Ухвала

іменем україни

17 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортінг» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10, третя особа - Служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, виселення, зобов'язання зняти з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10, на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ТОВ «Спортінг» звернулось до суду із зазначеним позовом та після неодноразових уточнень позовних вимог просило: зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10, усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, а саме: будівлями та спорудами Стрілецького стенду, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10, та будь-яких інших осіб, які мешкають на момент виселення в будівлях та спорудах Стрілецького стенду, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати Овідіопольський районний сектор головного управління державної міграційної служби України в Одеській області зняти ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10, та будь-яких інших осіб з реєстрації з належного йому нерухомого майна, а саме: будівель та споруд Стрілецького стенду, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначало, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 21 травня 2003 року ТОВ «Спортінг» є власником цегляної адмінбудівлі літ. «А, а, аІ», загальною площею 329,5 кв. м, вбиральні літ. «В», генераторної літ. «Г», трьох готелів літ. «Д», «Ж», «Л, л, лі, Щ, щ, щІ», спортзалу літ. «Е», санвузлу (вбиральня, душ) літ. «З», будівлі охорони літ. «О», складського приміщення літ. «Т. т», споруджень № 1-21, розташованих на земельній ділянці державної власності площею 2 195,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1.

Упродовж тривалого часу відповідачі незаконно, без будь-яких документів проживають в нежилих будівлях та спорудах Стрілецького стенду, не бажають укладати договори оренди цих приміщень та ігнорують будь-які законні вимоги власника щодо усунення перешкод у користуванні своїм майном.

Деякі з відповідачів, не маючи жодних документів, що підтверджують їх право на проживання у цих приміщеннях, зареєструвалися за місцем свого проживання.

Відповідачі спричинили значну шкоду майну, також здійснили самочинні реконструкції та добудови до об'єктів Стрілецького стенду, не отримуючи жодних дозволів від власника цих будівель та компетентних державних органів.

Упродовж тривалого часу відповідачі оспорювали право власності позивача на це нерухоме майно, ставили питання про визнання за ними права власності на реконструйовані та добудовані об'єкти.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10, усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, а саме: нежитловими будівлями та спорудами Стрілецького стенду, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10, та будь-яких інших осіб, які проживають на момент виселення в нежитлових будівлях та спорудах Стрілецького стенду, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У решті позову відмовлено

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10, просять зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом установлено, що у зв'язку із трудовими відносинами деяких відповідачів останні впродовж тривалого строку проживають у нежитлових будівлях Стрілецького стенду.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 21 травня 2003 року ТОВ «Спортінг» є власником цегляної адмінбудівлі літ. «А, а, аІ», загальною площею 329,5 кв. м, вбиральні літ. «В», генераторної літ. «Г», трьох готелів літ. «Д», «Ж», «Л, л, лі, Щ, щ, щІ», спортзалу літ. «Е», санвузлу (вбиральня, душ) літ. «З», будівлі охорони літ. «О», складського приміщення літ. «Т. т», споруджень № 1-21, розташованих на земельній ділянці державної власності порщею 2 195,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1.

Ці будівлі та споруди Стрілецького стенду ТОВ «Спортінг» придбало у Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно - це нежитлова будівля, будівлі та споруди Стрілецького фонду за вказаною адресою.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 липня 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2005 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 грудня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_12, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_13, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_14, ОСОБА_15, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_16, ОСОБА_17, що діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_5, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 до Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, виконкому Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, ТОВ «Спортінг» про визнання частково недійсними: записів у технічному паспорті, розпорядження, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, договору купівлі-продажу; зобов'язання вчинити дії, установлено, що ордерів або будь-яких документів на вселення до приміщень Стрілецького стенду відповідачі не отримували, ці приміщення є нежитловими, крім того, вони є об'єктами дозвільної системи та згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 1992 року на території спортивних стендів забороняється розміщення житлових будинків та проживання в них громадян. Крім того, з цих рішень убачається, що власником усіх приміщень на території Стрілецького стенду є позивач, а відповідачі не мають права власності на об'єкти нерухомості за вказаною адресою.

У зв'язку з тим, що відповідачі оспорювали право власності позивача на це майно, проживають у ньому без правовстановлюючих документів, позивач у травні 2015 року надіслав відповідачам лист з проханням з'явитися до товариства для укладання договорів оренди займаних ними приміщень або про його звільнення. Однак ці вимоги позивача виконані не були.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Матеріалами справи також встановлено, що відповідачі проживають у цих приміщеннях незаконно, без будь-яких документів, здійснюють незаконну реконструкцію приміщень та відмовляються від укладання договору оренди з позивачем.

ТОВ «Спортінг» виявило намір на власний розсуд користуватися своєю власністю, тому вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення відповідачів із приміщень Стрілецького стенду є обґрунтованими.

Указана правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року № 6-92цс15 та відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Вирішуючи справу, суд дійшов висновку про те, що у розумінні ст. 191 ЦК України Стрілецький стенд є єдиним майновим комплексом, а позивач як його власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні будь-якою будівлею, що знаходиться на території Стрілецького стенду.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10, відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Ю.Г.Іваненко

В.І.Мартинюк