Справа № 361/451/16-ц
Провадження № 2/361/980/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя особа: служба у справах дітей та сімї Броварської міської ради Київської області про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1, третя особа: служба у справах дітей та сімї Броварської міської ради Київської області про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що відповідно до укладеного договору №Д 06-02-154 МК від 16 серпня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, остання отримала кредит у розмірі 25000,00 доларів США на термін до 14 серпня 2009 року.

Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобовязання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Станом на 19 січня 2016 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в розмірі 84962,28 доларів США, яка складається із наступного: 15187,80 доларів США заборгованість за кредитом, 28661,74 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 41112,74 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 28959,79 доларів США, яка була задоволена судовим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2010 року з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 56002,49 доларів США.

Таким чином, заборгованість до стягнення становить 56002,49 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20 листопада 2015 року становить 1379341,33 грн.

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №Д 06-02-154 МК від 16 серпня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 56002,49 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20 листопада 2015 року становить 1379341,33 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 20690,12 грн..

В судове засідання представники позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник ОСОБА_4 направив до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, просили суд про застосування строку позовної давності, оскільки останній платіж по погашенню заборгованості по кредиту було здійснено 22 квітня 2009 року.

В судовому засіданні представник третьої особи служба у справах дітей та сімї Броварської міської ради Київської області ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку зі спливом строку позовної давності.

Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №Д 06-02-154 МК від 16 серпня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, остання отримала кредит у розмірі 25000,00 доларів США на термін до 14 серпня 2009 року (а.с.10-12).

Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобовязання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Станом на 19 січня 2016 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в розмірі 84962,28 доларів США, яка складається із наступного: 15187,80 доларів США заборгованість за кредитом, 28661,74 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 41112,74 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 28959,79 доларів США, яка була задоволена судовим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2010 року з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 56002,49 доларів США.

Таким чином, заборгованість до стягнення становить 56002,49 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20 листопада 2015 року становить 1379341,33 грн. (а.с.3-6).

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №Д 06-02-154 МК від 16 серпня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №06-02-154 П від 16 серпня 2006 року (а.с.13).

11 січня 2016 року повідомленням за №30.1.0.0/2-60817LESA00G0 позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із вимогою про погашення боргу за кредитом (а.с.7-9).

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 4 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено, що останній платіж по погашенню заборгованості за кредитним договором №Д 06-02-154 МК від 16 серпня 2006 року було здійснено відповідачем ОСОБА_1 22 квітня 2009 року, що підтверджується випискою з особистого рахунку відповідача.

З даним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Броварського міськрайонного суду Київської області 29 січня 2016 року, а отже позивач звернувся до суду із пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 257, 267, 526, 530, 629, 1050 ЦК України, ст.ст. 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя особа: служба у справах дітей та сімї Броварської міської ради Київської області про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський