва про смерть. У видачі повторного свідоцтва їй було відмовлено із посиланням на те, що державна реєстрація смерті відповідно до діючого законодавства, проводиться на підставі медичного свідоцтва про смерть, за формою, затвердженою МОЗ України, а документи видані державними органами на окупованій території є недійсними і не створюють правових наслідків. У звязку з цим вона змушена звернутися до суду з даною заявою.

У судове засідання заявниця не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує повністю і просить задовольнити (а.с.17).

Представник заінтересованої особи відділу ДРАЦС по м. Ромни Роменського МРУЮ у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлено належним чином (а.с. 16), клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховної Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-БП № 016497, заявниця 10 березня 2000 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БП № 043787 вбачається, що шлюб між ними було розірвано 16.06.2010 року (а.с.8).

З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 428567, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Брянківського міського управління юстиції у Луганській області 07.07.2015 року, вбачається, що ОСОБА_3 помер 30 червня 2015 року в м. Брянка Луганської області (а.с.9).

З довідки про склад сімї №199 від 13.11.2015 року вбачається, що заявниця зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Також за вказаною адресою зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.10).

Як встановлено судом, заявниця має намір оформити пенсію на дочку ОСОБА_6, у звязку із втратою годувальника, проте у звязку з відсутністю документів, що підтверджують факт смерті батька, вона позбавлена такої можливості.

Заявниця звернулася до відділу ДРАЦС по місту ОСОБА_1 МРУЮ з метою отримання свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено через те, що державна реєстрація смерті відповідно до діючого законодавства проводиться на підставі медичного свідоцтва про смерть, за формою затвердженою наказом МОЗ України, а документи видані державними органами на окупованій території є недійсними і не створюють правових наслідків (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

На сьогоднішній час свідоцтво про смерть видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України, а також лікарське свідоцтво про смерть видане медичними закладами тимчасово окупованої території не є підставою для реєстрації смерті на території України.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть).

Оскільки заявниця, яка є громадянкою України, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, її колишній чоловік зареєстрований за цією ж адресою, але помер на тимчасово окупованій території України території в м. Брянка Луганської області, після його смерті заявниця не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразку, з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», розпорядженням КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014 № 1085-р., ст.ст. 212-214, 234, 235, 256-259 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянин України, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, помер 30 червня 2015 року на тимчасово окупованій території України в м. Брянка Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_7