РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вмотивоване)

25 березня 2016 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В. В.,

за участю секретаря Петрової С.О.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції, про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ :

25.03.2016 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій ставиться питання про встановлення факту народження 26.10.2015 року у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, в місті Севастополь Автономної Республіки Крим дитини жіночої статі - ОСОБА_4, а також про внесення відомостей про батьків дитини.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що зареєстрована та фактично мешкає в місті Торецьк Донецької області, вул.Лісна, 13/68. Разом із заявником за даною адресою зареєстрована її донька ОСОБА_3 У 2014 році ОСОБА_3 переїхала на тимчасове мешкання до родичів в місто Севастополь Автономної Республіки Крим.

26.10.2015 року в 17 годин 12 хвилин в пологовому будинку №1 м.Севастополя Автономної Республіки Крим ОСОБА_3, народила доньку ОСОБА_4, про що в пологовому будинку їй видали медичну довідку про народження (дублікат серії 67 №160294). На час запліднення, у період вагітності, на дату народження ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебувала.

Оскільки медичне свідоцтво про народження було зареєстровано на тимчасово непідконтрольній території України, заявник просив суд встановити факт народження дитини для подальшої реєстрації народження.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та наполягали на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій областіу судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив винести на розсуд суду. Також суду пояснили, що медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на тимчасово непідконтрольній території України вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про народження, тобто будь який акт, виданий такими органами, є недійсним і не створює правових наслідків. Єдиною підставою для державної реєстрації народження у даному випадку є рішення суду про встановлення факту народження.

Допитана у якості свідка ОСОБА_1 підтвердила, що її донька, не перебуваючи у шлюбі, народила доньку, проте через відсутність свідоцтва про народження дитини не може повернутися за адресою реєстрації. Спілкується з донькою по мережі Інтернет, бачила онуку по скапу.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що є батьком ОСОБА_5 Зазначив, що донька народила дитину 26.10.2015 року у Севастополі.

Дослідивши надані матеріали по справі, ознайомившись з думкою заінтересованої особи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копіями паспортів та копією свідоцтва про народження (а.с. 7-8, 9, 10-11).

ОСОБА_1 зареєстрована та фактично мешкає в місті Торецьк Донецької області, вул.Лісна, 13/68., за даною адресою також зареєстрована її донька ОСОБА_3

26.10.2015 року в 17 годин 12 хвилин в пологовому будинку №1 м.Севастополя Автономної Республіки Крим ОСОБА_3, народила дівчинку вагою 2950г, про що в пологовому будинку їй видали медичну довідку про народження (дублікат серії 67 №160294). На час запліднення, у період вагітності, на дату народження ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебувала (а.с. 13).

Заявником були надані фотографії ОСОБА_3 у стані вагітності та разом із новонародженою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підтвердження факту народження дитини (а.с. 14-15).

Вказані документи (медична довідка про народження дублікат серії 67 №160294) відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику ОСОБА_1 для державної реєстрації народження її онуки.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно ч.3,4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не визначеному законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Судом встановлено, що відомості про батька дитини до медичного свідоцтва про народження внесені за заявою матері, а саме ОСОБА_6, громадянина України.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її донька та онука, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1, про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження його доньки, виданого державним органом України.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 214, 215, 223, 234, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Відділ реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції, про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт, що 26.10.2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, уродженка міста Дзержинськ (зараз місто Торецьк) Донецької області, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 Крим народила дитину жіночої статі - ОСОБА_4.

Записати матір'ю дитини - ОСОБА_4, громадянку України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_5 (зараз місто Торецьк) Донецької області, ІПН НОМЕР_1, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Записати батьком народженої дитини ОСОБА_4 - ОСОБА_6, громадянина України зі слів та за заявою матері ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя: