Справа № 192/143/16-ц
Провадження № 2/192/119/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" березня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Щербини Н. О.,
за участі секретаря судового засідання - Сербіної Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Солоне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 11 серпня 2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31 грудня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 18 707 гривень 34 копійки, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 3 915 гривень 89 копійок, по процентам за користування кредитом в розмірі 11 374 гривні 43 копійки, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2 050 гривень 00 копійок, а також зі штрафу у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 867 гривень 02 копійка, які в добровільному порядку ОСОБА_1 не сплачує, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку.
Позивач, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.45), в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.38), відповідно до якої просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с.38).
Відповідач ОСОБА_1, яка про день та час розгляду справи повідомлена відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання с.Камяне, вул.Шевченко, 119, Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.43,46-48), звідки повістка про виклик до суду повернулася з відміткою «за зазначеною адресою не проживає», а про зміну місця проживання ні позивача, ні суд не повідомила, в судове засідання 10 березня 2016 року не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як не подала і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують.
У звязку з цим, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.
Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054 ЦК України та вимог ст. 634 ЦК України, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим до виконання сторонами.
Згідно ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.
Судом встановлено, що до матеріалів позову позивачем в якості обґрунтування отримання відповідачем ОСОБА_1 кредиту в розмірі 4 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, було надано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг з Приватбанком, яка укладена між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2, а не між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 (а.с.7).
Також розрахунок ціни позову містить посилання про те, що він виконаний за договором №б/н від 11 серпня 2011 року, який укладений між позивачем та ОСОБА_1 (а.с.5-6), проте доказів укладення кредитного договору з відповідачем ОСОБА_1 суду не надано, хоча до позовної заяви додано копію паспорту відповідачки (а.с.33), проте доказів укладення саме з нею кредитної угоди позивачем суду не надано.
При цьому суд зазначає, що спірний договір хоча і містить посилання на реквізити паспорта ОСОБА_1 Л В. (серія та номер паспорта) (а.с.7), проте договір укладено з іншою особою - ОСОБА_2, а не з ОСОБА_1, а доказів укладення договору саме з відповідачем або доказів зміни її прізвища суду не надано.
Таким чином, суд вважає, що позов заявлено не до тієї особи з якою фактично укладено кредитний договір та яка має відповідати за його виконання, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
У звязку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526-530, 536, 549-551, 598, 610-615, 624, 625, 638-654, 1046-1056-1 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 197, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд
Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 11 серпня 2011 року.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, а строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина