АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2634/16 Справа № 774/6/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремез В.А.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро»

на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2016 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» про визнання договору оренди землі частково недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» про визнання договору оренди землі частково недійсним.

У обґрунтування заявлених вимог постався на ті обставини, що наприкінці 2007 року між ним та СФГ «Булах» було підписано договір оренди на землю належної йому на праві приватної власності, яким передав в оренду СФГ «Булах» земельну ділянку площею 6,777 га строком на 5 років. Вказаний договір зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди землі Покровським відділом ДП ЦДКЗ 01 лютого 2008 року за №96. У 2012 році позивачу стало відомо, що договір було зареєстровано з виправленнями, а саме: строк дії договору було виправлено і записано строк дії договору 10 років, замість строку 5 років, який було вказано при підписанні договору та відповідно обумовлено сторонами.

Позивач звертався за захистом свого права до Покровського РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області. ОСОБА_3 відкрито кримінальне провадження та винесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 16 квітня 2013 року. Згідно висновку експерта № 70/06-462 від 21.06.2013 року, встановлено, що в первісний зміст договору оренди земельної ділянки, укладеного між посадовими особами ТОВ "СФГ Булах" та ОСОБА_2 були внесені зміни шляхом замальовування частини тексту речовиною білого кольору з наступним нанесенням поверх нього нових буквенно-цифрових рукописних записів. В договорі в місці розташування буквенно-цифрового запису "… на 10 (десять) календарних років …" первісний текст до внесення змін читався як "… на 5 (п'ять) років….".

Постановою від 30 листопада 2013 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 16 квітня 2013 року було закрито у зв'язку з відсутністю складу злочину.

Позивач, звернувся до суду за захистом свого порушеного права, оскільки вважає, що на строк у 10 років договір оренди землі не укладав.

Просив договір оренди земельної ділянки, укладений між ним та СФГ "Булах" стосовно земельної ділянки площею 6,777 га, зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди землі Покровським відділом ДП ЦДЗК 01.02.2008 року за № 96, визнати недійсним в частині строку дії договору оренди земельної ділянки, вважати строком дії вказаного договору 5 (п'ять) років та вважати договір таким, що закінчив свою дію.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2016 року позов задоволено.

Договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та СФГ ОСОБА_3М., правонаступником якого є ТОВ «КСГ Дніпро», стосовно земельної ділянки площею 6,777 га, зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди землі Покровським відділом ДП ЦДЗК 01 лютого 2008 року за №96 визнано недійсним в частині строку дії договору оренди земельної ділянки, вважати строком дії вказаного договору 5 (пять) років.

Стягнуто з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

У апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено наступні обставини, так, копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №040597, підтверджено той факт, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 6,777 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (а.с.8).

Судом також було встановлено, що наприкінці 2007 року між ОСОБА_2 та СФГ Булах було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,777 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, строком на 5 років (а.с.5-6).

Як вбачається з наданого позивачем вищевказаного договору оренди земельної ділянки, у п.6 розділу Строк дії договору було зроблено замальовування коректором самого строку, на який укладено договір та рукописним записом вказано 10 (десять).

У подальшому, було відкрито кримінальне провадження, яке винесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 16 квітня 2013 року. 03 квітня 2013 року слідчим було винесено постанову про призначення технічної експертизи документів. На підставі вказаної постанови начальник сектору технічних досліджень документів та почерку відділу криміналістичних досліджень НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області виконав судову технічну експертизу документів. Згідно висновку експерта № 70/06-462 від 21.06.2013 року, встановлено, що в первісний зміст п.6 договору від 01.02.2008 року №96 оренди земельної ділянки між ОСОБА_2 та СФГ «Булах» оренди земельної ділянки, укладеного між посадовими особами ТОВ "СФГ Булах" та ОСОБА_2 були внесені зміни шляхом замальовування частини тексту речовиною білого кольору (ймовірно коректором) з наступним нанесенням поверх нього нових буквенно-цифрових рукописних записів. В договорі в місці розташування буквенно-цифрового запису "… на 10 (десять) календарних років …" первісний текст до внесення змін читався як "… на 5 (п'ять) років…." (а.с.9-10).

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст. 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом ч.1 ст. 638 ЦПУ України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.15 Закону України Про оренду землі, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно зі ч.2 ст.15 Закону України Про оренду землі установлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли у належній формі згоди з усіх істотних умов договору. У свою чергу, належною формою згоди є саме письмове викладення умов договору, або у вигляді додаткових угод, що підписані сторонами договору чи за наявності виправлень у первісному тексті договору, здійснений повноважною особою, підпис якої завірено належним чином.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що волевиявлення позивача на укладення спірного договору оренди землі було відсутнє, оскільки, наміру укладати договір строком на 10 років ОСОБА_2 не мав, тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, визнавши недійсним договір оренди, укладений між позивачем та СФГ «ОСОБА_3М.», в частині строку дії договору оренди земельної ділянки. Тобто, колегія суддів вважає, що у даному випадку мова йде саме про прушення вимог ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», а тому, оскільки у спірному договорі відсутнє досягнення згоди між сторонами з істотних умов договору у належній формі, якою є строк дії договору оренди земельної ділянки, в момент вчинення правочину мало місце порушення прав позивача щодо свободи договору, необхідності згоди обох сторін при його укладанні, відсутність волевиявлення позивача розпоряджатись земельною ділянкою, яка належить йому на праві приватної власності, передбачене вимогами ч.3 ст. 203 ЦК України, недодержання яких тягне за собою недійсність правочину, є підстави для визнання вищевказаного договору недійсним.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводів апеляційної скарги, що судом були порушені норми процесуального законодавства при поновленні позивачу строку позовної давності.

Судом першої інстанції вірно було встановлено, що позивач дізнався про існування внесених змін до договору саме у кінці 2012 року, про що свідчать його дії, які підтверджені матеріалами справи. На томість, представником відповідача а ні у суді першої, а ні апеляційної інстанції належних та допустимих доказів у спростування зазначеного чи отримання договору з виправленнями позивачем у більш ранній період, не надано. Позивач звернувся до суду з позовом 30.01.2015 року тобто в межах трирічного строку позовної давності, що рахується з дати, коли він дізнався про порушення свого права.

Апеляційний суд у відповідності до вимог ст.303 ЦПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно вимог із ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обовязки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, встановлено, що судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, а тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до вимог ст. 308 ЦПК України відсутні правові підстави для скасування рішення, тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» відхилити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

ОСОБА_4