Справа № 522/3530/16-ц
Провадження № 2/522/4125/16
У Х В А Л А

Іменем України

«9» березня 2016 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Погрібний С.О., розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з відповідача суми грошової компенсації вартості належної позивачці частки у спільному майні подружжя.

З метою забезпечення свого позову позивачка звернулася з відповідним клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Хюндай», моделі «Елантра», державний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску, посилаючись на те, що в разі відчуження майна виконання можливого рішення суду буде значно утрудненим або взагалі унеможливленим.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи обставини справи, беручи до уваги встановлені процесуальним законом строки розгляду питання про забезпечення позову, суд визнає за доцільне вирішити заявлене клопотання цим судом без виклику учасників розгляду справи.

Суд вивчив заявлені позивачем вимоги у заяві про забезпечення позову, дослідив матеріали справи, за результатами чого вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних причин.

При вирішенні цього питання суд зобовязаний взяти до уваги, що спір виник з приводу поділу ймовірно спільного майна подружжя, що було придбано сторонами під час ведення спільного господарства та перебування у шлюбі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вимоги процесуального закону зумовлюють те, що накладення арешту можливе тільки за умови доведеності факту належності майна, про арешт якого просить сторона, відповідачу на праві власності. Проте, позивачем не надано належних документів, що підтверджували б належність відповідачу, станом на день звернення до суду з цим позовом, автомобіля марки ««Хюндай», моделі «Елантра», державний номер НОМЕР_2, 2013 року випуску, на праві власності, на який сторона просить накласти арешт.

Відповідно до розяснення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд має визнати достатніми такі умови для постановлення ухвали про вжиття заходів забезпечення цивільного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цивільній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності в діях відповідача. Проте, такі обставини суду доведені позивачем не були.

За наведених обставин у суду відсутні достовірні відомості щодо належності спірного автомобіля відповідачу, з огляду на що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Такі висновки не перешкоджають для повторного звернення з такою заявою в разі усунення недоліків, виявлених під час розгляду цього клопотання.

Відповідно до п. п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

09.03.2016