Справа № 211/2435/15-ц
Провадження № 2/211/204/16
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Форманчук К.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Виноградова Д.В.

за відсутності відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті Кривому Розі ради про визнання факту родинних відносин, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду 28 квітня 2015 року з позовом про встановлення факту родинних відносин з онукою ОСОБА_6, позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_2 відносно її доньки ОСОБА_6 та стягнення з неї аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що являється бабусею ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачі з 12 листопада 1999 року перебували в зареєстрованому шлюбі, однак в 2008 році фактично припинили шлюбні відносини та ОСОБА_2 стала проживати однією сім'єю з сином позивачки ОСОБА_7 В період спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_6, однак оскільки відповідачі перебували в зареєстрованому шлюбі, батьком дитини вказаний відповідач ОСОБА_4

Наразі відповідачка знаходиться під слідством в слідчому ізоляторі за вбивство її сина ОСОБА_7, онука проживає з нею та знаходиться на її утриманні, вона виховує ОСОБА_6 та піклується про неї, у них добрі родинні стосунки. Відповідачі ж ніякої участі у вихованні та утриманні дитини не приймають, мати дитини ОСОБА_2 зловживає алкогольними та наркотичними засобами, весь час ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків. ОСОБА_4, має намір подавати позов про оспорювання свого батьківства.

Тому позивач просить встановити факт родинних відносин її з онукою ОСОБА_6, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_6 та стягнути аліменти з відповідачки на свою користь на утримання дитини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Суду доповнила, що ОСОБА_2 жила з її сином з 2008 року, казала, що дитина від її сина. Коли відповідачка жила у неї, то ніде не працювала, залишала неодноразово дитину з нею та йшла кудись серед ночі. 14 березня минулого року сина демобілізували, перед березнем відповідачка пішла з дитиною від них, однак кожного дня дитину приводила до неї.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог, вказавши, що донька проживала з нею та вона виконувала по відношенню до дитини батьківські обов'язки. З 2014 року вона проживала разом з позивачкою, батьком дитини дійсно є ОСОБА_7, тому вона не заперечує проти того, щоб донька жила з позивачкою, однак не згодна з позбавленням її батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності, позов визнав.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у м. Кривому Розі ради Виноградов Д.В. вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_6.

В судовому засідання свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що є тіткою померлого ОСОБА_7, дитина жила то у відповідачки, то у позивачки. Оксана пила пиво на вулиці, тому вона більше бачила з ОСОБА_6 батька дитини, він з нею гуляв і в лікарню ходив. Як виховувала ОСОБА_2 доньку вона не знає, вона бачила її один раз за 6 місяців.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що є родичем позивачки. Він не бачив, як жила дитина, однак коли батько приїздив, то казав, що ОСОБА_2 б'є свою доньку. З донькою він бачив відповідачку лише один раз.

Вислухавши позивача, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (л.с. 13 - копія свідоцтва про народження).

Мати дитини ОСОБА_2 перебуває під слідством по факту умисного вбивства ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та знаходиться 13 03 2015 року в слідчому ізоляторі (л.с. 19- копія повідомлення, л.с. 20 - копія ухвали суду).

Згідно акту з місяця проживання від 14.04.2015 р. дільниці № 4 ТОВ «Сіті-Сервіс-КР», малолітня ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.04.2014 р. проживає разом з ОСОБА_1 (л.с. 21 - копія акту).

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 13.11.2015 року виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки з 2015 року дитина проживає з позивачем та вихованням дитини займається виключно вона. З 26.07.2012 року дитина перебуває на обліку у службі у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті Кривому Розі ради, як дитина що опинилася у складних життєвих обставинах , у зв'язку з ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідачка часто змінювала адресу проживання, тому протягом 2013-1014 років у служби в справах дітей не було змоги встановити місце проживання дитини, та спостерігати за її умовами життя та розвитку. З 14.03.2015 року по теперішній час відповідачка перебуває у Криворізькій установі виконання покарань УДПС України у Дніпропетровській області. Відповідно до рішення Довгинцівського районного суду від 17.07.2009 року відповідачка вже позбавлена батьківських прав щодо двох старших дітей . Беручи до уваги все це орган опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті Кривому Розі ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлені вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та відсутній той факт, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки та не піклується про неї, не займається її вихованням та духовним розвитком, не цікавиться життям та здоров'ям дитини. Факт перебування відповідачки під слідством та знаходження її в слідчому ізоляторі не може слугувати підставою для позбавлення її батьківських прав. Доказів того, що вона не виховувала дитину до того як відносно неї застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою суду не надані. Акт про проживання дитини з позивачкою з 01 04 2014 року сам по собі не є доказом не виконання матір"ю дитини своїх батьківських обов"язків.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав дитини, це міра впливу яку застосовують в самих крайніх випадках, коли мати дійсно не виконує своїх обов'язків по вихованню дитини та це можливо підтвердити фактами або показами свідків, або актами відповідних служб, і т.д. В цьому ж випадку свідки не підтвердили викладені в позові обставини, так як не знають нічого про життя дитини та її виховання. В матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження того, що відповідачка не виконувала своїх батьківських обов'язків щодо доньки ОСОБА_6, те що її позбавили батьківських прав щодо інших дітей, не підтверджує того, що вона не займалася вихованням саме доньки ОСОБА_6. Дитина ОСОБА_6 народилася в 2012 році, з висновку органу опіки вбачається, що вони не могли спостерігати за життям дитини з 2013 по 2014 рік, в зв'язку з переїздами матері та частою зміною місця проживання, а з 2015 року відповідачка перебуває в установі виконання покарань вже майже рік, що говорить про те , що вона не має можливості виховувати доньку, жити з нею та виконувати батьківські обов"язки. Тобто висновок органу опіки зроблений лише за короткий проміжок часу, менше року після народження дитини, а потім служба взагалі нічого не знала про дитину, тому суд вважає, що такий висновок не може бути основним доказом по цій справі. А отже позовна вимога про позбавлення батьківських прав не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 з малолітньою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, то суд вважає, що дана вимога нічим не обґрунтована, навіть якщо існує рішення, як стверджує позивач, яким відомості про батька ОСОБА_4 виключено з актового запису про народження дитини ОСОБА_6, та відповідачка на словах підтверджує, що батько дитини померлий ОСОБА_7, то це не підтверджено матеріалами справи, немає доказів, що померлий ОСОБА_7 є батьком дитини, та що позивач законна бабуся дитини, тому встановити родинні відносини між фактично сторонніми людьми без належних доказів, суд не може. На думку суду необхідно спершу визнати родинні відносини між дитиною та померлим сином позивача.

Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, то вона також не підлягає задоволенню, виходячи з вищевказаного, та того, що позивач не є опікуном дитини.

Отже суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті Кривому Розі ради про визнання факту родинних відносин, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко