Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3649/16-ц
Провадження № 2/191/1133/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бондаренко Г.В.
за участю секретаря - Силкіної О.Г.
згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить задовольнити позов в повному обсязі, розглянути справу в заочному порядку без участі представника позивача.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили.
Відповідач ОСОБА_2 надав суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просив в частині задоволення позову, щодо стягнення з нього грошових коштів, як поручителя по кредитному договору відмовити в зв'язку з пропуском строку банку на звернення з такими вимогами до суду (а.с. 62-64).
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
23.09.2008р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки від 23.09.2008р., відповідно до умов якого поручитель несе солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_1 (а.с. 9).
26.03.2012р. було внесено зміни та доповнення до кредитного договору №4279-068/08Р від 23.09.2008р. шляхом викладення в новій редакції договору №4279-005/12Р та змінено грошові зобов'язання за кредитним договором з іноземної валюти дол. США на національну валюту - гривню. Даним договором встановлено, що кредит надається строком з 23.09.2008р. по 23.09.2014р. зі сплатою 15,99 % річних з 26.03.2012р. до 23.09.2014р. (а.с.15-19).
Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно положень ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
При цьому, одним із заходів забезпечення виконання зобов'язань особи за договором - є порука (ст. 553 ЦК України). Поручителем може бути будь яка особа, яка візьме на себе відповідні обов'язки за договором боржника, вразі його невиконання останнім (ст. 553 ЦК України). Розмір поруки (розмір відповідальності поручителя за договором боржника) може бути встановлений договором поруки за домовленістю сторін (ст. 554 ЦК України).
Зобов'язання ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором забезпечено Договором поруки. 26.03.2012р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін та доповнень до Договору поруки №4279-068/08Р від 23.09.2008р. (а.с.20), відповідно до його положень відповідач ОСОБА_2 поручився за виконання кредитних обов'язків в тому ж розмірі, що і боржник (солідарна відповідальність).
Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обов'язку, а у випадку порушення такого обов'язку боржник та поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову (п. 24 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року).
З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2014р. закінчився строк дії, як кредитного договору №4279-068/08Р від 23.09.2008р. так і договору поруки №4279-068/08Р від 23.08.2008р. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідно до норми ч.4 ст.559 ЦК України - вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором має бути пред'явлена в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).
Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.
Зазначений висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду України, який викладений в постанові по справі № № 6- 53 цс 14 від 17.09.2014р., бо відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним та документально підтвердженим вимоги позивача, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з основного боржника ОСОБА_1
Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2 за договором про внесення змін та доповнень до Договору поруки №4279-068/08Р від 23.09.2008р. від 26.03.2012р. - не підлягають задоволенню.
Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп., адже відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати та якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 256-258, 512, 525, 526, 530, 549, 553, 554, 559, 599, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.10, ст.57, ст.11, ст. 79, ст. 88, ст.214, ст.215, ст. 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині задоволення позовних вимог - відмовити.
На заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області позивачем може бути подано апеляційну скаргу на рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Г. В. Бондаренко