29.02.2016 року Провадження №2/425/99/16
Справа №425/4474/15-ц
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Овчаренко О.Л.
при секретарі Гайворонській І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рубіжне цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру сплаченої державної соціальної допомоги інвалідам III групи,
Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідачка ОСОБА_1 є отримувачем державної соціальної допомоги в Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області. 04.04.2014 року на адресу УПСЗН надійшла виписка з акту огляду медико - соціальної експертної комісії до довідки серії 10 ААВ №418689, згідно якої ОСОБА_1 встановлено повторно третю групу інвалідності з 01.01.2014 року до 01.01.2015. Відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» від 18.05.2004 р. №1727-1V, згідно з Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого Постановою КМУ від 02.04.2005 № 261, відповідачці була призначена державна соціальна допомога інвалідам ІІІ групи з 02.04.2014 року по 31.12.2015 року у розмірі 569,40 грн. та щомісячна державна адресна допомога до державної соціальної допомоги відповідно до Постанови КМУ від 26.03.2008р. №265 у розмірі 379,60 грн. Державна соціальна допомога призначається інвалідам на весь час інвалідності, встановленої МСЕК. Державна соціальна допомога виплачувалась одержувачу до моменту проведення соціальним інспектором перевірки правильності нарахування та виплати державної соціальної допомоги, а саме по 30.09.2015 року, внаслідок чого ОСОБА_1 були надміру виплачені кошти в сумі 8541 грн. Відповідач не повідомила УПСЗН про те, що з 01.01.2015 року їй не було подовжено групу інвалідності, тобто про безпідставність отримання нею допомоги та намагалась приховати факт, що допомога отримується нею без законних підстав, що свідчить про недобросовісність з боку відповідача. ОСОБА_1 02.10.2015 року та 02.11.2015 року були надіслані повідомлення про необхідність повернення надміру сплаченої державної соціальної допомоги інвалідам ІІІ групи. По цей час надміру отримані кошти відповідачем не сплачено. Просить стягнути з відповідача надміру виплачені грошові кошти у вигляді державної соціальної допомоги інвалідам ІІІ групи за період з 01.01.2015 р. по 30.09.2015 р. в сумі 8541,00 грн.
В судове засідання представник позивача не з,явилась, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позовних вимогах наполягає та просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомида, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутність від відповідача не надходило..
Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.
29.02.2016 р. згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.
Судом встановлено, що рішенням Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради від 09.04.2014 року відповідачу ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» було призначено державну соціальну допомогу інваліду ІІІгрупи з 02.04.2014 р. по 31.12.2015 р. в розмірі 569,40 грн. та щомісячну державну адресну допомогу до державної соціальної допомоги з 02.04.2014 по 31.12.2015р. в сумі 379,60 грн. (а.с.5).
З акту огляду медико- соціальною експертною комісією до довідки серії 10 ААВ № 418689 вбачається, що з 1 січня 2014 року до 01 січня 2015 року ОСОБА_1 встановлено ІІІгрупу інвалідності (а.с. 4).
В ході проведення перевірки позивачем було встановлено, що з 01.01.2015 р. ОСОБА_1 не було подовжено групу інвалідності, внаслідок чого відповідачу була припинена виплата державної соціальної допомоги інвалідам ІІІгрупи.
З довідки Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради від 15.02.2016 року вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 отримала державну соціальну допомогу інвалідам ІІІгрупи з січня 2015 року по вересень 2015 року включно щомісячно в розмірі 949 грн., а в загальній сумі 8541 грн. (а.с. 41).
Відповідачу ОСОБА_1 02.10.2015 року та 02.11.2015 року позивачем були направлені повідомлення про повернення надміру сплаченої державної соціальної допомоги інвалідам ІІІ групи у розмірі 8541грн. (а.с.7,8).
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою яка її завдала. .
За змістом ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Пунктом 1 ч. 1 ст.1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Таким чином, за змістом зазначеної норми державна соціальна допомога не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача.
Аналіз положень ст.1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою державна соціальна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Таким чином, повернення надмірно сплачених сум державної соціальної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
Згідно ст.14 Закону України «Про державну соціальних допомогу особам, які не мають права па пенсію, та інвалідам» одержувачі державної соціальної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають державну соціальну допомогу, про обставини, що можуть вплинути на умови призначення державної соціальної допомоги та її виплату. У разі невиконання цього обов'язку та одержання у зв'язку з цим зайвих сум державної соціальної допомоги одержувачі повинні відшкодувати органам, що призначають державну соціальну допомогу, надміру виплачені суми.
Із заяви ОСОБА_1 від 28.01.2013 року до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради про призначення державної соціальної допомоги інвалідам ІІІгрупи вбачається, що відповідачка була повідомлена про те, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, вона зобов,язана повідомити про це органи праці та соціального захисту населення, про що свідчить її особистий підпис (а.с.39-40).
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не повідомила позивача про те, що групу інвалідності їй з 01.01.2015 року не подовжено у встановленому законом порядку, тобто не виконала свій обов,язок, передбачений ст.14 Закону України «Про державну соціальних допомогу особам, які не мають права па пенсію, та інвалідам», щодо повідомлення позивача про обставини, що впливають на отримання нею державної соціальної допомоги. Внаслідок цьогоУправлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради в період часу з 01.01.2015 р. по 30.09.2015 р. відповідачу було надміру виплачено кошти у вигляді державної соціальної допомоги інвалідам ІІІ групи в загальній сумі 8541 грн. До теперішнього часу зазначена сума допомоги відповідачкою позивачу не повернута. Доказів на спростування зазначеного вище відповідач суду не надала.
Таким чином, з огляду на вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно ухвали про відкриття провадження у справі від 29.12.2015 року судом було задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та відстрочено сплату судового збору у розмірі 1218 грн. до ухвалення судового рішення у цій цивільній справі.
Відповідно ч. 2 ст.82 ЦПК України витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена до ухвалення цього рішення.
Враховуючи, що позовні вимоги судом задовлено, судовий збір за розгляд цивільної справи судом у розмірі 1218 грн., оплата якого була відстрочена до ухвалення судового рішення, підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-11,15, 57-61, 60-61,82,88, 212-215, 292 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру сплаченої державної соціальної допомоги інвалідам III групи задовольнити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачам не пізніше п'яти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.Л.Овчаренко