Справа № 367/7442/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Мікуліна А.В.,

при секретарі Дегтяр М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ТОВ «Ріелторі Плюс» до ОСОБА_1 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння шляхом його вилучення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Ріелторі Плюс» та ОСОБА_2 про визнання права власності на обєкт нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшли зазначені вище позови. Позивач по первісному позову вказує, що 28.12.2012 р. ухвалою Господарського суду Київської області порушено справу про банкрутство ТОВ «Ріелторі Плюс». Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.01.2013 р. призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3 розпорядником майна ТОВ «Ріелторі Плюс» як боржника. Тому у звязку із наведеним, звертається до суду за захистом свого права та законного інтересу, порушення яких виявилось у безпідставному вибутті належного товариству майна з власності останнього. Зазначає, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2009 р. було визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення №15, заг. пл. 44,1 кв. м., що знаходиться в м. Буча по вул. Жовтневій 66-а, як на відокремлений обєкт права власності №4. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12.12.2013 р. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2009 р. залишено без змін. Зауважує, що, використовуючи наведене вище рішення Ірпінського міського суду, та всупереч вже зареєстрованому праву ТОВ «Ріелторі Плюс», ОСОБА_2 зареєстровано право власності на окреслені вище обєкти нерухомості за собою. Зазначає, що Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.06.2014 р. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2009 р. та Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12.12.2013 р. було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Зауважує, що обєкти нерухомого майна вибули з власності товариства поза його волею, неправомірним шляхом, внаслідок ухвалення рішення про визнання права власності за ОСОБА_2, яке у подальшому було скасовано.

Тому просить: 1) визнати за ТОВ «Ріелторі Плюс» (Київська область, м. Буча, вул. Жовтнева, 66, ) право власності на нежилі приміщення №15 (44,1 кв. м.), що знаходяться в м. Буча, по вул. Жовтнева, 66а, як на відокремлений обєкт права власності №4; 2) витребувати з чужого незаконного володіння шляхом вилучення від ОСОБА_1 на нежилі приміщення №15 (44,1 кв. м.), що знаходяться в м. Буча, по вул. Жовтнева, 66а, як на відокремлений обєкт права власності №4; 3) вилучене від ОСОБА_1 нежилі приміщення №15 (44,1 кв. м.), що знаходяться в м. Буча, по вул. Жовтнева, 66а, як на відокремлений обєкт права власності №4, передати ТОВ «Ріелторі Плюс»; 4) стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Позивач по зустрічному позову зазначає, що 13.08.2014 р. придбала у ОСОБА_2 нежитлове приміщення №4 в буд. №66а по вул. Жовтневій в м. Буча Київської області за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського округу Київської області ОСОБА_4 Вказує, що право власності на нежитлове приміщення ОСОБА_2 набуто на підставі рішення суду виданого Ірпінським міським судом Київської області від 25.06.2009 р. Також зауважує, що продаж нежитлового приміщення було вчинено за 293 390,00 грн. Зазначає, що є добросовісним набувачем права власності.

Тому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення №4 в будинку №66а по вул. Жовтневій в м. Буча, Київської області, загальною площею 44,1 кв. м.

Представник позивача по первісному позову в судове засідання зявився, підтвердив обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Щодо зустрічного позову заперечував у повному обсязі.

Представник відповідача по первісному позову в судове засідання зявилася, заперечувала щодо позовних вимог, просила задовольнити позовні вимоги по зустрічному позову в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 в судове засідання зявився, заперечував щодо первісного позову в повному обсязі, щодо зустрічного позову не заперечував.

Заслухавши доводи й заперечення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає первісний позов таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2009 р. за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Ріелторі Плюс» про визнання права власності на обєкт нерухомого майна було: 1) визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення №15, заг. пл. 44,1 кв. м., що знаходиться в м. Буча по вул. Жовтневій 66-а, як на відокремлений обєкт права власності №4; 2) припинено право власності ТОВ «Ріелторі Плюс» на нежитлові приміщення №15 заг. пл. 44,1 кв. м., що знаходяться в м. Буча по вул. Жовтневій 66-а.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12.12.2013 р. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2009 р. залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.06.2014 р. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2009 р. та Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12.12.2013 р. було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.10.2008 р. власником торгівельного центру, що знаходиться в м. Буча по вул. Жовтневій 66-а є ТОВ «Ріелторі Плюс».

Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна від 05.01.2015 р. (індексний номер 32014148) власником нежитлового приміщення 4, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Жовтнева, буд. 66а, є ОСОБА_1. Крім того, в зазначеній довідці вказано, що підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, серія та номер: 267, виданий 13.08.2014 р. приватним нотаріусом ОСОБА_4

Також судом встановлено, що на момент укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 13.08.2014 р., нежитлове приміщення №4 в будинку №66-а по вул. Жовтневій в м. Буча, Київської області, загальною площею 44,1 кв. м., належало ОСОБА_2 на підставі рішення суду виданого Ірпінським міським судом Київської області від 25.06.2009 р., зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно витягу №25111809 від 04.08.2014 р.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно із ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені вище норми Закону, оскільки на момент продажу спірного нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення №15, заг. пл. 44,1 кв. м., що знаходиться в м. Буча по вул. Жовтневій 66-а, як на відокремлений обєкт права власності №4, ОСОБА_2 мав усі, передбачені чинним законодавством України, права та повноваження на відчуження вказаного обєкту нерухомості, на підставі Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2009 р., тому суд дійшов висновку, що, згідно із приписами статті 388 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 є добросовісним набувачем зазначеного майна, а тому наявні правові підстави для визнання за нею права власності на нежитлове приміщення №4 в будинку №66-а по вул. Жовтневій в м. Буча, Київської області, загальною площею 44,1 кв. м.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, так як позивачем не було надано суду фактичних й беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа спірним нерухомим майном, а також доказів, які б підтвердили, що дане нерухоме майно вибуло з володіння ТОВ «Ріелторі Плюс» не з його волі, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення первісного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 328, 330, 388, 392 Цивільного кодексу України, статтями 6-8, 10, 15, 30, 60, 62, 64, 197, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення №4 в будинку №66-а по вул. Жовтневій в м. Буча, Київської області, загальною площею 44,1 кв. м.

Рішення в повному обсязі буде виготовлено до 28.03.2016 р.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_5