Справа № 536/244/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретарів Ляш О.В., Кірікової В.С.

представника позивача ОСОБА_1 Акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» за довіреністю ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 30 червня 2015 року між ОСОБА_5 Кабаєвичем і ними був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8011670, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом являється автомобіль НОМЕР_1, за участю якого під керуванням відповідача ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 09 вересня 2015 року сталася в с. Піщане Кременчуцького району Полтавської області дорожньо-транспортна пригода. На підставі страхового акту № 3800-ЦВ, розрахунку суми страхового відшкодування, звіту за шкоду завдану пошкодженим транспортним засобам ними було виплачено ОСОБА_6 страхове відшкодування в сумі 26 258 грн. 68 коп. Відповідач ОСОБА_3 письмово не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду, як це передбачено п.п.33.1.4. ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і тому, як водій забезпеченого транспортного засобу спричинившого дорожньо-транспортну пригоду і не повідомившого страховика про це у передбачені строки, повинен відшкодувати їм сплачене страхове відшкодування в сумі 26 258 грн. 68 коп.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити посилаючись на його необґрунтованість та ОСОБА_3 пояснив, що повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду по телефону та представник страхової компанії пояснила йому, що ніяких документів надавати не потрібно, якщо в цьому виникне потреба вони йому зателефонують.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, заслухавши пояснення відповідача та його уповноваженого представника, судом встановлено наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2015 року ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за те, що він 09 вересня 2015 року о 08 год. 05 хв. на 243 км. автодороги Н-08 в с. Піщане Кременчуцького району Полтавської області керуючи автомобілем НОМЕР_3 здійснюючи поворот ліворуч не надав дорогу автомобілю НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6, яка рухалась по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення та транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

Автомобіль «HYUNDAI Elantra» державний номерний знак НОМЕР_5, яким керував відповідач ОСОБА_3 є забезпеченим транспортним засобом згідно полісу № АІ/8011670 від 30 червня 2015 року ОСОБА_1 акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», де застрахував свою цивільно-правову відповідальність ОСОБА_5 Кабаєвич.

10 вересня 2015 року ОСОБА_6 звернулася до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від потерпілої особи, який згідно страхового акту № 3800-ЦВ від 09 грудня 2015 року нарахував їй страхове відшкодування в сумі 26 258 грн.68 коп. та сплатив в повному обсязі згідно платіжного доручення № 5480 від 18 грудня 2015 року.

Актом цивільного законодавства, що регулює правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - полісу № АІ/8011670 від 30 червня 2015 року є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Вказаний закон містить виключний перелік підстав, за якими у страховика після виплати страхового відшкодування виникає право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив про це страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як визначено п.п. ґ п. 38.1.1 ч.38.1 ст.38 зазначеного Закону.

Відповідно до п.п. 33.1.4 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка можу бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально.

Отже, відповідач мав письмово повідомити позивача про дорожньо-транспортну пригоду.

Суду відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що він письмово повідомляв позивача про скоєну дорожньо-транспортну пригоду.

Таким чином, з урахуванням системного аналізу наведених законодавчих приписів, а також доказів по справі, можна зробити висновок, що неповідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду є підставою для відшкодування страхувальником в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» матеріальну шкоду в сумі 26 258 (двадцять шість тисяч двісті пятдесят вісім) грн. 68 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд всіма учасниками процесу на протязі десяти днів з часу його проголошення.

Суддя С. М. Клименко