Номер провадження: 22-ц/785/2741/16
Головуючий у першій інстанції Балан М.В.
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Станкевича В .А.

при секретарі Желєзнові В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 27. 01. 2016 р.,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 27. 01. 2016 р. заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 від 26. 10. 2015 р. про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, повернуто представнику стягувача у зв'язку з непідсудністю Кілійському районному суду Одеської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, представник ОСОБА_4, просить скасувати ухвалу суду, яка винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на положення ст. 110 ЦПК України і постановити рішення, яким задовольнити заяву на видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_2, представник ОСОБА_4, підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Згідно зі ст. 97 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Ст. 109 ч. 2 ЦПК України встановлено, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Але згідно з ч. 1 ст. 110 (Підсудність справ за вибором позивача) ЦПК України позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, а за ч. 10 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування можуть пред'являтися за місцем знаходження його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

За ст. 110 ч. 14 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Коли заява не підсудна цьому суду, то вона повертається заявнику на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 з заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з посиланням на ст. 110 ч. 1 ЦПК України, за якою така заява може пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

За вимогами ж ст. 98 ч. 2 п. 2 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено ім'я (найменування) заявника та боржника, їхнє місце проживання або місцезнаходження.

У вказаній заяві стосовно сторін спору зазначено:

-«Заявник: ОСОБА_4, реєстрація: буксира LIMILESS» (ІМО № НОМЕР_1, прапор - Молдова), адреса для листування: АДРЕСА_1»;

-«Боржник: Camelot Freight Service ltd … Адрес: 3110, Кипр, м. Лімассол, вул. Кринон, 16».

Тобто, у вказаній заяві ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 не зазначено місце проживання або місцезнаходження заявника ОСОБА_4, що є обов'язковим в силу положень ст. 98 ч. 2 п. 2 ЦПК України.

За відсутності зазначення у заяві ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 місця проживання або місцезнаходження заявника ОСОБА_4 ця заява є неналежно оформленою і оскільки вона не відповідає вимогам ст. 98 (Форма і зміст заяви про видачу судового наказу) ЦПК України судом до неї мали бути застосовані положення ст. 98 ч. 6 ЦПК України щодо застосування положень ст. 121 ЦПК України шляхом постановлення ухвали про залишення вказаної заяви без руху для усунення вказаних недоліків у встановлений судом строк.

Крім того, підстави для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу чи її повернення регламентовані ст. 100 ЦПК України, з урахуванням яких суд має вирішувати питання щодо прийняття заяви про видачу судового наказу.

Оскільки ж судом вказану заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 не було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків заяви, зокрема, щодо зазначення в ній місця проживання або місцезнаходження заявника ОСОБА_4, то до зазначення самим заявником даних про його місцепроживання/місцезнаходження вирішення питання щодо підсудності заяви навіть за витребуваних за ініціативою суду даних про місце реєстрації ОСОБА_4 є передчасним.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції порушив встановлений законом порядок при вирішенні питання щодо прийняття заяви ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, та передчасно прийшов до висновку про повернення цієї заяви заявнику.

Відповідно ж до ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин вказана ухвала суду підлягає безумовному скасуванню з передачею питання щодо прийняття заяви ОСОБА_2, представника ОСОБА_4, про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, на новий розгляд з урахуванням положень ст. 100 ЦПК України.

Що стосується прохання в апеляційній скарзі щодо постановлення рішення, яким задовольнити заяву на видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, то це питання не відноситься до повноважень апеляційної інстанції за результами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення вказаної заяви з підстав недотримання правил підсудності, а відноситься до компетенції суду першої інстанції при розгляді заяви по суті.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 2 , 312, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Скасувати ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 27. 01. 2016 р. і направити заявою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, на новий розгляд для вирішення питання щодо її прийняття.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

О. Д. Варикаша

В. А. Станкевич