Номер провадження: 22-ц/785/2406/16
Головуючий у першій інстанції Вергопуло А. К.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Бабія А.П., Станкевича В.А.

при секретарі - Желєзнові В.В.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «комерційний банк «ПриватБанк» - Гринь Костянтина Андрійовича на рішення Котовського міскрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року, -

встановила:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором вказуючи, що між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого являється публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та ОСОБА_2 11 квітня 2008 року було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка зобов'язалась у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Однак, відповідачка не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого їй кредиту.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 23196,46 грн.

Відповідачка в судове засідання не з'явився, надала суду заяву, у якій стверджувала, позивачем пропущені строки позовної давності звернення до суду, тому просила застосувати строки позовної давності, відмовити у задоволенні позову та розглянути справу за її відсутності.

Рішенням Котовського міскрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду представник публічного акціонерного товариства «комерційний банк «ПриватБанк» - Гринь К.А. подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в зв'язку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого являється публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та ОСОБА_2 11 квітня 2008 року було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка зобов'язалась у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Однак, відповідачка не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого їй кредиту.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 05 серпня 2015 року загальний розмір заборгованості відповідачки становить 23196,46 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1991,57 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 11014,11 грн., заборгованість за пенею та комісією - 8610,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1080,78 грн.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно пункту 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін.

За змістом пунктів 3.1.1, 3.1.3, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, після закінчення строку дії відповідна карта подовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту карти з новим строком дії, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

В матеріалах справи відсутні докази того, що після закінчення строку дії картки банком була випущена і боржником була отримана нова картка з вказівкою нового граничного строку дії картки.

Оскільки за наданими банком даними останній платіж - погашені проценти здійснено в жовтні 2008, то звернення банку 06 жовтня 2015 року з відповідним позовом про стягнення заборгованості лежить за межами строку позовної давності, визначеної законом у три роки.

Таким чином, строк для звернення публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором від 11 квітня 2008 року сплив, відповідачка надала суду заяву про застосування строків позовної давності, поважність причин пропуску строку позовної давності позивачем нічим не обґрунтована, тому необхідно застосувати позовну давність та в задоволенні позову відмовити в зв'язку з її спливом.

Колегія погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не пропущений строк позовної давності та посилання на Постанову Верховного Суду України від 29.10.2004 року №6-169цс14 як на підставу для задоволення апеляційної скарги є помилковим, оскільки до зазначених правовідносин підлягає застосуванню Постанова Верховного Суду України від07.10.2015 року №6-1295цс15 в який зазначено, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки

(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Пунктом 2.9 Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням затвердженим постановою Національного банку України від 19 квітня 2005 року № 137 визначено, що кредитна лінія під операції з платіжними картками відкривається банком на визначений термін та в межах установленого договором ліміту (заборгованості або граничної суми) кредитування.

Суд першої інстанції правомірно зазначив у рішенні, що згідно пункту 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін.

За змістом пунктів 3.1.1, 3.1.3, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, після закінчення строку дії відповідна карта подовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту карти з новим строком дії, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

В матеріалах справи відсутні докази того, що після закінчення строку дії картки банком була випущена і боржником була отримана нова картка з вказівкою нового граничного строку дії картки.

Оскільки за наданими банком даними останній платіж - погашені проценти здійснено в жовтні 2008, то звернення банку 06 жовтня 2015 року з відповідним позовом про стягнення заборгованості лежить за межами строку позовної давності, визначеної законом у три роки.

На підставі наведеного колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи, висновки суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «комерційний банк «ПриватБанк» - Гринь Костянтина Андрійовича відхилити. Рішення Котовського міскрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Судді О.А. Ступаков

А.П. Бабій

В.А. Станкевич