Справа № 140/525/16-ц
№2/140/319/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2016 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Науменка С.М., при секретарі Буназів К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради с. Воробіївка Немирівського району, про визнання права власності в порядку спадкування ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернулася в суд з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи тим, що 22.01.1995 року померла ОСОБА_3 (тітка позивача), що підтверджується записом в свідоцтві про смерть від 24.01.1995 року. ОСОБА_3 була одинокою, а тому за усною домовленістю, ОСОБА_1 здійснювала за нею догляд, за що померла залишила їй своє майно.

12.11.1992 року на користь позивача було складено заповіт лише на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Нова-Миколаївка, Немирівського району Вінницької області.

Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно статті 537 ЦК Української РСР спадкоємство частини майна, що залишилась не заповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше.

Окрім житлового будинку з надвірними будівлями після смерті спадкодавця спадщина відкрилася на належну ОСОБА_3 земельну ділянку (пай) площею 0,7416 га та 2,5056 га, на території ОСОБА_2 сільської ради Немирівського району, що перебувала в користуванні позивача, оскільки вона є єдиним спадкоємцем за заповітом та законом після спадкодавця, яка заміжня не була та дітей немала.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради єдиним спадкоємцем за заповітом являється ОСОБА_1, яка за власний рахунок провела похорони, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради № 22 від 31.01.1995 року, оскільки інших спадкоємців за заповітом та законом немає вона фактично вступила в управління, та володіння зазначеним майном. Оскільки вела з спадкодавцем спільне господарство.

Земельна ділянка (пай) була передана ОСОБА_3, як члену КСП згідно сертифікату ВН 0183978, що підтверджується: записами в технічній документації по передачі земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв) на території ОСОБА_2 сільської ради Немирівського району Вінницької області, книга 2 інв. № 04-00027; актом розподілу земельних часток (паїв) із земель спільної сумісної власності між власниками земельних сертифікатів, а також додатком № 2, яким було затверджено список померлих власників земельних часток (паїв) на які будуть виготовленні державні акти на право власності, на земельні ділянки після посвідчення спадкоємцями цивільно-правових угод. ОСОБА_3 у цьому списку під № 57 та 58.

Ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначає, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. П. 17»Перехдних положень» ЗК 2011 р. ( 2768-14), зазначає, що сертифікати на право володіння земельною часткою (паєм), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при предявленні ними вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

У звязку із тим, що виготовляти державні акти, на право власності на земельну ділянку почали після смерті спадкодавця тобто після 22.01.1995 року та у звязку із втратою сертифікату здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку спадкодавець не зміг.

З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до Немирівської державної нотаріальної контори, однак нотаріальна контора відмовляючись надати письмову відмову, пояснила в усній формі, що свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку пай видати не може у звязку із втратою сертифікату та відсутністю державного акту на землю.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Обєкт спадкування земельна ділянка має майновий характер, а тому приймаючи спадщину вона приймає права і обовязки спадкодавця.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на неї.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В звязку з цим позивачка ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4, не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі позов визнає повністю, не заперечує щоб за ОСОБА_1, визнати право власності на земельну ділянку.

Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджуються копією паспорта ОСОБА_1, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3, копією заповіту, копією технічної документації інв. № 04-00027, копією довідки ОСОБА_2 сільської ради № 22 від 31.01.1995 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321,392,1216-1218,1225,1268-1270,1297,1299 Цивільного Кодексу України, ст.ст.208,209,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (пай) площею 0,7416 га та 2,5056 га, на території ОСОБА_2 сільської ради, Немирівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

Згідно оригіналу:

Оригінал рішення знаходиться в архіві Немирівського районного суду Вінницької області в цивільній справі № 2/140/319/16

Рішення набрало законної сили 11 квітня 2016 року.

Суддя Немирівського

районного суду: ОСОБА_5