РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Петренко Л.В., за участю секретаря судового засідання Похвалітової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Токмацької міської ради Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановив:

Законний представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просить визначити позивачу додатковий строк в три місяці для подання Токмацькій державній нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_3, померлої 24 листопада 2015 року в м. Токмаку Запорізької області.

В обгрунтування позовних вимог зазанчено, що 24 листопада 2015 року померла мати позивача ОСОБА_3.

За життя ОСОБА_3 була власницею 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (колишній Куйбишева) м. Токмака Запорізької області.

Власником іншої 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (колишній Куйбишева) м. Токмака Запорізької області є позивач.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все її майно, до складу якої увійшло, в тому числі, право власності на її 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (колишній Куйбишева) м. Токмака Запорізької області.

На час відкриття спадщини позивач разом зі спадкодавцем не проживав, у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подав.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 12.05.2016 року в справі окремого провадження №330/2231/16-ц позивач визнаний недієздатним, опікуном над ним призначений ОСОБА_1.

20 вересня 2016 року законний представник позивача ОСОБА_1 в його інтересах звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 У видачі свідоцтва нотаріус відмовила у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Вважає, що така відмова повязана з тим, що на час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_3 позивач не був визнаний недієздатною особою. Вважає, що позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, адже під час цього строку вирішувалось питання про визнання його недієздатним, він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Законний представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив вирішити справу на розсуд суду.

В зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Частиною першою статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Судом встановлено, що 24 листопада 2015 року померла мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Родинні відносини позивача з померлою ОСОБА_3 підтверджуються свідоцтвом про народження, копією паспорта позивача.

За життя ОСОБА_3 була власницею 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (колишній Куйбишева) м. Токмака Запорізької області. Власником іншої 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (колишній Куйбишева) м. Токмака Запорізької області є позивач. Зазначені обставини підтверджуються договором купівлі-продажу від 25.09.2015 року реєстровий №164.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все її майно, до складу якої увійшло, в тому числі, право власності на її 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (колишній Куйбишева) м. Токмака Запорізької області.

На час відкриття спадщини позивач разом зі спадкодавцем не проживав, у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подав, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2016 №1043/02-31.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась, що підтверджується листом Токмацької державної нотаріальної контори від 27.10.2016 №1261/01-16, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 25.10.2016 №45538556.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 12.05.2016 року в справі окремого провадження №330/2231/16-ц позивач визнаний недієздатним, опікуном над ним призначений ОСОБА_1, який є його законним представником, відповідно до ч.1 ст.39 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

20 вересня 2016 року законний представник позивача ОСОБА_1 в його інтересах звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 У видачі свідоцтва нотаріус відмовила у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Зазначені обставини підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2016 №1043/02-31.

Позивач є інвалідом 2 групи з дитинства, що підтверджується посвідченням серії ААА №10110527.

Вирішення питання про його недієздатність розпочате 23 грудня 2015 року, що підтверджується копією ухвали про відкриття провадження у справі Якимівського районного суду Запорізької області від 23.12.2015 року в справі окремого провадження №330/2231/16-ц.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №1117 від 16.03.2016 року, позивач виявляє ознаки психічного розладу у формі легкої розумової відсталості в ступені помірно вираженої дебільності з порушенням поведінки, внаслідок чого істотно впливає на його здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується копією рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 12.05.2016 року в справі окремого провадження №330/2231/16-ц.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Суд встановив, що позивач, відповідно до ч.1 ст.1261 Цивільного кодексу України (далі ЦК), належить до першої черги спадкоємців за законом.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.1269 ЦК, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини від імені недієздатної особи подає його опікун.

Частиною 1 ст.1270 ЦК встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 сплив 24 травня 2016 року.

Згідно з ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Суд встановив, що позивач спадщину не прийняв, у зв'язку з тим, що на час смерті спадкодавця постійно не проживав з нею, у встановлений шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подав.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, доказом чого є наступне.

Позивач є інвалідом 2 групи з дитинства, вирішення питання про його недієздатність розпочате 23 грудня 2015 року, менш ніж через місяць після смерті його матері, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №1117 від 16.03.2016 року, позивач виявляв ознаки психічного розладу у формі легкої розумової відсталості в ступені помірно вираженої дебільності з порушенням поведінки, що впливало на його здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується дослідженими судом доказами.

Таким чином, позивач після смерті матері хворів психічною хворобою, не розумів значення своїх дій, не міг керувати ними, що становило обєктивні та непереборні труднощі для нього для прийняття спадщини.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3, яка померла 24 листопада 2015 року, судом не встановлено.

Суд дійшов висновку, що для захисту прав недієздатного позивача необхідно визнати поважною причину пропуску ним строку для прийняття спадщини, та визначити йому додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України, п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008року «Про практику у справах про спадкування», та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Токмацької міської ради Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк в три місяці для подання Токмацькій державній нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_3, померлої 24 листопада 2015 року в м. Токмаку Запорізької області.

Початок додаткового строку для прийняття спадщини відраховувати з моменту набрання судовим рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: