У Х В А Л А

18 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І.,Лященко Н.П.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_4, третя особа - інспекція Державного архітектурного будівельного контролю у Закарпатській області, про зобов'язання знесення самочинного будівництва,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 7 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 19 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 знести гараж з надбудованим другим поверхом, що розміщений на закріпленій земельній ділянці до житлового будинку АДРЕСА_1, що побудований навпроти земельної ділянки площею 0,00551 га, власником якої є ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 24 липня 2002 року НОМЕР_1. Відстрочено виконання рішення суду строком на шість місяців з моменту набрання ним законної сили.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 січня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в указаній справі.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судового рішення порушується питання про скасування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 січня 2015 року та передачу справи на новий розгляд до суду касаційної інстанції з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 376 ЦК України;

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме частини п'ятої статті 328 ЦПК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада та 16 грудня 2015 року, а також ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 лютого 2015 року, 5 червня 2015 року, 17 червня 2015 року, 8 липня 2015 року.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, відмовляючи у відкритті провадження в указаній справі, виходив з того, що спірний гараж є самочинним будівництвом, оскільки в будинку АДРЕСА_1 знаходяться дві квартири: квартира № 2, що складає 54/100 будинку та належить на праві власності позивачам, а також квартира № 1, що складає 46/100 будинку й належить на праві власності відповідачці. Відповідачка за відсутності дозвільних документів будує гараж, чим порушує права інших співвласників будинку на користування двором, зокрема право на проїзд позивачів через двір до належної їм земельної ділянки, а тому спірний гараж із надбудованим другим поверхом підлягає знесенню.

Ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада та 16 грудня 2015 року, що надані заявницею як приклади, якими судові рішення судів апеляційної інстанції скасовані, а справи передані на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, не містять правової позиції щодо спірних правовідносин, а вказують на допущені судами апеляційної інстанції порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справ.

Порівняння змісту вказаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 лютого 2015 року, 5 червня 2015 року, 17 червня 2015 року, 8 липня 2015 року, що надані заявницею як приклади, відкрито касаційне провадження у справах про визнання договору укладеним, про зобов'язання вчинити дії, про заміну сторони виконавчого провадження, про розмежування земельної ділянки.

Оскільки вищевказаними судовими рішеннями не вирішувалися спори по суті, вони не можуть бути взяті до уваги як приклади неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

З огляду на викладене підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, встановлена пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_4, третя особа - інспекція Державного архітектурного будівельного контролю у Закарпатській області, про зобов'язання знесення самочинного будівництва за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 січня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
В.І. ОСОБА_9 Лященко