Справа № 755/3530/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі, голови комісії з реорганізації Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі ОСОБА_3 за участю третіх осіб Київського національного торгівельно-економічного університету, виконуючого обов'язки ректора Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по заробітній платі. Свої вимоги мотивувала тим, що з вересня 2005 року працює на посаді старшого викладача кафедри цивільного права та процесу в Українському державному університеті фінансів та міжнародної торгівлі. 25 листопада 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1223-р «Про реорганізацію Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі». Остання виплата заробітної плати була здійснена 28 січня 2016 року. Просить суд стягнути заробітну плату за період з 29 січня 2016 року по день винесення рішення, притягнути до адміністративної відповідальності голови комісії з реорганізації Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі ОСОБА_3 та притягнути до адміністративної відповідальності виконуючого обов'язки ректора Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі ОСОБА_4.

Одночасно позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити реорганізацію Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 4 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 6 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення позову здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред'явлення певних позовів.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при подачі позовної заяви про забезпечення позову або доказів оплаті підлягає судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року становить 1378 грн. 00 коп.

Тому за подачу заяви про забезпечення позову підлягає сплаті судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

До заяви про забезпечення позову заявником не додано квитанцію про оплату судового збору.

29 лютого 2016 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Згідно з положеннями ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявникові, про що відповідну постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.151-152, ч.8 ст.153, ст.ст.210,293 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз'яснити ОСОБА_1, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду із заявою про забезпечення позову після усунення недоліків заяви.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна карга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є.Арапіна