Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Форум-Інвест», державного підприємства «Житлоінбуд», треті особи, без самостійних вимог: товариство з обмеженою відповідальністю «КУА АПФ «АСД-Менеджмент», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінком Капітал», публічне акціонерне товариство «Банк Форум», про визнання майнових прав, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року,

встановила:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 16 лютого 2007 року між ним і товариством з обмеженою відповідальністю «Форум-Інвест» (далі - ТОВ «Форум-Інвест») було укладено договір про резервування трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, а

19 лютого 2007 року між ними було укладено договір про залучення інвестицій в будівництво машиномісця площею 15 кв. м у підземному паркінгу за цією ж адресою та повністю оплачено ним 65 000 грн на виконання цього договору. Будівництво будинку мало бути завершено до закінчення третього кварталу 2009 року, а введення паркінгу в експлуатацію у третьому кварталі 2010 року. 22 лютого 2007 року між ним та ТОВ «Форум-Інвест» було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів (облігацій) і на виконання цього договору він повністю оплатив пакет безпроцентних іменних цільових облігацій в кількості 11 725 штук номінальною вартістю 609 700 грн та вартістю пакету облігацій на день укладення договору в сумі 879 375 грн.

Ураховуючи, що будівництво будинку та паркінгу призупинено і не завершено, чим порушуються його права, просив з підстав, передбачених ст. ст. 331, 392 ЦК України, визнати за ним право власності на майнові права на спірну квартиру та машиномісце.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 майнові права на житлове приміщення по АДРЕСА_1 секція - 2, квартира № 76 (будівельний номер) на 14 поверсі, кількість кімнат - 3, загальна площа - 117,25 кв. м, житлова площа - 60,54 кв. м і майнові права на машиномісце в підземному паркінгу у АДРЕСА_1, загальною площею 15 кв. м.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи у задоволені позову, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що порядок та умови набуття права власності на новостворене майно врегульовані положеннями ст. 331 ЦК України, яка не передбачає можливості виникнення права власності на новостворене нерухоме майно за рішенням суду.

Крім того, матеріали справи не містять доказів невизнання відповідачем майнових прав позивача на об'єкт незавершеного будівництва.

Рішення суду відповідає нормам ст. ст. 16, 190, 331, 392 ЦК України, доводи касаційної скарги доводи висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.С. Ткачук