Справа № 2610/5653/2012
Провадження № 4-с/761/440/2016
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Лукянчук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», заінтересовані особи - головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Руденко Наталія Вікторівна, ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця від 03.10.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП №52429735) та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2016 року до суду надійшла зазначена скарга.

В скарзі скаржник просить: визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва Руденко Н.В. від 03.10.2016 року ВП №52429735 про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язати Шевченківський районний відділ ДВС м.Києва відкрити виконавче провадження за судовим наказом №2610/5653/2012, виданий 11.07.2012 року Шевченківським районним судом м.Києва.

Вимоги скарги обгрунтовані тим, що 11.07.2012 року Шевченківським районним судом м.Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «ЦОС Шевченківського району» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 3 627,06 грн., інфляційні витрати в розмірі 88,67 грн., 3% річних в сумі 64,75 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 107,30 грн.

25.07.2016 року представник заявника звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження та 31.10.2016 року отримав постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з пропущенням строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Вказану постанову скаржник вважає винесеною з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», оскільки постановою державного виконавця від 25.03.2016 року судовий наказ було повернуто стягувачеві, а тому строк пред'явлення до виконання було перервано та на момент звернення із заявою про відкриття виконавчого провадження не пропущено.

В судове засідання представник скаржника не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність, зазначає, що скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Представник Боржника та державний виконавець в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили, пояснення чи заперечення на заявлені вимоги суду не надали.

А тому суд продовжив розгляд скарги у відсутність сторін, які не з'явились в судове засідання.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги за наступних підстав.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент постановлення оспорюваної постанови), передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 11 цього ж Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частина 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як встановлено в судовому засіданні, 26.03.2012 року Шевченківським районним судом м.Києва видано судовий наказ за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КП УЖГ Шевченківської районної в м.Києві ради заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 3 627,06 грн., інфляційні в розмірі 88,67 грн., три проценти річних в розмірі 64,75 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 107,30 грн.

Як вбачається з відміток на судовому наказі, він неодноразово пред'являвся до виконання.

Останньою постановою від 25.03.2016 року повернуто судовий наказ стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв'язку з відсутністю майна на яке можна звернути стягнення.

Державним виконавцем проставлена відповідна відмітка на судовому наказі.

29.07.2016 року представник КП «ЦОС Шевченківського району» звернувся до ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві із заявою про примусове виконання судового наказу №2610/5653/2012 від 26.03.2012 року.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Н.В. від 03.10.2016 року на підставі статей 21, 23, п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовлено у відкритті виконавчого провадження за судовим наказом виданим 11.07.2012 року Шевченківським районним судом м.Києва щодо боржника ОСОБА_2

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Водночас у відповідності до ч.5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Частина 2 ст.387 ЦПК України передбачає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права та свободи.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що державний виконавець в порушення положень Закону України «Про виконавче провадження» відмовив у відкритті виконавчого провадження, оскільки після повернення виконавчого листа Стягувач не позбавлений можливості повторно звернутись із заявою про примусове виконання виконавчого листа, враховуючи, що заявник звернувся в межах строку, визначеного статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку про визнання неправомірною та скасування постанови від 03.10.2016 року.

Водночас суд не вбачає підстав для задоволення скарги в частині зобов'язання ВДВС відкрити виконавче провадження, оскільки у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження», редакція якого діє з 05.10.2016 року (на дату прийняття рішення за скаргою), не передбачено відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження та передбачено необхідність стягувача звернутись до державного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.383-389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», заінтересовані особи - головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Руденко Наталія Вікторівна, ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця від 03.10.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП №52429735) та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 03.10.2016 року ВП №52429735 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

В іншій частині скарга задоволенню не підлягає.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м.Києва до Апеляційного суду м.Києва. Сторона, яка не була присутня при проголошенні ухвали може її оскаржити протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Н.Г.Притула