Справа № 203/6751/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Карпенка С.Ф.

при секретарі - Штефані Д.Г.

за участю представника позивача- Леднянського О.Ф.

відповідача- Кунат Т.В.

представника відповідача- Шпорта О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2015 року до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська звернувся позивач ОСОБА_1 з вищевказаним позовом, посилаючись на слідуючи обставини.

Позивач є власником квартири за адресою АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_2 проживає у вище розташованій квартирі № 79 вказаного будинку.

26 жовтня 2015 року квартира позивача була залита гарячою водою з системи опалення квартири відповідачки, при цьому були пошкоджені матрац, підлогове коврове покриття, підлога в кімнаті, кухні та передпокої, стеля в передпокії, вхідні деревяні двері.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на його користь суму матеріальної шкоди- 7772 грн. 55 коп. та моральної шкоди- 3000 грн.

В процесі розгляду справи позов був уточнений. Посилаючись на те, що після залиття внаслідок просочування брудної води з перекриття та стіни, що відгорожує передпокій від кімнати на стелі кімнати вздовж всієї стіни зявились плями, межі яких з часом стають більш темнішими, шпалери в кімнаті час від часу відокремлюються, просив стягнути матеріальну шкоду в розмірі 12824 грн. 47 коп. та моральну шкоду- 3000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали. Не заперечуючи факт залиття 26 жовтня 2015 року, вказали, що наслідки залиття були значно меншими, ніж вказує позивач. Відповідачка здійснила заходи щодо відшкодування завданої шкоди. Так, вона придбала громадянці ОСОБА_3, що орендує квартиру позивача, пошкоджений її матрац та сплатила їй 400 грн. за дві доби проживання за межами залитої квартири. Позивачу було здійснено повну хімчистку залитого килимового покриття, здійснено заміну пошкодженого ДВП-покриття підлоги на нове. Представникам позивача було запропоновано здійснити регулювання дверних петель на вхідній двері та оброблення стін антигрибковим засобом, проте представники позивача відмовились від запропонованого. Представникам пропонувалось отримати за ці роботи грошима 700 грн. Однак, ті відмовились від цього і вподальшому передали їй претензію на суму 7772 грн. 55 коп. З претензією вона не погодилась. Представники позивача запропонували їй заплатити хоча б 3500 грн. 00 коп., вона від цього також відмовилась.

Вважають, що стороною позивача завищена завдана шкода, яка відповідачкою фактично була відшкодована, а надані позивачем докази є неналежними і недопустимими.

Суд, вислухав сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Позивачка є єдиним власником квартир за адресою АДРЕСА_1, що підтверджено договором купівлі-продажу від 10 липня 1996 року (а.с.4), технічним паспортом (а.с.5).

Відповідачка проживає у вище розташованій квартирі № 79 вказаного будинку, що підтверджується адресною довідкою від 12.01.2016р. (а.с.20) і відповідачкою не заперечується.

26 жовтня 2015 року квартира позивача була залита гарячою водою з системи опалення квартири відповідачки. Відповідачка не заперечує, що залиття мало місце в місті підєднання сушарки для рушників до системи опалення в квартирі відповідачки.

Вона не заперечує, що при цьому були пошкоджені матрац, залиті підлогове коврове покриття, підлога в квартирі позивача.

Тобто, сам факт залиття квартири позивача не оспорюється.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В той же час, позивач, на підтвердження своїх позовних вимог стосовно стягнення матеріальної шкоди, не надав суду докази, які б могли бути визнані належними.

В акті від 29 жовтня 2015 року (а.с.6) вказано, що даний акт складався майстром КП «ЖГ Кіровського району» ОСОБА_4 та зам.директора ОСОБА_5 з виходом на місце за адресою позивача, при обстежені виявлені сліди залиття на стінах та на стелі:

-в передпокії стіни- 5,52 кв.м., стеля- 3,9 кв.м.,( оклеені паперовими шпалерами), двері розбухли і перекошені;

-кухня- стіни 3,75 кв.м., (оклеені паперовими шпалерами), підлога- залито 2,2 кв.м.;

-кімната- підлога- 9 кв.м.

В той же час, свідок зі сторони позивача ОСОБА_3. в судовому засіданні підтвердила, що оглядалась квартира не в складі вказаних осіб, а лише однією жінкою, що підтверджує позицію відповідача щодо неналежні докази позивача справі.

Не є належним доказом локальний кошторис на ремонт квартири (а.с.7-9), оскільки віна здійснений на підставі висновків того ж акту, в кошторисі бездоказово вказані явно завищені розміри та кількість пошкодженого, необхідних ремонтних робіт та матеріалів, які значно відрізняються від вказаного навіть у вищевказаному акті. В кошторисі зокрема вказані пошкоджені матеріали, які навіть фактично не існували в квартирі позивача, як то пластикові плінтуси та необхідність здійснення їх ремонту, що також вказанує на необєктивність кошторису.

Не приймається до уваги і додатково наданий позивачем розрахунок шкоди (а.с.50-51), оскільки він не є аргументованим, виконаний особисто представником позивача, він містить посилання на нові пошкодження в квартирі, які нічим не зафіксовані і не підтверджені.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердила, що вона з весни 2015 року орендує квартиру позивача, стан квартири дійсно був незадовільний, тому вона за власні кошти поступово здійснювала ремонт за власні кошти, а не за кошти позивача (при цьому жодних матеріальних претензій не предявляє). Вона не заперечує, що відповідачка дійсно придбала пошкоджений при залитті її матрац , сплатила їй кошти- 400 грн. за дві доби вимушеного проживання в іншій квартирі, та що працівники відповідачки здійснили заміну пошкодженої підлоги в квартирі за кошти відповідачки.

Свідки зі сторони відповідачки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили вказане.

Свідок ОСОБА_8 також пояснила, що вона є старшої у підїзді, де проживають сторони, давно знає позивача, який вкрай недбало ставився до стану своєї квартири, яка неодноразово заливалась, шпалери в квартирі зокрема частково були відсутні, належний ремонт там не здійснювався.

Стороною позивача не надано належних доказів розміру завданої шкоди. Суд не може приймати рішення на припущеннях.

Суд звертає увагу, що в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України в судовому засіданні також розяснювалось, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Зокрема, стороні позивача надавався час для підготовки і можливості звернення з належним клопотанням про проведення можливих експертиз тощо, однак це було ігноровано.

За таких умов, суд відмовляє в задоволенні вимог стосовно стягнення матеріальної шкоди.

Позивач також просив суд стягнути на його користь з відповідачки моральну шкоду. Такі вимоги позивача ґрунтуються на законі. Безспірно встановлено, що залиттям квартири позивачу спричинена моральна шкода. Наявність обєктивного факту залиття та завдання матеріальної шкоди позивачу, свідчить беззаперечно про завдання йому моральних переживань, стресів. Це призвело до його моральних страждань, що полягають у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням його майна, житлові умови погіршились, позивач вимушений звертатися до суду за захистом порушеного права. Порушення прав позивача спричинено саме відповідачкою, яка допустила залиття квартири.

Разом з тим, при визначені розміру моральної шкоди, суд враховує і принципи розумності та справедливості і приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині в розмірі 1500 гривень.

Судові витрати позивачу повинно стягнути з відповідачки у відповідності до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11, 57-64, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 22,23, 319, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (інн. НОМЕР_1), в рахунок відшкодування моральної шкоди- 1500 грн., за сплачений судовий збір- 551 грн. 20 коп., всього стягнути 2051 (дві тисячі пятдесят одну) грн. 20 коп.

В решті позовних вимог відмовити, у звязку з необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Карпенко С.Ф.