У х в а л а

11 березня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 18 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 7 травня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року у справі за позовом прокурора Шполянського району Черкаської області в інтересах держави, в особі Шполянської міської ради Черкаської області до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання державних актів на право приватної власності на земельну ділянку та договору дарування земельної ділянки недійсними,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (пункт 1 частини першої статті 355 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та четвертої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. Питання про поновлення строку вирішується колегією суддів під час вирішення питання допуску справи до провадження.

Ухвала, надана заявниками як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, постановлена судом касаційної інстанції 12 вересня 2012 року. Ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої подано заяву, постановлена 11 листопада 2015 року. Із заявою про перегляд судових рішень ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду України згідно із штампом на конверті 18 лютого 2016 року.

Таким чином, заява про перегляд судових рішень подана ОСОБА_1, ОСОБА_2 після спливу трьох місяців з дня ухвалення судового рішення щодо якого подано заяву про перегляд, відповідне судове рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, ухвалене раніше, тому строк для подання заяви про перегляд судових рішень, встановлений статтею 356 ЦПК України, пропущено.

Клопотання про поновлення процесуального строку для подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_1, ОСОБА_2 не заявлено.

Відповідно до частини другої статті 72 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись частиною другою статті 72 та статтею 356 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 18 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 7 травня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема