У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/441/16-ц

14 квітня 2016 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої - судді Безбородько В.А.

секретаря Дмитрук С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно кредитного договору б/н від 17.12.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач взяті на себе зобовязання не виконала та заборгувала банку станом на 31.12.2015 року 13250,19 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1976 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 7867,04 грн., заборгованість за пенею та комісією 2300 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) 607,15 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитом та сплачений судовий збір.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 відповідно до копії актового запису про смерть №118 від 12.07.2013 року померла 11 липня 2013 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 26, ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. За змістом ст. ст. 28, 29 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а також здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Виходячи зі змісту наведених статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Як свідчать матеріали справи позов до ОСОБА_1 було подано у березні 2016 році, тоді як остання померла у липні 2013 року.

Оскільки на момент подачі позову цивільна правоздатність ОСОБА_1 припинилась у зв'язку зі смертю (ст.25 ЦК України), остання не може вважатися відповідачем у справі у розумінні цивільно-процесуального законодавства, а відтак пред'явлення до нього позову не ґрунтується на законі.

Згідно зі ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 37 ЦПК України шляхом залучення правонаступника (а не зміни відповідача), однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Виходячи з того, що позов пред'явлено до боржника після його смерті, то за життя боржник не набув процесуальних прав і обов'язків учасника цього судового процесу, у зв'язку з чим такі не набуті за життя процесуальні права і обов'язки не могли перейти до інших осіб, що випливає також і з положень статей 1218, 1219 ЦК України, оскільки нормами цивільного права передбачено в таких випадках право кредитора на пред'явлення вимоги саме в порядку цивільного судочинства про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов'язанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, проте процесуальним законом не передбачено право особи пред'являти позов до померлої особи; при цьому банк не позбавлений можливості пред'явити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України, і отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола і обсягу спадкового майна.

Враховуючи, що обставини смерті боржника були з'ясовані після відкриття провадження у справі, суд прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Надвірнянський районний суд в 5-денний строк з дня її винесення.

Особи, які не були присутні при постановленні ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Безбородько В.А.