Справа № 415/2329/16-ц Провадження № 2/415/1132/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.16 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Дьоміновій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся з позовом до відповідача про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 13 березня 1997 року померла його мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори, реєстр № 1-7295. Він фактично прийняв спадщину, бо на час смерті матері проживав разом з нею, оскільки мати хворіла, перенесла інсульт та потребувала постійного догляду. Він продовжує користуватися спадковим майном до теперішнього часу, але не отримав своєчасно свідоцтво про спадщину за законом. Постановою від 13.05.2016 року ОСОБА_3 державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори завела спадкову справу № 260/97, але архів нотаріальної контори за 1969-2000 роки був переданий до Луганського обласного нотаріального архіву, який в теперішній час знаходиться на непідконтрольній владі території. Інших спадкоємців немає.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні не була присутня, підтримала позовні вимоги, просила справу слухати за її відсутності, про що надала суду письмову заяву.

Представник відповідача у судовому засіданні не був присутнім, позов визнав, справу просив слухати за його відсутності, про що надав суду письмову заяву.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно копії свідоцтва про смерть серія 1-ЕД № 072487 ОСОБА_2, померла 13.03.1997 року , актовий запис № 482 ( а.с.5) Відповідно копії свідоцтва про смерть серія III-ЕД № 411571 ОСОБА_5, , помер 05.05.1991 року , актовий запис № 622 ( а.с.6) Із копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6, померла 17.07.2003 року, актовий запис № 97( а.с.7). Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що його батьками вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ( а.с.8) Із копії договору купівлі-продажу від 25.12.1991 року вбачається, що ЖЕО УЖКГ продав, а ОСОБА_2 купила 27/100 частини жилого будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами , розташованого за адресою м. Лисичанськ, вул. Лобачевського, буд. 2 ( а.с.10-11). Із довідки голови вуличного комітету вбачається, що за адресою Лисичанськ, АДРЕСА_2 ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_2, матірю, на день її смерті та проживає по теперішній час в даній квартирі ( а.с.13) Постановою ОСОБА_3 державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори від 13.05.2016 року ОСОБА_1 з питання отримання свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки немає можливості отримати інформацію, необхідну для вчинення нотаріальної дії через неможливість перевірити чи зверталися спадкоємці з заявою про прийняття спадщини, оскільки архів Лисичанської державної нотаріальної контори за 1969-2000 року передано до Луганського обласного нотаріального архіву ( а.с.15)

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР( ред. 1961р.) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належної с спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( 1961р.) визнається , що спадкоємець прийняв спадщину, 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як позивач позбавлений можливості оформити спадщину у інший спосіб, а право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права на спадщину.

Керуючись ст. ст. 10, 11,60, 212-215,218 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 321, 392ЦК України, ст..ст. 548, 549 ЦК УРСР ( ред. 1961р.), ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року суд,

В И Р І Ш И В :

Прийняти визнання позову представником Лисичанської міської ради.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщина ОСОБА_1 спадщини після матері ОСОБА_2, померлої 13 березня 1997 року, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_3, Україна.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б.Чернобривко