Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/4099/16 Головуючий у 1 інстанції: Марченко Н.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Спас О.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2016 року по справі за позовом ПАТ «Родовід банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Банк звернувся до суду з уточненим позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, у звязку з тим, що 16.05.2008 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір №34/АА-00016.08.2.

Факт видачі позичальнику кредитних коштів у розмірі 33319,15 доларів США підтверджено заявою на видачу готівки №465_11 від 16.05.2008 року та випискою по особовому рахунку за період з 16.05.2008 року по 03.11.2014 року. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідачем, позивач просить стягнути заборгованість та понесені судові витрати.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Родовід банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 12 та п. 17 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, передбачено, що наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

В силу ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

По справі встановлено, що 16.05.2008 року між ВАТ «Родовід банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №34/АА0016.08.2, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредитні кошти в розмірі 33319,15 доларів США терміном по 16.05.2015 року. У результаті неналежного виконання умов цього договору утворилася заборгованість, яку позичальник, незважаючи на вимоги, не погасив. Враховуючи викладене та з урахуванням уточнень позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача кредитну заборгованість у розмірі 53151,20 доларів США та 13058069,99 грн.

Відповідно до п.5.2 Кредитного договору банк має право у разі недотримання Позичальником умов цього Договору вимагати дострокового його розірвання, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих процентів, відшкодування збитків, заподіяних Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов цього Договору, а у разі невиконання Позичальником цих вимог, звернути стягнення на предмет застави згідно договору застави.

Відповідно до листа №2009-199177-А/10.4 від 15.04.2009 року, який отримано ОСОБА_4 29.09.2009 року (а.с137) банк, кредитор, скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України і змінив строк виконання основного зобов'язання направивши вимогу про дострокове погашення кредиту протягом 30 днів з моменту отримання претензії.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Згідно ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певним моментом (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що банк, кредитор, скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України і претензією про дострокове погашення кредиту від 15.04.2009 року змінив строк виконання основного зобов'язання. Вказану вимогу позичальник отримав 29.09. 2009 року, а з позовом до суду банк звернувся 23.12.2014 року. Таким чином він пропустив встановлений законом строк позовної давності, про застосування наслідків спливу якого заявив відповідач (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постановах № 6-1349цс15 від 02 грудня 2015 року та № 6-990цс15 від 27 січня 2016 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: