ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 березня 2016 року Справа № 174/130/16-ц

п/с № 2/174/144/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Молочок А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на 1/2 частку квартири в порядку спадкування за законом,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 09.03.2016 р., позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, садибу по АДРЕСА_2.

Спадкоємцями першої черги за законом на час смерті батька були: вона, її брат ОСОБА_4, їхня мама (дружина померлого) ОСОБА_5.

Всі вони подали заяви про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін до нотаріуса другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори та отримали свідоцтва про право на спадщину зазначеного майна в рівних частках.

17 листопада 2004 року між нею, братом та матір'ю було укладено договір про розподіл спадкового майна, посвідчений другою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, 17.11.2004 року, за реєстровим № 2416.

У відповідності до умов договору, вони розподілили між собою майно, яке залишилось після смерті їхнього з ОСОБА_6 батька (чоловіка мами) ОСОБА_3, та ОСОБА_6 перейшло право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, а їй з мамою перейшло право власності на зазначену садибу в рівних частках кожній (копія договору додається).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її брат ОСОБА_4 (копія свідоцтва про смерть додається). Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на належну йому 1/2 частку зазначеної квартири. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті брата була їхня мама ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мама ОСОБА_5 (копія свідоцтва про смерть додається). За життя матері, 1/2 частка зазначеної квартири належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1994 року, виданого Вільногірським ДГМК згідно з розпорядженням від 16.02.1994 року, № 1231, іншу 1/2 частку вона успадкувала в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, на підтвердження чому отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Канюгою О.В., 21.11.2008 року (копії свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину за законом додаються).

Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на зазначену квартиру. Позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після її смерті.

17.02.2016 року вона звернулася до державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з письмовою заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, в тому числі і зазначеної садиби (копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи додається).

Державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Канюгою О.В., після вивчення правовстановлюючих документів було повідомлене, що в подальшому вона відмовить їй у видачі свідоцтва про право на спадщин за законом після смерті матері на 1/2 частку зазначеної квартири, яку вона отримала, як спадщину після смерті ОСОБА_6, оскільки мама за свого життя не зареєструвала своє право власності на зазначену частку квартири в органі державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до діючого на той час законодавства.

З яких підстав мама не здійснила реєстрацію права власності на 1/2 частку, яку отримала у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6, позивачці не відомо.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин, витікає, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом всього майна померлої матері, в тому числі і зазначеної квартири.

Право власності на 1/2 частку даної квартири, ділянку за померлою матір'ю виникло на підставі зазначеного вище свідоцтва про право власності на житло. Право власності на іншу 1/2 частку квартири виникло у матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної конторі Дніпропетровської області Канюгою О.В., 21.11.2008 року. Проте померла мати за час свого життя не встигла здійснити державну реєстрацію свого права власності на 1/2 частку зазначеної квартири, яку успадкувала після смерті ОСОБА_6

Враховуючи те, що право на зазначену 1/2 частку спірної квартири не було зареєстровано за померлою, вона не має можливості зареєструвати право власності на неї на своє ім'я та відповідно отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на неї у нотаріуса.

За викладених обставин, вона змушена звернутися до суду для визнання права власності на зазначену 1/2 частку спірної квартири.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 03.03.2016 р., виготовленим ПП «Геотрон» оціночна вартість зазначеної вище 1/2 частки спірної квартири складає 64727,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 1222, 1223, 1226, 1261 ЦК України, ст.ст. 1. 3,4, 118, 119 ЦПК України, позивачка прохає: Визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті її рідної матері, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги та їх обгрунтування підтримали в повному обсязі, при цьому заявили прохання про покладення судових витрат у справі на позивачку.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив та надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що позов визнає в повному обсязі.

Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ч.1 ст.1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені ст. ст. 1261-1265 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.5 ст. 1228 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З врахуванням зазначених правових норм та встановлених обставин справи, суд доходить висновку, що позивачка є єдиним спадкоємцем і прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її матері, ОСОБА_5, в тому числі, 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2008 року, та була отримана цим спадкодавцем після смерті її сина, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, визнані відповідачем в повному обсязі, що не порушує прав та законних інтересів інших осіб, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі та про покладення на позивачку судових витрат, в виді судового збору - 647.27 грн., згідно її заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 88, 174, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 292-294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4., уродженкою с. Красне, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрованою за місцем проживання по АДРЕСА_3, право приватної власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті її рідної матері, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судові витрати у справі, в виді судового збору - 647.27 грн., покласти на позивачку, ОСОБА_1, згідно її заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається, протягом десяти днів з дня його проголошення, через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.