23.02.2016 Єдиний унікальний номер 205/4836/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/4836/15-ц
2/205/277/16

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

виділити йому у натурі 1/2 частку квартири загальною площею 80,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, із утворенням ізольованої квартири (з влаштуванням ізольованого входу і окремих кухні та санвузлу), що за варіантом № 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи відповідна кв. № 9/2 (приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4), площею 40,5 кв.м., та визнати за ним право приватної власності на неї;

заходи (роботи) щодо перевлаштування квартири за варіантом № 3 Висновку судової будівельно-технічної експертизи покласти на сторони наступним чином: на позивача влаштування дверного прорізу замість віконного в прим. 2-1 з демонтажем підвіконної частини і влаштуванням ганку з легких металевих конструкцій на стійках, влаштування перегородки для розділу прим. 1-4 та прим. 2-1, влаштування дверного прорізу в перегородці між прим.2-2 та прим.2-1, влаштування дверного прорізу в перегородці між прим. 2-2 та прим. 2-3, перевлаштування санвузлу на два окремих прим. 1-5 та прим. 2-4, закладення вхідного прорізу в прим. 2-2; на відповідачів влаштування перегородки з дверним прорізом між прим. 1-1 та прим. 1-2 з влаштуванням витяжної вентиляції з прим.1-3, влаштуванням врізки в каналізаційний стояк труби діаметром 50 мм. для відводу стоків від мийки в прим. 1-3 з прокладкою каналізаційної магістралі (лежака) під дощатою підлогою, влаштування дверного прорізу в перегородці між прим.1-2 та 1-4;

стягнути з нього на користь відповідачів 291,07 грн. компенсації за зменшення їх ідеальної частки;

стягнути з відповідачів на його користь судові витрати у загальному розмірі 6 954,90 грн.

Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником ? частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Неодноразові звернення позивача до відповідачів з проханням укласти договір про поділ в натурі квартири як обєкта права спільної часткової власності результатів не принесли, а відтак позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідачі у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Третя особа явку свого представника у судове засідання не забезпечила, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

Позивач є власником ? частини квартири за адресою АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.12.2014р. (а.с. 37-38) та свідоцтва про право власності на житло від 20.04.1993р. (а.с. 39).

Інша ? частина вказаної квартири належить відповідачам на підставі Свідоцтв про право на спадщину за законом від 11.12.2014р., зареєстрованих в реєстрі за № 3-1279 та № 3-1280 (а.с.40-43).

Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно з ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Водночас, виходячи з положень ст.ст.183, 367 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявної технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані приміщення.

Разом із тим, з огляду на положення статей 379, 382, 383 ЦК України щодо поняття житла, переобладнання приміщення в ізольовані квартири, як правило, супроводжується необхідністю улаштування інженерних комунікацій, зокрема мереж газо-, електропостачання, водопостачання та водовідведення, і такі роботи провадяться за технічними умовами та проектами, розробленими спеціалізованими організаціями, та з додержанням відповідних норм і правил за погодженням компетентних органів.

Абзацом 1 пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» встановлено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Пунктом 18 вищевказаної постанови розяснено, що для вирішення питання виділу (поділу) будинку позивач має подати, зокрема такі документи (дані): висновки технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі або встановлення порядку користування ним відповідно до належних співвласникам часток, а у необхідних випадках органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекції про допустимість повязаних з цим переобладнань; про дозвіл виконкому місцевої ради на переобладнання і перепланування жилого будинку.

Ухвалою суду від 19.11.2015р. за клопотанням позивача та за відсутності заперечень відповідачів по справі була призначена та проведена судова будівельно-технічна експертиза для визначення можливості виділення позивачу належної йому частки.

За результатом експертизи судовим експертом встановлено, що існує 4 варіанти виділення у натурі належної позивачу на праві власності ? частини спірної квартири із утворенням ізольованих квартир, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.

Водночас судом встановлено, що кожен із запропонованих експертом варіантів виділення у натурі належної позивачу на праві власності ? частини спірної квартири із утворенням ізольованих квартир передбачає обовязкове влаштування ганку на прибудинковій території багатоквартирного будинку для окремого входу у квартиру № 9/2.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Відповідно до п. 2 Методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29.12.2011р. № 389, прибудинкова територія територія навколо багатоквартирного будинку, що визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації в межах відповідної земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі і споруди, та яка необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку і забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

У судовому засіданні 23.02.2016р. на обговорення сторін ставилось питання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору підприємства, установи або організації, у користуванні якої знаходиться прибудинкова територія багатоквартирного будинку за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Демократична, буд. 32, проте сторони повідомили, що їм достовірно не відомо, яка саме організація здійснює управління таким багатоквартирним будинком та заперечували проти залучення її до участі у справі.

За таких обставин, враховуючи, що за змістом ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач не надав суду інформацію про організацію, у постійному користуванні якої знаходиться прибудинкова територія відповідного багатоквартирного будинку, а також не надав доказів відсутності порушень прав інших співмешканців багатоквартирного будинку щодо користування прибудинковою територією в тій частині, що необхідна для розміщення ганку для облаштування окремого виходу із ізольованої квартири 9/2, яку просить виділити йому позивач, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд вважає за необхідне розяснити сторонам, що з огляду на відсутність заперечень відповідачів проти виділення позивачу у натурі належної йому ? частини спірної квартири, сторони мають можливість вирішити відповідне питання у позасудовому порядку шляхом укладення відповідного договору на підставі ч. 4 ст. 364 ЦК України.

З огляду на відсутність підстав для задоволення позову судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 364, 386 ЦК України, ст.42 ЗК України,ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4