Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2016 Справа №607/12751/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

за участю секретаря судового засідання: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, надалі відповідач, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 14.06.2014р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №804.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, з відповідачем не склалося сімейне життя, проживають окремо, ОСОБА_2 постійно вчиняє сімейні скандали, застосовує фізичну силу до неї та її матері, під час перебування в стані алкогольного сп'яніння пробував застосовувати силу до новонародженого сина, не поважає її, ображає, а тому збереження шлюбу є неможливим і шлюб потрібно розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подав.

Тому, суд в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів і постановляє заочне рішення.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 14 червня 2014 року, актовий запис №804, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.06.2014р.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився син ОСОБА_4.

Між подружжям склалися неприязні відносини, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, протягом наданого терміну на примирення думка ОСОБА_1 щодо розірвання шлюбу не змінилася і вона категорично підтримує своє рішення щодо розірвання шлюбу, подальше перебування сторін у шлюбі суперечить її інтересам, що має істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Частина 2 статті 110 Сімейного кодексу України передбачає, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу 27.07.2015р., будучи вагітною, станом на дату розгляду справи у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2. народився син ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 04.02.2016р.

Слідчим Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області 09.07.2015р. були внесенні відомості до ЄРДР по заяві ОСОБА_1 щодо нанесення її чоловіком ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, будучи вагітною. Згідно Виписки з історії Тернопільської комунальної лікарні №2 від 14.07.2015р. ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні з 09.07.2015р. по 14.07.2015р. із загрозою викидня, вагітність 12-13 тижнів, струс головного мозку, множинні гематоми лобної, тім'яної і потиличної ділянки.

Відповідно до листа Тернопільського відділу поліції від 16.02.2016р. №2114, звернення ОСОБА_1, здійснене в Тернопільський ВП ГУ НП в Тернопільській області про те, що її чоловік ОСОБА_2 по місцю проживання наніс тілесні ушкодження, прийняте і зареєстроване в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень 15.02.2016р. В ході перевірки було встановлено, що між сторонами виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_2 виражався в адресу ОСОБА_1 нецензурними словами, погрожував фізичною розправою та спричинив незначні тілесні ушкодження, при цьому чинив моральний та психологічний тиск.

В судовому засіданні позивач зазначила, що її чоловік, будучи в нетверезому стані при сімейному скандалі неодноразово застосовував як до неї, так і до її матері фізичну силу, кидав в новонародженого сина ОСОБА_4 різні речі, кричав на нього.

Вищенаведені обставини на думку суду слід віднести до передбачених в ст. 110 СК України, за наявності яких можна застосувати положення частини 2 статті 110 цього Кодексу щодо розірвання шлюбу при недосягненні дитиною одного року.

З врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 10, 60, 169, 212, 218, 226, 232, 233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 110, 112, 114 Сімейного кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

2.Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстрований 14 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №804.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Тернопільського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяЮ. І. Дзюбановський