Справа № 351/661/15-ц
Провадження № 22-ц/779/674/2016
Головуючий у 1 інстанції Боднарук М.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.

секретаря Шемрай Н.Б.

з участю представників апелянта ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Красноставської сільської ради до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4 про повернення самовільно захопленої земельної ділянки і знесення огорожі та зустрічним позовом ОСОБА_5 до Красноставської сільської ради, третя особа ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування рішення Красноставської сільської ради та зобовязання надати дозвіл на виготовлення технічної документації для приватизації земельної ділянки за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 ОСОБА_2 на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

28.04.2015 року Красноставська сільська рада звернулася в суд з вищенаведеним позовом до ОСОБА_5, обґрунтовуючи тим, що згідно планово-картографічних матеріалів плану забудови с. Красноставці, виготовлених Івано-Франківською філією «Укрземпроект» у 1979 році, земельна ділянка площею 0,03 га контур 186 належить до земель загального користування і служить як заїзд до господарств ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 Незважаючи на те, що дана земельна ділянка площею 0,03 га належить до земель загального користування, ОСОБА_5 захопив цю земельну ділянку та встановив на ній огорожу, про що земельною комісією Красноставської сільської ради 03.07.2014 року складено акт. Крім того, листом від 03.07.2014 року №174 сільська рада зобовязала дружину відповідача - ОСОБА_9 припинити роботи на вказаній земельній ділянці. Оскільки земельна ділянка площею 0,03 га в с. Красноставці, що відноситься до земель загального користування, захоплена відповідачем самовільно, то з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив позов задовольнити, зобовязати ОСОБА_5 повернути самовільно захоплену земельну ділянку площею 0,03 га та знести самовільно встановлену огорожу.

17.06.2015 року ОСОБА_5 звернувся в суд із зустрічним позовом до Красноставської сільської ради, в якому зазначив, що 20.05.2014 року його дружина разом із сусідом ОСОБА_6 подали до сільської ради спільну заяву про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки, яка є заїздом до їх господарств. Однак, рішенням Красноставської сільської ради від 27.05.2014 року №201-21/2014 р. в задоволенні такої заяви відмовлено. Вважає дане рішення незаконним, оскільки спірна земельна ділянка вважається заїздом з вул. Квіткової тільки до його господарства та господарства ОСОБА_6 Вказана земельна ділянка ніколи не була заїздом до господарств ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які мають окремі заїзди до своїх господарств з вул. Квіткової. Крім того, господарства ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які межують із спірною земельною ділянкою, огороджені зі сторони цієї ділянки парканом, а тому вони не можуть потрапити до своїх господарств використовуючи даний заїзд. Його сусідка ОСОБА_8 ніколи не мала до нього жодних претензій з приводу використання ним спірної земельної ділянки та ніколи не зверталася до сільської ради з приводу позбавлення її заїзду до її господарства, так само як і сусід ОСОБА_6, який, більше того, разом з його дружиною звертався до сільської ради з письмовою заявою про надання дозволу на приватизацію спірної земельної ділянки. У звязку з наведеним ОСОБА_5 просив його зустрічний позов задовольнити, визнати недійсним та скасувати рішення Красноставської сільської ради від 27.05.2014 року №201-21/2014 р. і зобовязати Красноставську сільську раду надати йому дозвіл на виготовлення спільно із ОСОБА_6 технічної документації для приватизації земельної ділянки площею 0,03 га, яка є заїздом до їхніх господарств з вул. Квіткової в с. Красноставці Снятинського району Івано-Франківської області.

Ухвалою Снятинського районного суду від 21 січня 2016 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено ОСОБА_6.

Рішенням Снятинського районного суду від 01 лютого 2016 року позов Красноставської сільської ради Снятинського району задоволено. Зобовязано ОСОБА_5 повернути Красноставській сільській раді Снятинського району самовільно захоплену земельну ділянку площею 0,03 га, що знаходиться у с. Красноставці Снятинського району по вул. Квітковій, та знести самовільно встановлену огорожу.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до Красноставської сільської ради Снятинського району про визнання незаконним рішення Красноставської сільської ради Снятинського району від 27.05.2014 року про відмову у наданні дозволу на виготовлення технічної документації для приватизації земельної ділянки площею 0,03 га та зобовязання надати дозвіл на виготовлення технічної документації для приватизації земельної ділянки площею 0,03 га, що знаходиться у с. Красноставці Снятинського району по вул. Квітковій, відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_5 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд неправильно виклав встановлені обставини справи, а саме: земельна ділянка площею 0,03 га ніколи не знаходилася та не знаходиться на вул. Квітковій в с. Красноставці; дана ділянка є заїздом до господарств ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ніколи не використовувалася іншими особами як земельна ділянка для іншого призначення; ОСОБА_5 жодним чином не порушив законні права та інтереси третьої особи ОСОБА_7, який безперешкодно користується своєю земельною ділянкою; ОСОБА_5 та його сусід ОСОБА_6 намагалися облаштувати цей заїзд, так як тільки вони повноцінно користуються ним протягом багатьох років та неодноразово зверталися до сільської ради із заявами про надання дозволу на виготовлення технічної документації для облаштування цього заїзду до своїх господарств.

Суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що представник відповідача за основним позовом в судовому засіданні не вказав підстав, згідно яких сільська рада може передати їм у власність вказану земельну ділянку.

Безпідставним також, на думку апелянта, є висновок суду про те, що ОСОБА_5 самовільно захопив спірну земельну ділянку, яка відноситься до земель загального користування, і повинен її повернути, оскільки крім нього та його сусіда ОСОБА_6 більше ніхто з жителів с. Красноставці даним заїздом не користується. Якщо ОСОБА_5 виконає оскаржуване рішення і поверне земельну ділянку сільській раді, то все одно цією ділянкою буде користуватися тільки він та його сусід, тому що іншого заїзду до їхніх господарств немає.

Також апелянт не погоджується з висновком суду про те, що спірний заїзд до господарств ОСОБА_5 та ОСОБА_6 може бути додатковим заїздом до господарств ОСОБА_7 та ОСОБА_8 В судовому засіданні було встановлено, що земельна ділянка площею 0,03 га знаходиться між господарствами останніх, їхні господарства огороджені парканом і вони мають окремі заїзди з вул. Квіткової. ОСОБА_8 ніколи не предявляла до ОСОБА_5 жодних претензій з приводу використання ним спірного заїзду, оскільки ніколи ним не користувалася, а претензії ОСОБА_7 до ОСОБА_5 є безпідставними, оскільки він безперешкодно користується своєю земельною ділянкою і має два окремі заїзди до свого господарства з вул. Квіткової, що в судовому засіданні підтвердив також і представник сільської ради.

Апелянт стверджує, що суд безпідставно відніс земельну ділянку площею 0,03 га до земель загального користування, які визначені ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України, оскільки дана земельна ділянка не знаходиться на вул. Квітковій, а є лише заїздом з вул. Квіткової до господарств ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ніколи не була ні вулицею, ні проїздом загального користування.

З цих підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Красноставської сільської ради відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_5 задовольнити.

В засіданні апеляційного суду представники апелянта доводи апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

Третя особа ОСОБА_7 в судовому засіданні вважав апеляційну скаргу безпідставною, а рішення суду законним та обґрунтованим.

Представник позивача-відповідача Красноставської сільської ради Снятинського району та третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомили.

З урахуванням положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представників апелянта, третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що земельна ділянка площею 0,03 га, що служить заїздом до господарств ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з вул. Квіткової в с. Красноставці Снятинського району Івано-Франківської області, належить до земель загального користування та може бути додатковим заїздом до господарств ОСОБА_7 і ОСОБА_8 Наведене підтверджується викопіровкою з карти землекористувачів с. Красноставці та план-схемою земельної ділянки, яка згідно картографічних матеріалів є земельною ділянкою загального користування (а.с. 4, 5).

ОСОБА_5 встановив огорожу на вказаній земельній ділянці площею 0,03 га, чим фактично здійснив самовільне захоплення цієї земельної ділянки. Даний факт підтверджується актом обстеження земельної ділянки, складеним комісією 03.07.2014 року (а.с. 38).

Крім того, листом від 03.07.2014 року Красноставська сільська рада зобовязала дружину ОСОБА_5 ОСОБА_9 припинити роботи, які проводяться на земельній ділянці (вулиця-заїзд), яка згідно картографічних матеріалів є земельною ділянкою загального користування (а.с. 3).

Задовольняючи позов Красноставської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка площею 0,03 га, що знаходиться в с. Красноставці Снятинського району по вул. Квітковій, яка відноситься до земель загального користування та слугує заїздом до господарств ОСОБА_5 та ОСОБА_6, самовільно захоплена відповідачем ОСОБА_5, а тому його слід зобовязати повернути вказану ділянку Красноставській сільській раді та знести самовільно встановлену огорожу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Відповідно до ст. 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Зі змісту наведеної статті випливає, що правомочності власника здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Порядок здійснення цих прав визначається Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно ч. 5 ст. 16 якого від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Самовільним зайняттям ОСОБА_5 земельної ділянки (заїзду) площею 0,03 га по вул. Квітковій в с. Красноставці Снятинського району Івано-Франківської області порушені права територіальної громади с. Красноставці, а тому Красноставська сільська рада, у віданні якої знаходяться землі загального користування с. Красноставці, вправі звертатися в суд за захистом порушеного права.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Положеннями п. «б» ч. 3 вказаної статті встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

За змістом ст. 212 ЗК України приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_5 вчинив самовільні дії, встановивши огорожу на земельній ділянці площею 0,03 га по вул. Квітковій в с. Красноставці, що є земельною ділянкою загального користування, у звязку з чим є підставним позов Красноставської сільської ради про зобовязання відповідача повернути самовільно захоплену земельну ділянку площею 0,03 га, що знаходиться в с. Красноставці Снятинського району по вул. Квітковій та знести самовільно встановлену огорожу.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що спірна земельна ділянка площею 0,03 га по вул. Квітковій в с. Красноставці Снятинського району є земельною ділянкою загального користування, а тому в силу ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України така не може передаватись у приватну власність.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам справи та узгоджується з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

За змістом п.п. «а», «б» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб належить до повноважень сільських, селищних, міських рад.

27.05.2014 року Красноставська сільська рада Снятинського району прийняла рішення №201-21/2014 р., яким відмовила ОСОБА_9, дружині ОСОБА_5, яка зверталась в сільську раду як повноважний член сім'ї останнього, та ОСОБА_6 в наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки, яка є заїздом до господарств ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у звязку з тим, що даний заїзд являється земельною ділянкою загального користування згідно карти землекористувачів с. Красноставці (а.с. 26).

Пунктом «а» ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України встановлено, що землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) належать до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність.

За наведених обставин суд першої інстанції вірно дійшов висновку про безпідставність зустрічного позову ОСОБА_5 про визнання незаконним рішення Красноставської сільської ради від 27.05.2014 року та зобовязання надати дозвіл на виготовлення технічної документації для приватизації земельної ділянки площею 0,03 га, що знаходиться на вул. Квітковій в с. Красноставці Снятинського району Івано-Франківської області.

Доводи апелянта, що суд безпідставно відніс земельну ділянку площею 0,03 га до земель загального користування, які визначені ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України, не заслуговують на увагу, оскільки суд не визначає цільове призначення земельних ділянок, а тільки встановив, що відповідно до належних доказів спірна земельна ділянка віднесена до земель загального користування.

Щодо посилання апелянта на те, що неправильним є висновок суду про те, що спірний заїзд до господарств ОСОБА_5 та ОСОБА_6 може бути додатковим заїздом до господарств ОСОБА_7 та ОСОБА_8, то такий не впливає на суть вирішення спору.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також не спростовують висновки суду першої інстанції, не мають правового значення та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

В силу дії ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає встановленим судом обставинам і визначеним відповідно до них правовідносинам, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального судом не встановлено.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ст. 308 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Бойчук І.В.

ОСОБА_10