Справа № 296/1397/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" лютого 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Шалоти К.В.,

за участю секретаря Яковенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання головного державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_1, про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,-

В С Т А Н О В И В :

16.02.2015 року старший державний виконавець Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ ОСОБА_1 за погодженням начальника Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ ОСОБА_3, звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подання обґрунтовується тим, що на виконанні в Корольовському ВДВС Житомирського МУЮ перебуває виконавче провадження за виконавчим листом №2-2807, виданим 21.09.2007 Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, 27.05.1997 року, в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.07.2007 р. до досягнення дитиною повноліття. Вказується, що заборгованість по аліментах станом на 27.05.2015 р. становить 16365,99 грн.

Посилаючись на те, що у рамках виконавчого провадження державним виконавцем вжито необхідні заходи щодо виконання рішення, а саме направлено виклики по місцю проживання про явку до відділу ДВС, 11.02.2014 р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону його відчуження, 18.10.2015 р. направлено постанову про примусовий привід до Житомирського МВ УМВС, здійснено запит до УДМС України в Житомирській області згідно відповіді якого боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії АМ №122382 від 28.03.2001 р., у звязку з чим державний виконавець просив тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу виконавчої служби.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідного до пункту 2 статті 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні, зокрема судових рішень, покладається на Державну виконавчу службу України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Слід зауважити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення боржника від їх виконання.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Разом з тим, як вбачається з матеріалів доданих до подання державного виконавця Корольовського відділу ДВС Житомирського МУЮ ОСОБА_1 по виконавчому провадженню ВП №45845611, відкритому ще 16.12.2014 року, останні окрім запитів державного виконавця до органів державної влади, зокрема ДПС України, ПФУ України, Житомирському міському центру зайнятості, Центру надання послуг, повязаних з використанням транспортних засобів та УДМС України в Житомирській області та виклику на імя ОСОБА_2 від 16.12.2014, не місять жодних доказів його направлення боржнику, або будь-якого іншого доказу належного виклику боржника до державного виконавця, чи взагалі повідомлення боржника про факт існування виконавчого провадження.

Водночас, суд не приймає до уваги надане державним виконавцем зобовязання ОСОБА_6 про явку її чоловіка - ОСОБА_2 до ДВС у м.Житомирі, відібране в ході виконання Житомирським МВ УМВС України постанови державного виконавця про примусовий привід ОСОБА_2 від 08.10.2015, оскільки останнє надане сторонньою особою, а не боржником та відповідно не може свідчити про належне сповіщення боржника ОСОБА_2 про виклик до державного виконавця.

При цьому, невиконання Житомирським МВ УМВС України постанови про примусовий приводу боржника від 08.10.2015 р. та неповідомлення останнім про причини неможливості здійснити такий привід, лишилося державним виконавцем поза увагою.

Жодних інших доказів на підтвердження ухиляння боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язання по сплаті аліментів матеріали подання державного виконавця не містять.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що подання головного державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа не містить об'єктивних доказів ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов'язань, а тому подання задоволенню не підлягає як передчасне та необґрунтоване.

Керуючись ст. ст. 10, 212-214, 377-1 ЦПК України, п.2 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_1, про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя К. В. Шалота