Справа №265/8155/15-ц
Провадження №2/265/437/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Азаровій А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до Маріупольської міської ради про визнання права забудовника в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права забудовника на спадкове майно, посилаючись на те, що з ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки, ОСОБА_3, який мешкав по АДРЕСА_2, після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1, яке належало останньому на підставі договору купівлі-продажу від 1 жовтня 2008 року. Однак померлий ОСОБА_3 вказаний будинок зніс та побудував на його місці новий будинок. На підставі рішення виконкому Виноградненської сільської ради від 22 липня 2010 року побудований будинок ОСОБА_3 було прийнято в експлуатацію. Натомість оформити своє право власності на вказаний будинок спадкодавець не встиг. ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею ОСОБА_3, яка фактично вступила у спадщину на майнові права померлого. Однак оскільки свого часу ОСОБА_3 не оформив свої спадкові права на новобудову по АДРЕСА_1, то таким чином їй було відмовлено у нотаріальній конторі у видачі свідоцтва на зазначене домоволодіння. При цьому вона також позбавлена можливості оформити свої спадкові права у реєстраційній службі, бо там заяву про реєстрацію свого права подає особисто набувач права власності. Зазначала, що побудоване домоволодіння ОСОБА_3 відповідає усім технічно-санітарним нормам, проектній документації. Свого часу на підставі акту готовності об'єкту до експлуатації та рішення виконкому Виноградненської сільської ради ОСОБА_3 подавав заяву та необхідні документи до БТІ міста Новоазовська з метою зареєструвати за собою право власності на вказаний об'єкт нерухомості, однак внаслідок смерті не встиг оформити свої права на нього. На підставі наведеного вважає, що до ОСОБА_1 перейшли спадкові права забудовника від ОСОБА_3 та на реєстрацію права власності на домоволодіння АДРЕСА_1. Просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 права забудовника шляхом надання їй права на проведення державної реєстрації права власності домоволодіння АДРЕСА_1 із отриманням свідоцтва про право власності на її ім'я.

Ані позивачка, ані її представник, яка діє на підставі довіреності, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Від представника ОСОБА_2, яка діє на підставі договору, ОСОБА_4, суд була надана заява з проханням вирішити справу за її відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні заявлених позовних вимог.

Представник Маріупольської міської ради, яка діє на підставі довіреності, ОСОБА_5, в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на підставі норм закону, додавши до неї свої письмові пояснення.

За письмовими поясненнями представника відповідача вбачається, що згідно Рішення Маріупольської міської ради від 5 червня 2015 року Маріупольська міська рада виключила з облікових даних відомості про село Виноградне на підставі його включення до складу міста Маріуполя з урахуванням постанови Верховної Ради України від 20 травня 2015 року.

Вивчивши письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного обґрунтування.

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

На підставі ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно свідоцтва про смерть, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 відділом реєстрації смерті в місті Києві вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 19635 від ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6).

На підставі свідоцтва про народження, виданого відділом РАЦС Орджонікідзевського районного виконкому міста Жданова, актовий запис № 98 від 21 січня 1986 року, ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3, батьками якої зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а. с. 7).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 8 грудня 2015 року вбачається, що за актовим записом № 832 від 22 серпня 2008 року відділу реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві 22 серпня 2008 року ОСОБА_6 одружилась із ОСОБА_7, внаслідок чого дружині було змінено прізвище на ОСОБА_7 (а. с. 8).

За відомостями Четвертої державної нотаріальної контори міста Маріуполя від 22 січня 2016 року вбачається, що в провадженні даної нотаріальної контори мається спадкова після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті якого спадщину за законом прийняла донька померлого, ОСОБА_1, родинний зв'язок якої із спадкодавцем було підтверджено нотаріусом, шляхом подання відповідної заяви про прийняття спадщини. При цьому інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає (а. с. 37, 38).

Згідно постанови від 3 грудня 2015 року державного нотаріуса, ОСОБА_8, остання на підставі поданої заяви ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на буд. АДРЕСА_1 позивачці після смерті ОСОБА_3 було відмовлено на підставі того, що за померлим ОСОБА_3 не було зареєстровано належним чином право власності на новозбудований буд. АДРЕСА_1 (а. с. 19).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 3.1 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (далі за текстом рішення - Лист Вищого Спеціалізованого Суду України) зазначено, що окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з'ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно; 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Згідно із п. 3.1 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

За п. 3.2 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України в разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про спадкування» зазначено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Факт набуття права власності ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_1 підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22 жовтня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу від 1 жовтня 2008 року, посвідченому нотаріально, реєстр № 4297 (а. с. 9, 10).

Однак судом було встановлено також факт створення ОСОБА_3 нового будинку за вказаною адресою замість старого.

Так згідно до свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил від 21 квітня 2009 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Донецькій області засвідчила відповідність закінченого ОСОБА_3 будівництво окремого пускового комплексу: житловий будинок, нове будівництво, по АДРЕСА_1 (загальна площа - 274,7 кв. м., житлова площа - 116,2 кв. м.) на підставі акту готовності об'єкта до експлуатації від 8 квітня 2009 року (а. с. 11).

На підставі технічного паспорту від 1 липня 2010 року на домоволодіння АДРЕСА_1 вбачається, що вказане домоволодіння складається з житлового будинку літ. А-2 (загальна площа - 341 кв. м., житлова площа - 116,2 кв. м.), воріт № 1, 2, крильця № 3, 4, 5, 6, огорожі № 7, 10, колодязя літ. К, вигрібної ями літ. Я, балкону № 8, 9 (а. с. 13-16).

