Провадження № 6/554/446/2016
У Х В А Л А

Іменем України

21 червня 2016 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кулешової Л.В.,

при секретарі судового засідання Довбенко А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві подання старшого державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням, у якому зазначив наступне.

На виконанні в Октябрського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №554/11450/15-ц, виданого Октябрським районним судом м.Полтави від 16.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Валерії, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно до повноліття.

Державним виконавцем 17.05.2006 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржнику встановлено строк для самостійного виконання рішення. Вказана постанова була направлена сторонам виконавчого провадження. Однак рішення суду у зазначений строк боржником не виконано.

Державний виконавець зазначає, що з метою перевірки майнового стану направлені запити до реєструючих право власності установ, накладено арешт на майно боржника.

Державним виконавцем направлені виклики боржнику та здійснені виходи за адресою: АДРЕСА_1, однак потрапити до вказаної квартири не вдалося, перевірити майновий стан боржника не вдалось.

Враховуючи викладене, державний виконавець просить встановити порядок виконання рішення суду шляхом примусового проникнення до квартири АДРЕСА_2, в якій зареєстрований ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, просив розглянути подання за його відсутності.

Розглянувши подання державного виконавця, дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) .

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

З урахуванням аналізу зазначеної вище норми суд зазначає, що підставами для примусового проникнення до житла є: знаходження майна або коштів боржника у певному приміщенні, або знаходження дитини, відібрання якої передбачено виконавчим документом, у певному приміщенні.

В інших випадках законодавством не передбачено при виконанні рішень примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно - правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Разом з тим, згідно зі ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» - копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що 01.03.2016 державним виконавцем на підставі виконавчого листа №554/11450/15-ц від 03.11.2015 року, виданого Октябрським районним судом м.Полтави 16.11.2015 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50310699 (а.с.42, 43).

Державним виконавцем здійснювались виклики боржника, що підтверджується, зокрема, листами від 18.11.2015 року вих.№52677, 29.12.2015 року вих.№53077, 18.04.2016 року вих.№1173, 29.04.2016 вих. №16748 (а.с.44, 45).

Згідно копій пояснень ОСОБА_2 від 03.02.2016 року останній не сплачує аліменти та як не має постійної роботи та має ще неповнолітню дочку, а також зі зростанням тарифів на ЖКГ, та вказав, що зобовязується виплачувати частинами.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що дане подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відсутні докази отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно п.4.1.1. Інструкції «Про проведення виконавчих дій» постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за умов, передбачених для вручення судових повісток, що також розповсюджуються і на попередження боржника про необхідність бути присутнім по місцю проживання для перевірки його майнового стану.

В обґрунтування подання про проникнення до квартири ОСОБА_2 державний виконавець посилається на неможливість потрапити до приміщення, так як 21.05.2015 року двері ніхто не відчинив, а 23.06.2015 року та 05.05.2016 року під час виходу державного виконавця за вказаною адресою самого боржника не було вдома, двері відчинила інша особа.

Як вбачається з копій актів державного виконавця від 11.09.2015 року та 05.05.2016 року, виходами державного виконавця за адресою: АДРЕСА_3 встановлено, що двері квартири відчинила дружина боржника ОСОБА_4 та повідомила, що добровільного доступу до житла не надасть, повідомила, що боржник вдома відсутній, а також надала докази щодо сплати аліментів за 05 та 06 місяці 2013 року (а.с.47, 48).

Згідно копії довідки-рахунку заборгованість боржника по аліментам з 01.09.2015 року станом на 01.01.2016 року становить 2472,00 грн. (а.с.49).

Але до матеріалів подання не надано належних, обєктивних і допустимих доказів згідно статей 57-60 ЦПК України на підтвердження того, що відповідно до правил вручення судових повісток боржник ОСОБА_2 своєчасно отримав повідомлення про вихід державного виконавця або взагалі був повідомлений про необхідність бути присутнім у житлі для вчинення виконавчих дій, що вказує на необґрунтованість даного подання.

Державним виконавцем не надано доказів щодо неможливості проникнення до житла боржника та неможливості виконання рішення суду не інакше як на підставі примусового входження до житла. Державним виконавцем надано докази лише щодо двох його виходів за місцем проживання боржника 11.09.2015 року та 05.05.2016 року, у актах про які взагалі не зазначено понятих.

Також у матеріалах подання відсутні будь-які відомості щодо права власності на зазначене житло і щодо майна або коштів, які в ньому знаходяться.

Крім того, відібрані 03.02.2016 року пояснення від боржника ОСОБА_2 не свідчать про його небажання або ухиляння від виконання зобовязань за рішенням суду щодо аліментів, неможливість сплати яких обумовлена обєктивними причинами, які склались у звязку з відсутністю постійного доходу та місця роботи, а також необхідністю забезпечувати утримання неповнолітньої дочки тощо.

Такі обставини жодним чином не свідчать про перешкоджання саме боржника вільному доступу державного виконавця до вказаного приміщення.

Враховуючи ненадання державним виконавцем достовірних даних про наявність майна у приміщенні, до якого необхідно здійснити примусове проникнення, відсутність належних доказів, а також беручи до уваги, що державним виконавцем не надані достатні докази невиконання рішення суду в добровільному порядку, а сама лише відсутність боржника ОСОБА_2 вдома не є підставою для надання дозволу на примусове проникнення до житла, так як це є крайнім заходом, суд дійшов висновку про відсутність підстав, визначених ст.376 ЦПК України, для надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили, після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Кулешова