АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2725/16 Справа № 201/647/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ткаченко Н. В. Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2016року

по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором поставки, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором поставки.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2016 року у відкритті провадження в частині позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 232 070 грн. та 100 грн. - відмовлено.

В апеляційній скарзі фізична особа - підприємець ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2016 року та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Судом першої інстанції встановлено,що з договору поставки № БТ-00309 від 26.07.2012 року вбачається,що він укладений між двома суб'єктами господарювання - ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 та є господарським договором, а тому усі суперечки, які виникають між сторонами з приводу виконання умов даного договору підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Крім того, позивачем у якості другого відповідача залучено до участі у справі поручителя ОСОБА_4, яка відповідно до умов договору поруки від 26.07.2012 року відповідає перед ФОП ОСОБА_2 лише в межах 100 грн. Усі суперечки з приводу неналежного виконання поручителем умов договору поруки підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Враховуючи, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 та позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_4 є неоднорідними, через те, що відповідачка ОСОБА_4 несе відповідальність за неналежне виконання умов договору лише в межах суми 100 грн., характер співучасті спільних матеріальних правовідносин дозволяє розглянути справу по відношенню до будь-якого із відповідачів в окремому процесі, а також приймаючи до уваги, що кожна з вимог заявлених позивачем підлягає розгляду за правилами різних видів судочинства та інший порядок для їх розгляду не встановлений, то суд першої інстанції правомірно відмовив у відкритті провадження в частині позовних вимог ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 232 070грн. та в сумі 100 грн., роз'яснивши позивачеві його право звернутися з даним позовом до Господарського суду відповідно до правил підсудності, встановлених ст.15,16 ГПК України.

Приведені в апеляційній скарзі доводи фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича