АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6369/16 Справа № 183/2365/15 Головуючий у 1 й інстанції - Березюк В. В. Доповідач - Посунся (Колодяжна) Н.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Посунся Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Максюти Ж.І.

при секретарі - Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Новомосковської районної державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 - про визнання недійсною нотаріальну дію, визнання неправомірним нотаріального акту, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення таким, що підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із позовної заяви, зокрема, її обґрунтувань, вимоги ОСОБА_2 стосуються 1) визнання неправомірним заведення нотаріусом спадкової справи № 112/2009 щодо майна померлого 05.07.1999 року ОСОБА_5 та 2)визнання неправомірним нотаріальний акт, а саме: відповідь нотаріуса від 18.11.2011. № 2063/01-16, надану судді на виконання ухвали суду від 25.10.2011.

Розглядаючи дані вимоги, суд правильно відмовив у їх задоволенні, проте наведені ним обґрунтування не в повній мірі знаходяться у відповідності із заявленими у резолютивній частині позову вимогами. Так, під час розгляду справи суд з*ясовував питання про строки та правомірність звернення ОСОБА_6 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого сина, посилався на норми закону, що регулюють порядок винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, строки її оскарження, а також обґрунтовував таку нотаріальну дію як видача або відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно; суд вважав, що нотаріус діяла в межах своєї компетенції.. Однак, такі мотиви виходять за рамки позовних вимог, зокрема, їх резолютивної частини.

В той же час, відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, районний суд вважав права позивачки не порушеними саме з тих підстав, що вона особисто не зверталась до нотаріальної контори за вчиненням нотаріальної дії.

Між тим, суд не в повній мірі звернув увагу на характер заявлених вимог та з огляду на них, не навів вірних обґрунтувань, що стосуються законності або незаконності саме цих вимог.

Так, апеляційним судом з*ясовано, що позивачка з підстав незаконності оскаржує як вчинену нотаріальну дію- заведення державним нотаріусом Крутько Л.П. спадкової справи ОСОБА_5 щодо квартири АДРЕСА_1 як спадкової, а також оскаржує як вчинений нотаріальний акт направлену вказаним нотаріусом відповідь на запит суду.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкова справа заведена 17 лютого 2009 року в зв'язку з надходженням доручення Міністерства юстиції України за супровідним листом Головного управління юстиції Дніпропетровської області щодо направлення за належністю заяви ОСОБА_6 про прийняття спадщини і видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 для вжиття відповідних заходів.

Статею 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено перелік нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси. Такі дії як заведення нотаріусом спадкової справи, надання відповіді на запити інших установ, - у даному переліку відсутні, тобто ті обставини, які оскаржує позивачка,- не відносяться до нотаріальних дій. А поняття нотаріальний акт, як слідує із норм вказаного Закону, окремо не презюмується, а є тотожним з поняттям нотаріальної дії.

Таким чином, саме з огляду на те, що позивачкою оскаржуються наведені вище діі нотаріуса, які не відносяться до нотаріальних дій, актів, що оскаржуються у передбаченому законом порядку, - у задоволенні позовних вимог має бути відмовлено. Мотиви у рішенні, які стосуються законності дій нотаріуса з питання видачі чи відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, - є безпідставними, оскільки не відносяться до предмету даного спору. За таких підстав, та, крім того, з врахуванням, що позивачка є власником спірного спадкового майна, - є помилковим висновок суду про відсутність порушень прав позивачки як такої, що особисто не зверталась до нотаріальної контори.

Оскільки рішення мотивоване іншими обґрунтуваннями, аніж наведені апеляційним судом, - воно повинне бути змінене в частині обґрунтувань відмови у задоволенні позову.

З врахуванням, що особою оскаржені дії, які не відносяться до нотаріальних (процесуальних) дій, - не можуть визнаватись обґрунтованими наведені та уважно вивчені доводи апеляційної скарги. В той же час, слід зауважити, що обґрунтування апеляційної скарги, як і позовної заяви, виходять за рамки резолютивної частини позову та не містять посилань на конкретні норми відповідного нормативного акту, який би передбачав законність оскарження тих дій, що оскаржує позивачка, враховуючи при цьому, що вони не є процесуальними діями нотаріуса, в той час як оскарженню підлягають саме останні..

Керуючись ст.ст. 307, 309п.1,3ч.1 ЦПК України, апеляційний суд -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року - змінити в частині правового обґрунтування відмови у позові.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

Ж.І. Максюта