Справа № 265/1903/16-ц
Провадження № 2/265/1009/16
У Х В А Л А

04 квітня 2016 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Ознайомившись із даним позовом та доданими до нього матеріалами, суддя приходить до наступного.

У позові позивачка зазначає, що звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як законний представник дитини-інваліда та на підтвердження свого статусу додає до позову копію посвідчення дитини-інваліда ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яка була викладена в новій редакції відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-VIII від 22 травня 2015 року, який набрав чинності 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Проте, як вбачається з позовної заяви, позивачка звертається до суду не за захистом прав дитини-інваліда, а виключно в своїх інтересах, як єдиний власник майна (квартири), за захистом своїх прав як власника. Отже суддя приходить до висновку, що положення наведеної вище норми на даний позов не розповсюджуються та вважає, що позивачкою має бути сплачений судовий збір.

Подана позовна заява містить вимогу про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що по суті є вимогою немайнового характеру.

Згідно до п.п 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розмір у мінімальної заробітної плати .

Згідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року складає 1378 гривень.

Таким чином, за подання даного позову підлягає сплаті судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви подається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 в 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення зазначених в мотивувальній частині недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя