Провадження №22-ц/784/860/16 Суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 5 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 01 березня 2016 року, ухвалене за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Веселинівська селищна рада Миколаївської області, про визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності в порядку ст.344 ЦК України на квартиру АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що у вересні 2003 року вона добросовісно заволоділа даною квартирою та продовжує відкрито, безперервно володіти нею.

Позивач вказувала, що дана квартира була у 2003 році переобладнана під офіс ТОВ «Комфорт», у якому вона працювала директором. Зазначеним товариством було розроблено робочий проект газопостачання та електропостачання до вказаної квартири. У 2012 році товариство було ліквідовано. Позивач протягом всіх років належним чином сплачувала комунальні послуги за утримання квартири. Після ліквідації ТОВ «Комфорт» позивач продовжила відкрито користуватися вищезазначеною квартирою.

Протягом 12 років власник квартири ніяким чином свого права на неї не предявляла, а отже на думку позивачки погодилася з її втратою.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3 просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 01 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що він є безпідставним.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду та вважає, що наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення із закриттям провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Статтею 30 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом ст.ст.28, 29 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи зі змісту наведених статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно з ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст.37 ЦПК України процесуальне правонаступництво можливо, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася.

Процесуальним законом не передбачено право на предявлення позову до померлої особи.

Із довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_4 померла 24 липня 2003 року, тобто до предявлення ОСОБА_3 позову до суду.

Отже, ОСОБА_4 не набула здатності мати процесуальні права та обовязки відповідача за вказаним позовом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки під час судового розгляду встановлено факт предявлення позову до померлої особи, то з огляду на вищенаведені мотиви оскаржуване рішення суду в силу ст.310 ЦПК України підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст.205, 303, 310, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 01 березня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: