Справа № 291/182/16-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2016 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Нейла В.М.

з участю секретаря - Герасимчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Ружині справу за позовом ОСОБА_1 до Рогачівської сільської ради Ружинського району про визнання права власності на спадкове майно

встановив:

18.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області померла його мати ОСОБА_2.

Після смерті матері відкрилась спадщина, єдиним спадкоємцем за законом є позивач.

Однак, коли позивач звернувся до нотаріальної контори стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та господарськими будівлями та спорудами: погріб з шийкою, веранда, сарай, сарай, сарай, гараж, літня кухня, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, йому було відмо-

влено, в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, що підтверджується письмовою відмовою у вчиненні нотаріальних дій.

На даний час позивачк має намір отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний житловий будинок, однак зробити цього не може із-за відсутності правовстановлюючого документа на нього. Просить суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно.

В суд позивач направив заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність та підтримав позовні вимоги.

Зарудинецька сільська рада Ружинського району подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність її представника, позовні вимоги визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з по господарськими книгами ОСОБА_2, яка до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала у житловому будинку по АДРЕСА_1 у 1924-1978 роках власною працею та власними коштами спорудила вказаний житловий будинок з господарськими спорудами, який відносився до суспільної групи колгоспних дворів і до своєї смерті проживала в ньому, володіла та користувалася ним, але за життя належним чином не оформила право власності на житловий будинок з господарськими будівлями.

Зазначені правовідносини регламентуються:

- чинними на час їх виникнення ч.1 ст.120, ч.2 ст.123 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), згідно з якими колгоспний двір має у власності житловий будинок, який належить його членам на праві сумісної власності, та ст.127 цього самого кодексу, за змістом якої особиста праця є підставою законного набуття права власності, в тому числі членами кол-госпного двору та двором в цілому;

- ч. 2 ст.256 ЦПК України, за якою факт набуття права власності може бути встановлений судом у разі не визначення законом іншого порядку його встановлення та для забезпечення виникнення особистих майнових прав фізичних осіб.

Факт належності спадкового майна - житлового будинку в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 підтверджується довідкою №203 від 16.02.2016 р., виданою Зарудинецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області (а.с.14).

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 26.02.2015 року виконавчим комітетом Зарудинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області, стверджується, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Зарудинці Ружинського району Жи-томирської області (а.с.4).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 03.05.1971 року позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області, а його батьками є: ОСОБА_3 і ОСОБА_2

( а.с.27).

Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_4, виданого Ружинським РВ

УМВС України в Житомирській області 25.12.1996 року, прізвище, ім'я по батькові позивача- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті.

Оскільки ОСОБА_2 у 1924-1978 роках власною працею та власними коштами законно фактично створила власність на житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1, але за життя юридично не набула її в зв`язку з непроведенням державної реєстрації, то позивачці як її спадкоємцю через відсутність іншого визначеного законом порядку факт законного набуття за життя спадкодавцем права власності на нерухомість необхідно встановити рішенням суду.

З технічного паспорта виготовленого Бердичівським міжміським бюро технічної інвента - ризації від 22.12.2015 року та довідки № 115 від 22.01.2015 року вбачається, що в АДРЕСА_1 розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: погріб з шийкою, веранда, сарай, сарай, сарай, гараж, літня кухня, правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок не оформлені, загальна площа вказаного будинку становить 68,7 кв.м, а житлова площа - 37,7 кв.м. (а.с.6-12).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки - 55159223, дата, час формування - 15.03.2016 вбачається, що правовстановлюючі документи на вказаний вище жилий будинок відсутні (а.с.30).

Позивач, як встановлено судом, у встановлений законом строк прийняв спадщину після смерті спадкодавця, що підтверджується спадковою справою № 17/2015 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Проте, як вбачається з постанови приватного нотаріуса Ружинської районного нотаріального округу Ходаківської Л.М. № 21/02-31 від 12.02.2016 р., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок (а.с.5).

Інші спадкоємці відмовилися від належної їм частки спадщини після смерті ОСОБА_2, що підтверджується спадковою справою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.(а.с.21-26).

Тому суд, виходячи з вищевказаного, а також з положень ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», якою передбачено, що рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, задовільняє позовні вимоги про визнання за позивачем права на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.1216,1222,1258,1261,1268,1296 ЦК України, ст.ст.209,212,213,215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на спадкове майно ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2:

-на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: погріб з шийкою, веранда, сарай, сарай, сарай, гараж, літня кухня, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. М. Нейло.