Відповідно до рішення виконкому Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області від 22 липня 2010 року № 46 було прийнято до експлуатації із оформленням права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 з обов'язком ОСОБА_3 зареєструвати вказаний житловий будинок в передбаченому законом порядку та із зобов'язанням БТІ Новоазовського району Донецької області видати правовстановлюючий документ ОСОБА_3 (а. с. 12).

На підставі ст. 331 ЦК право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, якщо ж договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації, а якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції з 13 грудня 2015 року) державній реєстрації прав підлягає право власності.

За ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції з 13 грудня 2015 року) перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції з 13 грудня 2015 року) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно із п. 49 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (в редакції до 1 січня 2016 року, який втратив чинність з 1 січня 2016 року), у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

За п. 24 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (який втратив чинність з 1 січня 2016 року) у випадках, установлених законом, державний реєстратор органу державної реєстрації прав після прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, відкриття відповідного розділу Державного реєстру прав та/або внесення записів до зазначеного Реєстру формує свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Натомість на підставі п. 2 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (який набув чинності з 1 січня 2016 року), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, новозбудований об'єкт - це завершений будівництвом об'єкт нерухомого майна, державна реєстрація права власності на який проводиться вперше.

Згідно до п. 41 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (який набув чинності з 1 січня 2016 року) для державної реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (крім випадків державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 р.);

2) технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадків надання відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинки);

4) письмова заява співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що перебуває у спільній частковій власності);

5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Суд зазначає на підставі переліченого, що будівництво нового об'єкту нерухомості ОСОБА_3 було проведено у відповідності до проектної документації, вимог державних стандартів, будівельних норм і правил та було підтверджено готовність об'єкта нерухомості до експлуатації на законних підставах, а також який був прийнятий до експлуатації за ОСОБА_3, який однак на виконання відповідного рішення органу місцевого самоврядування не оформив права власності на житловий будинок по вул. Радянській 53 за собою з проведенням державної реєстрації в передбаченому законом порядку, не отримавши правовстановлюючий документ на будинок.

Суд встановив, що в судовому засіданні на підставі наведених правових норм та вставлених судом обставин справи було підтверджено набуття в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем, ОСОБА_1, майнових прав забудовника на домоволодіння АДРЕСА_1, що входять до складу спадщини.

Таким чином, оскільки суд встановив перехід спадкових прав від ОСОБА_3, внаслідок його смерті, до спадкоємця, ОСОБА_1, то суд вважає, що позивачка успадкувала права забудовника, які належали на момент смерті ОСОБА_3, шляхом набуття права на оформлення права власності на будинок АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що для проведення державної реєстрації права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 необхідно з визначеними у чинному «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документами звернутись до відповідної реєстраційної служби.

При цьому суд зазначає, що при проведенні реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна згідно діючого законодавства Україні та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень видача свідоцтва про право власності на такий об'єкт не передбачається.

Згідно до Постанови Верховної Ради України від 20 травня 2015 року «Про внесення змін до Постанови Верховної Ради України від 11 грудня 2014 року «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів Донецької області» було тимчасово, до переходу під контроль органів державної влади та органів місцевого самоврядування неконтрольованих ними населених пунктів Донецької області, змінено межі міста Маріуполь, Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів, шляхом, крім іншого, збільшення території міста Маріуполь на 2282,7 гектара земель за рахунок передачі до його складу 2282,7 гектара земель Новоазовського району, що знаходяться у віданні Виноградненської сільської ради (в тому числі території села Виноградне, села Піонерське, села Приморське).

На підставі Рішення Маріупольської міської ради від 5 червня 2015 року № 6/48-5401 було виключено з облікових даних Новоазовського району села Виноградне, Піонерське, Приморське Виноградненської сільської ради на підставі включення їх територій до в межі міста Маріуполя.

Таким чином на підставі виключення такої адміністративно-територіальної одиниці, як село Виноградне, територія якого увійшла до меж міста Маріуполя, слід вважати, що домоволодіння АДРЕСА_1 розташовано саме у місті Маріуполі без вказівки на с. Виноградне.

З огляду на викладене суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 шляхом визнання за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 права забудовника шляхом надання їй можливості зареєструвати в реєстраційній службі домоволодіння по АДРЕСА_1 за документами, складеними на ОСОБА_3, оформивши тим самим право власності на вказане новостворене нерухоме майно на позивачку.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до Маріупольської міської ради про визнання права забудовника в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, права забудовника шляхом визнання за нею право зареєструвати в державній реєстраційній службі домоволодіння АДРЕСА_1 Донецької області, яке складається з житлового будинку літ. А-2 (загальна площа - 341 кв. м., житлова площа - 116,2 кв. м.), воріт № 1, 2, крильця № 3, 4, 5, 6, огорожі № 7, 10, балкону № 8, 9, колодязя літ. К, вигрібної ями літ. Я, на підставі технічного паспорту на вказане домоволдіння за цією адресою та рішення виконкому Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області від 22 липня 2010 року № 46 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом вказаного об'єкта нерухомості, складеними на ОСОБА_3, з отриманням ОСОБА_1 відповідного документа на підтвердження набуття нею права власності.

Рішення суду може бути оскаржено у апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя