Провадження №2/761/273/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

25 березня 2016 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Рибака М.А.

при секретарі Савенко О.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі ОСОБА_4, ОСОБА_6, Київської міської ради в особі Київської міської державної адміністрації, про усунення перешкод в здійсненні права користування власністю шляхом виселення особи, яка безпідставно вселилась і проживає на неналежній їй площі, вселення законних власників та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

16 червня 2014 року ОСОБА_7 (далі по тексту позивач, ОСОБА_7.) звернувся до суду з вказаною позовною заявою до ОСОБА_3 ( далі по тексту - відповідач, ОСОБА_3.).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачем є рідними братом та сестрою та після смерті їх батьків вони отримали у спадщину будинок АДРЕСА_1 (далі по тексту - будинок). Вказує, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2012 року, яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва залишено без змін, первісний позов ОСОБА_7 та зустрічний позов ОСОБА_3- задоволено частково. Визнано за ОСОБА_7 право власності на 72/100 частку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а саме: сіни площею 3,0 м2 , зазначені індексом 1-1; кладову площею 0,5 м2 , зазначену індексом 1-2; вбиральню площею 1,4 м2 зазначену індексом 1-3; кухню площею 14,7 м2, зазначену індексом 1-4; коридор площею 4,5 м2, зазначену індексом 1-5; житлову кімнату площею 9,3 м2, зазначену індексом 1-6; житлову кімнату площею 16,4 м2, зазначену індексом 1-7; житлову кімнату площею 14,1 м2, зазначену індексом 2-5 ; житлову кімнату площею 15,7 м2, зазначену індексом 2-10; житлову кімнату площею 13,1 м2, зазначену індексом 2-11;кладову площею 3,7 м2, зазначену індексом 2-12; приміщення (І) підвалу під будинком «А» площею 13,1 м2; приміщення (II) підвалу під будинком «А» площею 13,1 м2; ґанок до прибудови «а2»площею 3,0 м2; гараж, позначений літерою «Г» з оглядовою ямою; сарай, позначений літерою «Б»; сарай, позначений літерою «В»; гараж, позначений літерою «Е»;1/2 частину огородження та мощення. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 28/100 частку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: сіни площею 6,5 м2, зазначені індексом 2-1; передню площею 5,6 м2, зазначену індексом 2-2; кухню площею 6,2 м2, зазначену індексом 2-3; житлову кімнату площею 17,3 м2, зазначену індексом 2-4; вбиральню площею 2,8 м2, зазначену індексом 2-12;сходову клітину площею 2,1 м2, зазначену індексом 2-6; передню площею 3,9 м2, зазначену індексом 2-7,- ванну кімнату площею 4,1 м2, зазначену індексом 2-8, - кухню площею 4,9 м2, зазначену індексом 2-9; підвал під прибудовою «а»,-1/2 частина огородження та мощення. Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 компенсацію у розмірі 14 600 (чотирнадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп. В іншій частині первісного та зустрічного позовів відмовлено. Однак вказане рішення станом на день звернення до суду з позовною заявою не виконано, відповідач не виплачує грошову компенсацію та не зареєструвала право власності за рішення суду, натомість між позивачем та відповідачем виникають постійні суперечки про порядок користування і володіння зазначеним жилим будинком, будівлями, спорудами та земельною ділянкою, що належать до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. При цьому, приміщення які займає відповідач потребують капітального ремонту, а будинок відповідач доводить до аварійного стану.

На підставі вказаного позивач просив усунути перешкоди в користуванні його власністю, а саме житловою кімнатою площею 14.1 кв.м, індекс 2-5, житловою кімнатою площею 15,7 кв.м., індекс 2-10, житловою кімнатою площею 13.1 кв.м., індекс 2-11, кладовою, площею 3,7 кв. м, індекс 2-12, приміщенням І підвалу під будинком «А» площею 13.1 кв.м в домоволодінні по АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_3 та всіх мешканців, які разом з нею проживають; виселити ОСОБА_3 та всіх мешканців, які разом із нею проживають із приміщень, які вони незаконно займають; вселити ОСОБА_7 з його родиною в житлову кімнату площею 14.1 кв.м, індекс 2-5, житловою кімнатою площею 15,7 кв.м., індекс 2-10, житловою кімнатою площею 13.1 кв.м., індекс 2-11, кладовою, площею 3,7 кв. м, індекс 2-12, приміщенням І підвалу під будинком «А» площею 13.1 кв.м ; встановити порядок користування земельною ділянкою розміром 541,14 квадратних метрів у відповідності до ідеальних часток, а саме ОСОБА_7 - 450,95 кв.м., ОСОБА_3 - 90,19 кв.м.

В ході судового розгляду справи було здійснено заміну первісного позивача на правонаступників - ОСОБА_1 (далі по тексту позивач 2) та ОСОБА_2 ( далі по тексту - позивач 3), а також залучено до участі у справі в якості третіх осіб: ОСОБА_4 ( далі по тексту - третя особа 1), ОСОБА_5 (в особі ОСОБА_4) ( далі по тексту третя особа - 2), ОСОБА_8 ( далі по тексту третя особа 3), Службу у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації (далі по тексту третя особа 4), та Київську міську раду в особі Київської міської державної адміністрації (далі по тексту - третя особа - 5).

Під час розгляду справи позивачі неодноразово змінювали та уточнювали позовні вимоги та згідно останніх уточнень просили усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 власністю, а саме житловою кімнатою площею 14,1 кв. м., індекс 2-5, житловою кімнатою площею 15, 7 кв. м, індекс 2-10, житловою кімнатою площею 13,1 кв. м, індекс 2-11, кладовою площею 3,7 кв. м, індекс 2-12, приміщенням (І) підвалу під будинком «А» площею 13.1 кв. м в домоволодінні по АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_3 та всіх мешканців, які разом з нею проживають: ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5; примусово виселити ОСОБА_3 та всіх мешканців, які разом з нею проживають, а саме: доньку ОСОБА_4, сина - ОСОБА_8, онуку - ОСОБА_5, із приміщень, які вони незаконно займають, а саме: житлової кімнати площею 14,1 кв. м, індекс 2-5, житлової кімнати площею 15,7 кв. м, індекс 2-10, житлової кімнати площею 13,1 кв.м, індекс 2-11, кладову площею 3,7 кв. м індекс 2-12, приміщення (І) підвалу під будинком «А» площею 13,1 кв.м.; вселити ОСОБА_1 з його родиною, а саме: дружиною ОСОБА_9, донькою - ОСОБА_10, донькою - ОСОБА_11 в належну йому житлову кімнату площею 14,1 кв.м, індекс 2-5, житлову кімнату площею 15,7 кв.м, індекс 2-10, житлову кімнату площею 13,1 кв.м, індекс 2-11, кладову площею 3,7 кв.м, індекс 2-12, приміщення (І) підвалу під будинком «А» площею 13,1 кв.м.; зобов'язати ОСОБА_3 та членів її сім'ї, з якими вона проживає а саме: доньку ОСОБА_4, сина - ОСОБА_8, онуку - ОСОБА_5 не чинити перешкод у здійсненні права власності, не чинити перешкод в доступі до газової мережі, в тому числі, які розташовані на території відповідача, не чинити перешкод у виконанні ремонтних, відновлювальних робіт, в тому числі перепланування будинку в разі необхідності. Встановити порядок користування земельною ділянкою розміром 541, 14 квадратних метрів у відповідності до ідеальних часток, а саме: ОСОБА_1 72/200 частки та ОСОБА_2 (72/200 частки) разом 72/100 - відповідно 390 кв.м, а ОСОБА_3 28/100 частки - відповідно 151 кв. м у відповідності до варіанту зазначеного в додатку № 2 варіант 1 висновку експерта.

Представники позивачів в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. З приводу ухвалення заочного рішення у справі не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним про поважні причини неявки в судове засідання не повідомила.

Представник третьої особи 4 в судовому засіданні позовні вимоги не підтримала.

Треті особи 1, 2, 3, 5 в судове засідання не з'явились, своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення.

Вислухавши пояснення представників позивачів, представника третьої особи 4, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2012 року, яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва залишено без змін, первісний позов ОСОБА_7 та зустрічний позов ОСОБА_3- задоволено частково. Визнано за ОСОБА_7 право власності на 72/100 частку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а саме: сіни площею 3,0 м2 , зазначені індексом 1-1; кладову площею 0,5 м2 , зазначену індексом 1-2; вбиральню площею 1,4 м2 зазначену індексом 1-3; кухню площею 14,7 м2, зазначену індексом 1-4; коридор площею 4,5 м2, зазначену індексом 1-5; житлову кімнату площею 9,3 м2, зазначену індексом 1-6; житлову кімнату площею 16,4 м2, зазначену індексом 1-7; житлову кімнату площею 14,1 м2, зазначену індексом 2-5 ; житлову кімнату площею 15,7 м2, зазначену індексом 2-10; житлову кімнату площею 13,1 м2, зазначену індексом 2-11;кладову площею 3,7 м2, зазначену індексом 2-12; приміщення (І) підвалу під будинком «А» площею 13,1 м2; приміщення (II) підвалу під будинком «А» площею 13,1 м2; ґанок до прибудови «а2»площею 3,0 м2; гараж, позначений літерою «Г» з оглядовою ямою; сарай, позначений літерою «Б»; сарай, позначений літерою «В»; гараж, позначений літерою «Е»;1/2 частину огородження та мощення. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 28/100 частку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: сіни площею 6,5 м2, зазначені індексом 2-1; передню площею 5,6 м2, зазначену індексом 2-2; кухню площею 6,2 м2, зазначену індексом 2-3; житлову кімнату площею 17,3 м2, зазначену індексом 2-4; вбиральню площею 2,8 м2, зазначену індексом 2-12;сходову клітину площею 2,1 м2, зазначену індексом 2-6; передню площею 3,9 м2, зазначену індексом 2-7,- ванну кімнату площею 4,1 м2, зазначену індексом 2-8, - кухню площею 4,9 м2, зазначену індексом 2-9; підвал під прибудовою «а»,-1/2 частина огородження та мощення. Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 компенсацію у розмірі 14 600 (чотирнадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп. В іншій частині первісного та зустрічного позовів відмовлено. ( т.1 а.с. 243-249).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 09 серпня 2004 року спірний будинок є двоквартирним, загальною площею приміщень по будинку 176 м2 та складається з: приміщення (І) підвалу під будинком 13,1 м2; приміщення (II) підвалу під будинком 13,1 м2; квартири № 1 перший поверх -сіни 3,0 м2; кладової 0,5 м2; вбиральні 1,4 м2; кухні 14,7 м2; коридору 4,5 м2; житлової кімнати 9,3 м2; житлової кімнати 16,4 м2; квартири № 2 перший поверх - сіни 6,5 м2; передня 5,6 м2; кухні 6,2 м2; житлової кімнати 17,3 м2; житлової кімнати 14,1 м2; вбиральні 2,8 м2; другий поверх - сходової клітини 2,1 м2; ванної кімнати 4,1 м2; мансарди на основною частиною будинку - передня 3,9 м2; кухні 4,9 м2; житлової кімнати 15,7 м2; житлової кімнати 13,1 м2; кладової 3,7 м2 (т. 1 а.с. 6-12).

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування частини домоволодіння від 05 серпня 2014 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а вони прийняли вдар в рівних частинах кожний належні ОСОБА_7 на праві власності 72/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 538, 59 кв. м, обліковий номер 91:129:159 в таких частках кожний : ОСОБА_2 - 72/200 частини, ОСОБА_1 - 72/200 частини. За вказаним договором у володіння та користування ОСОБА_2 переходять: сіни, позначені на плані 1-1, площею 3.0 кв. м; кладова, позначена на плані 1-2, площею 0,5 кв.м; вбиральня, позначена на плані 1-3, площею 1,4 кв.м; кухня, позначена на плані 1-4, площею 14, 7 кв.м.; коридор, позначений на плані 1-5, площею 4,5 кв.м; житлова кімната, позначена на плані 1-6, площею 9,3 кв.м, житлова кімната, позначена на плані 1-7, площею 16,4 кв.м; приміщення (І) підвалу під будинком «А» площею 13,1 кв. м, ганок до прибудови «а2» площею 3.0 кв.м; гараж з оглядовою ямою, позначений на плані літерою «Г»; сарай, позначений на плані літерою «В». У володіння та користування ОСОБА_1 переходять: житлова кімната, позначена на плані 2-5, площею 14,1 кв. м; житлова кімната, позначена на плані 2-10, площею 15,7 кв. м; житлова кімната, позначена на плані 2-11, площею 13,1 кв.м; кладова, позначена на плані 2-12, площею 3,7 кв.м; приміщення (ІІ) підвалу під будинком «А» площею 13,1 кв.м; сарай, позначений літерою «Б»; гараж, позначений на плані літерою «Е». 1/2 частина огородження та мощення є місцями загального користування. (т. 1а.с.46).

Також, згідно даних витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.08.2014 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками домоволодіння, на підставі вказаного договору дарування (а.с. 48, 51).

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Проте, позивачі, набувши у власність спірне домоволодіння проживати у ньому не мають змоги, оскільки відповідачем чиняться перешкоди їм у цьому.

Відповідно до даних довідки форми № 3, виданої ТОВ «Київжитлосвіт» за № 1192 від 28.05.2014 р., в АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Разом з тим, частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу України (далі по тексту - ЖК України), які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

За нормою статті 156 Житлового кодексу УРСР надано право членам сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, право користуватися цим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їхньому вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно п. 33 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

У зв'язку з тим, що відповідач займає частину домоволодіння, яке на праві приватної власності належить позивачам, без законних підстав, чим чинить позивачам перешкоди у здійсненні ними права користування та розпоряджання своїм майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів щодо про усунення перешкод в здійсненні права користування власністю шляхом виселення особи, яка безпідставно вселилась і проживає на неналежній їм площі, вселення законних власників ґрунтуються на чинному законодавстві, знайшли своє доведення, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до правової позиції, яка міститься в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-158цс14 від 05.11.2014 року право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

З приводу вимоги позивачів про встановлення порядку користування земельною ділянкою слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Положеннями ч. 2 та ч. 4 Земельного кодексу України визначено: якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Факт переходу права кристування позивачів частиною земельної ділянки та право власності побудованого на ній домоволодіння підтверджується наявними у матеріалах справи договором дарування та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а також рішенням Шевченківського районного суду м. Києів від 06.07.2012 року.

Згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи №1045/15-41 від 08.05.2015 року (т.1 а.с. 196-209) експертами було запропоновано чотири варіанти порядку користування земельною ділянкою № 34 по вул. Котовського, у м. Києві, враховуючи рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06.07.2012 року у справі №2-335/11 ( т.1, а.с. 196-214).

Також вказаним висновком експерта було встановлено, що фактичний порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не відповідає часткам співвласників домоволодіння, розташованого на зазначеній ділянці, визначеним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №2-335/11.

Вирішуючи питання про варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками по АДРЕСА_1 суд вважає за можливе встановити порядок користування земельною ділянкою, відповідно варіанту №1 (додаток № 2 до висновку) оскільки даний варіант передбачає встановлення користування земельною ділянкою з мінімальним відхиленням від ідеальних часток співвласників.

Крім того, приймаючи до уваги, що судом встановлено порядок користування земельною ділянкою при якому кожна із сторін матиме змогу користуватися та обслуговувати свою частину будинку та господарських споруд, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача та членів її сім'ї, з якими вона проживає не чинити перешкод у здійсненні права власності, не чинити перешкод в доступі до газової мережі, в тому числі, яка розташована на території відповідача, не чинити перешкод у виконанні ремонтних, відновлювальних робіт, в тому числі перепланування будинку в разі необхідності є передчасними, а тому не підлягають до задоволення.

Виходячи із вищевказаного, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 3-5, 10, 15, 60, 110, 208, 209, 213-215, 223-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі ОСОБА_4, ОСОБА_8, Київської міської ради в особі Київської міської державної адміністрації, про усунення перешкод в здійсненні права користування власністю шляхом виселення особи, яка безпідставно вселилась і проживає на неналежній їй площі, вселення законних власників та встановлення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити частково.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 власністю, а саме житловою кімнатою площею 14,1 кв. м., індекс 2-5, житловою кімнатою площею 15, 7 кв. м, індекс 2-10, житловою кімнатою площею 13,1 кв. м, індекс 2-11, кладовою площею 3,7 кв. м, індекс 2-12, приміщенням (І) підвалу під будинком «А» площею 13.1 кв. м в домоволодінні по АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_3 та всіх мешканців, які разом з нею проживають: ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5.

Вселити ОСОБА_1 з його родиною, а саме: дружиною ОСОБА_9, донькою - ОСОБА_10, донькою - ОСОБА_11 в належну йому житлову кімнату площею 14,1 кв.м, індекс 2-5, житлову кімнату площею 15,7 кв.м, індекс 2-10, житлову кімнату площею 13,1 кв.м, індекс 2-11, кладову площею 3,7 кв.м, індекс 2-12, приміщення (І) підвалу під будинком «А» площею 13,1 кв.м.

Встановити наступний порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 розміром 541, 14 квадратних метрів відповідно до варіанту № 1 висновку експерта, а саме: виділити співвласникам домоволодіння: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спільне користування земельну ділянку площею 0, 0136 га (136 кв.м) відповідно до часток:

- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - 72/100 - 0,0098 га (98 кв.м);

- ОСОБА_3 - 28/100 - 0,0038 га (38 кв.м).

Для доступу та обслуговування відповідної частини житлового будинку виділити співвласникам:

-ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0292 га (292 кв.м) (0,0390 га - 0,0098 га = 0, 0292 га), яка складається з двох частин (0,0120 га +0,0172 га);

-ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0113 га (113 кв.м) (0,0151 га - 0, 0038 га = 0, 0113 га).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 (двісті сорок три грн. 60 коп.) грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК