Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

суддів - Ковальчук Н.М., Григоренка М.П.,

секретаря судового засідання Коробчук А.М.,

за участю

представника позивача ПАТ „УкрСиббанк" Марковича Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Рівненської області апеляційну скаргу представника позивача публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів за користування кредитом та пені, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 33830 доларів 30 центів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 704916 гривень 99 копійок заборгованості за кредитним договором №0 від 13 грудня 2007 року та 16781 гривню 61 копійку пені.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 3654 гривні в рахунок відшкодування судового збору.

В апеляційній скарзі представник ПАТ „УкрСиббанк" вважає, що рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права без повного та всебічного дослідження доказів згідно норм чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню.

В доводах апеляційної скарги представник вказує, що суд задовольняючи позов банку повністю самовільно визначив у резолютивній частині гривневий еквівалент заборгованості позичальника чим змінив позовні вимоги банку щодо стягнення боргу у іноземній валюті.

В підтвердження своїх доводів покликається на положення ст.192, ч.ч.1,3 ст.533 ЦК України, а також ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 „Про систему валютного регулювання і валютного контролю" яка надає право на використання іноземної валюти у випадках та порядку встановлених законом.

Зазначає, що у додатках до позовної заяви належним чином засвідчена копію банківської ліцензії №75 від 24.12.2001 року та дозвіл на право здійснення валютних операцій банком за №75-2 від 19.11.2002 року з додатками.

Посилаючись на судову практику з розгляду судами цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин, вказує, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті.

За викладених обставин просить рішення місцевого суду в частині стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно у валюті заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом, а пеню у гривнях та понесені судові витрати.

Колегія суддів перевіривши рішення місцевого суду, доводи апеляційної скарги, матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 грудня 2007 року між АКБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого він отримав кредит в іноземній валюті в сумі 33500 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,4% річних та зобов'язався повернути в повному обсязі не пізніше 12 жовтня 2028 року.

В порядку забезпечення та виконання кредитного зобов'язання 13 грудня 2007 року між АКБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 було укладено самостійні договори поруки №165332, №165333 та №165334 у відповідності до яких, поручителі зобов'язалися перед кредитором, яким є позивач у справі, відповідати за виконання позичальником ОСОБА_2 усіх його зобов'язань в повному обсязі за кредитним договором №0 від 13 грудня 2007 року.

Відповідно до п.1.1. кредитного договору, банк зобов'язується надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 35500 дол. США та сплатити проценти в розмірі 12,4% річних за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів щомісячно 13 числа в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Банк належним чином виконав зобов'язання щодо видачі кредиту в іноземній валюті в сумі 35500 дол. США.

Всупереч виконання договірних зобов'язань відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 25 травня 2015 року його заборгованість становить 33830 доларів 30 центів США, яка складається з заборгованості по кредиту строкова 29239 доларів 92 цента США, заборгованість по кредиту прострочена 818 доларів 26 центів США, заборгованість по процентах за користування кредитом строкова 318 доларів 23 цента США, заборгованість по процентах прострочена 3453 долара 89 центів США та пеня за несвоєчасне погашення кредиту 2952 гривні 38 копійок, пеня за несвоєчасну сплату процентів 13929 гривні 23 копійки.

Відповідно до приписів ст.ст.525,526,527,549,611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Позичальник у разі порушення зобов'язання сплачує кредитору неустойку (пеню, штраф).

Відповідно до п.5.3. кредитного договору банк мав право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку, встановленому розділом 12 цього договору.

Колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги у стягненні заборгованості у валюті виходячи з приписів ст.192, ч.ч.1,3 ст.533 ЦК України, а також ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 „Про систему валютного регулювання і валютного контролю" місцевий суд перевіривши наявність у позивача ліцензії на здіснення операцій з валютними цінностями, стягнув заборгованість за кредитом виходячи з умов кредитного договору та позовних вимог саме в іноземній валюті.

Виходячи з приписів п.12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Суд першої інстанції не звернув уваги та ці положення закону та помилкового в резолютивній частині зазначив заборгованість у валютному розмірі та еквівалент до курсу у національній валюті, що не ставилось у позовних вимогах та створює складність при виконанні судового рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з порушень норм матеріального права, а тому підлягає зміні виходячи з позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,315,317,324,325 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" задовольнити частково.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 листопада 2015 року змінити та виключити із резолютивної частини рішення текс: „в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 704916 гривень 99 коп".

В решті рішення залишити без змін

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" сплачений судовий збір по 457 гривень 75 копійок за подачу апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий Ю.М.Рожин

Судді Н.М.Ковальчук

М.П.Григоренко