Провадження № 2/235/785/16
Справа №235/1185/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 березня 2016 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №7 м. Красноармійська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що їй належить житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу будинку від 28 березня 2005 року, де вона проживає разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_3. Від шлюбу є рідний син - ОСОБА_2, який з 06 квітня 2015 року перебуває зареєстрованим як за постійним місцем свого проживання в її будинку, за вказаною адресою. Жодного дня, ні до факту реєстрації постійного місця проживання ні після цього Відповідач ОСОБА_2 не проживав в будинку як за постійним місцем реєстрації. Після одруження син виїхав з будинку і почав проживати зі своєю сім'єю окремо. Останнім часом він мешкає за адресою: АДРЕСА_2

Згідно довідки голови квартального комітету №1 Красноармійської міської ради від 09.02.2016 року встановлено, що ОСОБА_2 перебуває зареєстрованим, але не проживає - з квітня 2015 року. Відповідач - ОСОБА_2 втратив право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке він має право займати, визначається його власником.

До члена сім'ї позивачки згідно цивільного законодавства та Житлового кодексу Української PCP (ч. 2 ст. 64 ЖК) відноситься відповідач її син ОСОБА_2, який до одруження мешкав в її будинку і в нього було виділено окреме приміщення для користування, але після його добровільного виїзду, і відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України він як член сім'ї втратив своє право на користування цим житлом у зв'язку з тим, що вже майже рік, а саме з квітня 2015 року, не проживає.

Домовленість (усна) з сином була про те що він при довгому перебуванні в іншому місті проживання зніметься з реєстрації, але зараз фізично зробити це неможливо, тому позивачка вимушена звертатися до суду та просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, свої інтереси уповноважила представляти свого представника. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник позивачки надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач до судового засідання не з'явився, на електронну адресу суду надіслав заяву про визнання позовних вимог, оскільки він не може знятись з реєстрації тому що знаходиться за межами країни.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії паспорту громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

Відповідно до копії паспорту громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року, у свідоцтві про народження батьками зазначені: мати - ОСОБА_1, батько - ОСОБА_3 (а.с.12).

Депутатом Красноармійської міської ради 08.02.2016 року складено акт про те, що ОСОБА_2 не мешкає за адресою:АДРЕСА_1 (а.с.13).

Будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2005 року (а.с.14).

Згідно довідки голови квартального комітету від 09.02.2016р. ОСОБА_2 за даною адресою зареєстрований, але не мешкає (а.с.17).

Згідно із ст. 2 ЖК України, завданням житлового законодавства є регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією України права громадян на житло.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути продовжений наймодавцем, а в разі спору судом.

Відповідно до ч.2 ст. 107 ЖК України, наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів.

Оскільки відповідач позов визнає, а також ураховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у будинку оскільки виїхав за межі країни, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, підлягають задоволенню.

За таких обставин, відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком 47 по вулиці Западна у місті Красноармійську на підставі рішення суду.

Керуючись ст. ст.10, 15, 60, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

В судовому засіданні 3 березня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частину. Повний текст рішення виготовлено 8 березня 2016 року.

Суддя