Справа № 346/1303/16-ц
Провадження № 2/346/628/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі:

Головуючого судді: Обідняка В..Д

секретаря: Максим'юк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воронської сільської ради про визнання права власності на спадекове майно та про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 03.05.2013 року померла його мати - ОСОБА_2, яка була власником житлового будинку з господарськими спорудами в с. Ворона по вул. М.Підгірянки, 62, Коломийського району та мала в постійному користуванні земельну ділянку.

Померла залишила заповіт, посвідчений секретарем Воронської сільської ради, яким все своє майно заповіла позивачу.

З метою оформлення спадщини він звернувся в Державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва йому відмовлено, оскільки спадкове майно було колгоспним двором та в спадковому майні є самочинне будівництво.

Оскільки інших спадкоємців, які б претендували на майно померлого немає, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок за вищезазначеною адресою та на самочинну добудову до житлового будинку.

Позивач в судове засідання не з"явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що з позовними вимогами згідний, а справу просить заслухати в його відсутності.

Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 392 ЦК України, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1268 ч. 1 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її і, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно ст. 331 ч. 2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно ст. 376 житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що 03.05.2013 року померла мати позивача - ОСОБА_2, яка була власником житлового будинку з господарськими спорудами в с. Ворона по вул. М.Підгірянки та мала в постійному користуванні земельну ділянку.

Померла залишила заповіт, посвідчений у Воронській сільській раді за № 2, згідно якого все своє майно заповіла позивачу.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду ід 20.02.2014 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2, оскільки в свідоцтві про смерть змінено букву в прізвищі з "Голіндей" на "Голендей".

З метою оформлення спадщини він звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері в Державну нотаріальну контору, однак у видачі свідоцтва йому відмовлено, оскільки спадкове майно було колгоспним двором та в спадковому майні є самочинне будівництво.

Станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку були зареєстровані - ОСОБА_2 та брат позивача ОСОБА_3, який помер 20.12.2008 року.

В спадкове майно входить домоволодіння по вул. М.Підгірянки, 62 в с. Ворона, яке складається згідно технічного паспорта з наступного: житловий будинок. площею 75, 7 кв.м. (А), прибудова площею 32,2 кв.м. (А1, вказана як самочинна), вбиральня (В), сарай (Г), сарай (Д), гараж (Е), криниця (№1), огорожа (№ 2-3), інвентаризаційна вартість всього майна становить 206957 грн.

Вартість самочинної забудови - 89546 грн.

Суд вважає, що оскільки позивач є єдиним спадкоємцем, то за ним слід визнати право власності на спадкове майно після смерті матері. Крім того, враховуючи, що самочинна добудова до житлового будинку не порушує прав інших осіб, так як збудована на великій відстані від меж суміжників-сусідів, що відображено в технічному паспорті домоволодіння, то за позивачем слід визнати право власностсті на самочинну добудову.

Встановлене судом підтверджується копією заповіту, копією свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про право власності, копією довідки сільської ради № 551, копією технічного паспорту на домоволодіння, копією витягу з інвентаризаційних матеріалів, копією рішення суду та іншими перевіреними в суді доказами.

На підставі ст.ст. 316, 319, 321, 328, 331, 376, 392, 1222, 1268 ЦК ЦК України та керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на самочинну добудову (А1) до житлового будинку по вул. М.Підгірянки, 62 в с. Ворона, Коломийського району та право власності на спадкове майно після смерті матері - ОСОБА_2, яке складається з домоволодіння по ву. М. Підгірянки, 62 в с. Ворона, Коломийського району, Івано-Франківської області, а саме: житлового будинку (А) - площею 75, 7 кв.м, добудови до будинку (А1) - площею 32,2 кв.м., вбиральню (В), сарай (Г), сарай (Д), гараж (Е), криницю "№1", огорожу "№ 2-3", загальною вартістю домоволодіння разом з самочинною добудовою - 206 957 грн.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Обідняк В. Д.