Єдиний унікальний номер 741/1151/16
Провадження № 2/741/472/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 01 листопада 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.

та представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, які перебували у колективній власності колишнього КСП ім. Стратілата та розташовані на території Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області, згідно сертифікату НОМЕР_2. В силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона (позивач) прийняла спадщину після смерті матері. Нотаріус відмовив їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину.

ОСОБА_2 просила встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, була її рідною матір'ю та визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 належало ОСОБА_3

У судове засідання позивач не з'явилася, її представник позовні вимоги підтримав з мотивів, які зазначені в позовній заяві, просив їх задовольнити. 1 листопада 2016 року представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача.

У судове засідання представник Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти позову ОСОБА_2, просив справу розглядати без участі їх представника.

Суд розглядає справу у відсутності позивача та представника відповідача за наявними у справі доказами.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дали показання про те, що добре знали покійну ОСОБА_3, яка була рідною матір'ю ОСОБА_2.

У зв'язку із неявкою 1 листопада 2016 року у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши поясненння представника позивача, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, які розташовані на території Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області, як член колишнього КСП ім. Стратілата, отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 605 від 21 січня 1998 року, що підтверджується копією повідомлення відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 4 липня 2016 року (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 30 жовтня 2003 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповіла ОСОБА_2, що підтверджується його копією (а.с. 27).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20 вересня 2016 року (а.с. 21) вбачається, що заповіт ОСОБА_3 від 30 жовтня 2003 року чинний, а тому спадкування після її смерті здійснюється за цим заповітом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України ОСОБА_2, як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті ОСОБА_3

З повідомлення Носівської районної державної нотаріальної контори № 1715/01-16 (а.с. 19) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20 вересня 2016 року (а.с. 20) вбачається, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилася.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

З копії довідки Селищенської сільської ради № 170 від 1 квітня 2016 року (а.с. 7) вбачається, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 На день смерті разом з нею проживала та була зареєстрована ОСОБА_2

Таким чином, ОСОБА_2 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

В судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_3, був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 9).

Позивач позбавлена можливості отримати дублікат втраченого сертифікату.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_3, через те, що факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем не підтверджується документально, а також в зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1138/02-31 від 22 червня 2016 року (а.с. 10).

У судовому засіданні встановлено, що в свідоцтві про народження позивача матір'ю зазначено ОСОБА_3, що підтверджується його копією (а.с. 6).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Добуті по справі докази суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують те, що померла ОСОБА_3 була рідною матір'ю позивача.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За таких обставин суд вважає, що є законні підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке належало померлій ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 1217, 1223, 1268 ЦК УРСР, ст.ст. 213, 215, 256, 259 ЦПК України, ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, була рідною матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право на земельну частку (пай), площею 5,75 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв