Провадження № 2/219/701/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
при секретарі Кудла Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ПАТ «Центренерго» в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -
в с т а н о в и в :
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливими проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
24.09.2015 року між ПАТ «Центренерго» в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір на постачання централізованого опалення, холодної та гарячої води, водовідведення (а.с.7).
Відповідно до п. 4.2.1 споживач зобовязаний оплачувати послуги у встановлений договором строк. Згідно п. 3.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.
Як зазначає позивач, відповідач умови договору не виконує, за надані позивачем послуги сплачує частково.
Відповідно до п. 1.1 договору виконавець (позивач) зобовязується своєчасно надавати споживачеві (відповідачу) відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором.
Позивач звертався до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_1, однак ухвалою суду від 28.09.2015 року йому було відмовлено в прийнятті вказаної заяви (а.с.14).
Розрахунок здійснено на основі тарифів, погоджених рішеннями виконавчого комітету Світлодарської міської ради Донецької області від 31 січня 2011 року № 14, від 23 січня 2013 року № 6 (а.с. 16, 18), а також затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 17 жовтня 2014 року № 146 (а.с.19-20).
Згідно статуту ПАТ «Центренерго» в новій редакції, затвердженого загальними зборами акціонерів ПАТ «Центренерго» від 25 квітня 2014 року, предметом діяльності товариства згідно п. 2.2. є: виробництво електроенергії; розподіл та постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом; передача електроенергії; виробництво, транспортування та розподілення теплової енергії; постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря; постачання електроенергії за регульованим тарифом та інше (а.с.22-23).
Відповідно до довідки серії АБ № 518217 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Вуглегірська теплова електрична станція публічного акціонерного товариства «Центренерго» є філією ПАТ «Центренерго», її керівником є ОСОБА_2, видами діяльності за КВЕД-2010 є: постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря; інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; вантажний автомобільний транспорт; постачання інших готових страв (а.с.24).
Згідно Положення про Вуглергірську теплову електричну станцію публічного акціонерного товариства «Центренерго», затвердженого загальними зборами акціонерів ПАТ «Центренерго» від 25 квітня 2014 року, Вуглергірська теплова електрична станція є відокремленим підрозділом публічного акціонерного товариства «Центренерго». Предметом діяльності Вуглергірської теплової електричної станції публічного акціонерного товариства «Центренерго» є здійснення виробництва та передачі (постачання) електричної теплової енергії, а також інших видів господарської діяльності, які зазначені у розділі 2 Статуту товариства (а.с.25).
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Відповідно до ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 162 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а наймач зобов'язаний своєчасно щомісяця вносити плату за комунальні послуги.
Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов'язаний вчасно, у встановлений строк оплачувати отримані послуги (п. 30). Відповідно до п. 21 Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.
Судом встановлено, що ПАТ «Центренерго» в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» надавало відповідачу комунальні послуги. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг.
Згідно п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).
Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
А тому, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги, оскільки зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184гс14.
Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач відмовлялася від споживання комунальних послуг у встановленому порядку, чи зверталася до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобовязань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг.
Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Відповідачем суду не надано достовірних доказів оплати вартості послуг з постачання послуг, а тому суд вважає, що з вини відповідача порушено виконання зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.
До матеріалів справи позивачем наданий розрахунок ціни позову, в якому зазначено суми індексу інфляції та 3% річних, згідно якого сума індексу інфляції складає 997 гр. 50 коп. та 3% річних - 60 гр.
Суд, перевіривши правильність наданого до позову розрахунку встановив, що суми інфляційних витрат та 3% річних позивачем правильно нараховані. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума інфляційних збитків в розмірі 997 гр. 50 коп. та 3% річних в розмірі 60 гр.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ «Центренерго» в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» підлягають задоволенню, а тому стягує з відповідача на його користь заборгованість за комунальні послуги в розмірі 3 091 грн. 81 коп., яка складається з: 2 034 гр. 31 коп. - заборгованість за комунальні послуги, 997 гр.50 коп. індекс інфляції, 60 гр. - 3% річних.
На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача судові витрати в сумі 1 218 гр. (а.с.1-2).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 215, 224, 360-7 ЦПК України, ст.ст. 13, 14, 625 ЦК України, ст.ст. 68, 162 Житлового Кодексу України ст.ст. 13, 19, 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд,-
позовні вимоги ПАТ «Центренерго» в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя
Головуючий суддя О.М.Павленко