УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоТкачука О.С.,
суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_6 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 липня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_6, третя особа - відділу Держземагенства у Міжгірському районі Закарпатської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 03 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,1048 га. в урочищі «Берце» с. Пилипець Міжгірського району Закарпатської області.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником цієї земельної ділянки згідно свідоцтва про право на спадщину від 21 липня 2006 року та державного акта на право власності на земельну ділянку від 21 липня 2012 року. На цій ділянці відповідачами зведено стовпи-опори для гірськолижної канатної дороги і через цю земельну ділянку проводять спуск гірськолижників. Позивач просила суд зобов'язати відповідачів забрати з її ділянки опори та не використовувати земельну ділянку для гірськолижного спуску.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13 червня 2014 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не використовувати спірну земельну ділянку, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7, для проходу, проїзду чи використання такої для гірськолижного спуску відпочивальників бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» с. Пилипець без згоди ОСОБА_7 Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судові витрати. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 29 липня 2014 року рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13 червня 2014 року по даній справі змінено.

Виключено з другого абзацу резолютивної частини зазначеного рішення Міжгірського районного суду слова «ОСОБА_8 та».

Зобов'язано ОСОБА_6 усунути перешкоди ОСОБА_7 в користуванні земельною ділянкою, розташованою в Міжгірському районі, с. Пилипець, урочище «Берце», кадастровий номер ділянки НОМЕР_1 шляхом знесення розташованих на ній стовпів-опор гірськолижної канатної дороги.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_6 звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 липня 2014 року.

Вказала на те, що після розгляду апеляційним судом справи, їй стало відомо про належність земельних ділянок: кадастрові № № НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в с. Пилипець Міжгірського району Закарпатської області площами по 0,0002 га. - на праві власності Пилипецькій сільській раді Міжгірського району Закарпатської області.Державна реєстрація вказаних земельних ділянок відбулася 19 грудня 2006 року. Починаючи з 19 грудня 2006 року вказані земельні ділянки площами по 0,0002 га. кожна, які розташовані посередині земельної ділянки позивача, є самостійними об'єктами цивільних прав, правомочності на які, на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції, належали Пилипецькій сільській раді Міжгірського району Закарпатської області, - як власнику цих ділянок, а з 13 лютого 2015 року належать їй - ОСОБА_6 на праві приватної власності.

Зазначені обставини ОСОБА_6 вважає нововиявленими, так як на час ухвалення апеляційним судом Закарпатської області рішення їй достовірно не було відомо про належність цих земельних ділянок Пилипецькій сільській раді, як власнику землі, а тому, остання просила переглянути рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 липня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 03 квітня 2015 року заяву ОСОБА_6 задоволено.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 липня 2014 року скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13 червня 2014 року скасовано.

Ухвалено у справі нове рішення, яким у позові ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_6, третя особа - відділ Держземагенства у Міжгірському районі Закарпатської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення апеляційного суду апеляційного суду Закарпатської області від 03 квітня 2015 року і залишити в силі рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 липня 2014 року, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 0,1048 га. в урочище «Берце» с. Пилипець Міжгірського району Закарпатської області з цільовим призначенням «Для ведення особистого селянського господарства». Таке право власності ОСОБА_7 підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 12 липня 2012 року. Підставою видачі такого державного акта ОСОБА_7 є свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 липня 2006 року.

Через земельну ділянку ОСОБА_7 пролягає канатна дорога із двома опорами, що не заперечується відповідачами. Згоди власника землі ОСОБА_7 чи згоди попереднього власника земельної ділянки - померлого батька ОСОБА_7 на влаштування двох опор канатної дороги матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», роз'яснено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 вбачається, що нововиявленими обставинами у справі вона вважає те, що земельні ділянки на яких розташовані опори канатної дороги площами по 0,0002 га. які розташовані серед земельної ділянки позивача ОСОБА_7, з 19 червня 2006 року зареєстровані на праві власності, як самостійні об'єкти власності, за Пилипецькою сільською радою Закарпатської області, а з 13 лютого 2015 року такі земельні ділянки належать безпосередньо ОСОБА_6 і про ці обставини вона дізналася лише 13 лютого 2015 року.

Апеляційний суд визнав такі обставини нововиявленими та достатніми для відмови в позові ОСОБА_7 по суті заявлених нею позовних вимог.

Такі висновки апеляційного суду не ґрунтуються на законі.

З витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 103, 104) наданих ОСОБА_6 на підтвердження моменту, коли вона дізналася про нововиявлені обставини зазначені вище, вбачається, що за ОСОБА_6 та Пилипецькою сільською радою Закарпатської області рахуються земельні ділянки з цільовим призначенням «Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для будівництва та обслуговування канатно-бугельної дороги» площами по 0 0002 га.

Натомість, предметом спору за позовом ОСОБА_7 є земельна ділянка з цільовим призначенням «Для ведення особистого селянського господарства» (земельний Пай) і доказів, що цільове призначення такої земельної ділянки коли-небудь змінювалося у встановленому Законом порядку чи доказів що така земельна ділянка належить чи використовується на законних підставах відповідачами у справі, матеріали справи не містять.

Предметом доказування у даному спорі не є факт належності ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,1048 га. в урочище «Берце» с. Пилипець Міжгірського району Закарпатської області з цільовим призначенням «Для ведення особистого селянського господарства», що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 12 липня 2012 року, оскільки таке право може бути оспорено, скасовано, обмежено лише в судовому порядку і такого позову не заявлено.

За таких обставин, апеляційним судом помилково визнано нововиявленими - обставини, які не входять до предмета доказування у справі та не можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

З 2006 року відповідачами вчинялися дії по будівництву канатно-буксированого витягу, для чого оформлялися з Пилипецькою сільською радою договори оренди землі в урочищі «Берце» с. Пилипець.

Чинним законодавством не передбачено права сільської ради за власної ініціативи укладати договори оренди землі яка не належить сільській раді, а тому вважати, що ОСОБА_6 лише 13 лютого 2015 року стало відомо що земля, яку вона орендувала з 2006 року у сільської ради належить на праві власності такому органу місцевого самоврядування не можна.

Крім того, дане питання було предметом дослідження при розгляді справи, починаючи з суду першої інстанції, суди надавали правові висновки щодо таких обставин, а тому вважати їх нововиявленими не можна.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення, вищевказаного не врахував, та дійшов передчасного висновку про задоволення заяви ОСОБА_6 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 липня 2014 року.

З урахуванням викладеного, оспорюване в касаційному порядку судове рішення апеляційного суду не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 03 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук
Судді:В.С. Висоцька О.В. Кафідова В.М. Колодійчук І.М. Фаловська