Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 332/4344/15 Головуючий у 1 інстанції: Андрюшина Л.А.
№ провадження 22-ц/778/1454/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„24 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», треті особи: Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» про зобовязання вчинити певні дії.

У позові зазначав, що з 1984 року по вересень 1995 року він перебував у трудових відносинах з ПАТ "Електрометалургійний комбінат "Дніпроспецсталь", а саме, з 01.08.1984 року по 25.11.1984 року та з 06.01.1987 року по 23.09.1987 року працював на зазначеному підприємстві в сталеплавильному цеху в якості підручного сталевара 5 розряду, з 24.09.1987 року по 21.09.1995 року працював в сталеплавильному цеху слюсарем-ремонтником 4,5,6 розряду, що підтверджується записами в трудовій книжці.

Ці професії зазначені в Списку № 1 розділу III підрозділу 2а, що дає йому право на отримання пенсії на пільгових умовах.

У серпні 2015 року він звернувся до відділу кадрів ПАТ "Елекстрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" з проханням надати для призначення йому пенсії уточнюючу довідку про підтвердження його пільгового стажу роботи на даному підприємстві, зокрема, із зазначенням періоду роботи з 24.09.1987 року по 31.12.1991 року в сталеплавильному цеху слюсарем-ремонтником.

25.08.2015 року відповідачем була видана довідка, в якій зазначений період його роботи з 24.09.1987 року по 31.12.1991 року був зазначений з посиланням на Список № 2 розділу ІV підрозділу 2а, замість Списку №1 розділу ІІІ підрозділ 2а код 1030200а-1753а(18559).

Між тим, 10.10.1995 року він вже отримував у відповідача уточнюючу довідку № 111-382, в якій було зазначено, що з 24.09.1987 року по 21.09.1995 року він працював слюсарем-ремонтником та в даний період роботи був зайнятий ремонтом обладнання в місцях його устаткування, де основні робочі користуються правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 1 розділ 3, підрозділ 2а і ця професія дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 згідно наказу № 385 від 27.11.1994 року "Про результати атестації робочих місць по умовам праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення", отже роботодавець підтверджував наявність у нього трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 за період роботи з 24.09.1987 року по 21.09.1995 року.

Починаючи з 24.09.1987 року і до 21.09.1995 року, його робоче місце та умови праці не змінювались, протягом вказаного періоду роботи він повний робочий день був зайнятий ремонтом обладнання в місцях його устаткування, де основні робочі користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умовами підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Пунктом 10 зазначеного Порядку передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Надана відповідачем уточнююча довідка № 125-390 від 25.08.2015 року про підтвердження його трудового стажу, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах, оформлена неналежним чином, що позбавляє його права на отримання належної йому пенсії в розмірі, встановленому законом, чим порушуються його права та законні інтереси.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд зобовязати відповідача внести зміни до уточнюючої довідки № 125-390 від 25.08.2015 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення йому пенсії з зазначенням періоду роботи саме з 24.09.1987 року по 21.09.1995 року з посилання на Список № 1 розділ 3 підрозділ 2а код 1030200а-1753а(18559).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору, Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору, Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2016 року позовні вимоги задоволені.

Зобовязано ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна» внести зміни до уточнюючої довідки за № 125-390 від 25.08.2015 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній з зазначенням даних про період роботи ОСОБА_2 з 24.09.1987 року по 21.09.1995 року по професії слюсаря-ремонтника з посиланням на Список № 1 розділ 3 підрозділ 2а код 1030200а-1753а(18559).

Стягнуто з ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимого в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_2 з 1984 року по вересень 1995 року перебував у трудових відносинах з ПАТ "Електрометалургійний комбінат "Дніпроспецсталь", а саме, з 01.08.1984 року по 25.11.1984 року та з 06.01.1987 року по 23.09.1987 року працював на зазначеному підприємстві в сталеплавильному цеху в якості підручного сталевара 5 розряду, з 24.09.1987 року по 21.09.1995 року працював в сталеплавильному цеху слюсарем-ремонтником 4,5,6 розряду.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 „Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, яка діяла до 31.12.1991 року, професія слюсаря-ремонтника була віднесена до Списку № 2.

У період роботи позивача по професії слюсаря-ремонтника з 01.01.1992 року діяла постанова Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року № 10, згідно якої вказана професія була віднесена до Списку № 1.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд, дослідивши та оцінивши надані по справі докази, а також надавши аналіз законодавства, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку щодо їх обґрунтованості.

За висновком суду, при внесенні відомостей у видану ОСОБА_2 довідку № 125-390 від 25.08.2015 року, відповідач безпідставно застосував до спеціального стажу роботи позивача за однією тією ж професією слюсаря-ремонтника в одних і тих же умовах пільги як Списку № 1, так і Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком.

Висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та погоджується з вимогами норм матеріального права.

Відповідно до п.п.а, „б ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт , професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах; працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій , посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 100 названого Закону, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, визначено права на пільгове пенсійне забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (до 01.01.1992 року) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством.

Як передбачено п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1092 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Отже висновок суду про те, що оскільки з 01.01.1992 року професія слюсаря-ремонтника була віднесена до списку № 1, то і попередній трудовий стаж ОСОБА_2 по вказаній професії з 24.09.1987 року до 31.12.1991 року та в подальшому до звільнення 21.09.1995 року, має бути віднесений до списку № 1, слід визнати обгрунтованим, враховуючи, що на підтвердження наявності особливо шкідливих і особливо небезпечних виробничих факторів в роботі позивача у період до 31.12.1991 року суд прийняв до уваги дані раніше виданої ВАТ „Електрометалургійний завод „Дніпроспецсталь уточнюючої довідки № 111-382 від 10.10.1995 року(а.с.9).

Доводи апеляційної скарги про те, що вказана довідка є неналежним доказом підтвердження особливо шкідливих і небезпечних виробництв умов праці, оскільки видавалась не за даними санітарно-гігієничних досліджень санітарно-промислової лабораторії підприємства, які на підприємстві не збереглися, а на підставі даних технологічного процесу та атестації робочого місця, проведеної за наказом директора заводу № 385 від 27.10.1994 року „Про результати атестації робочих місць для визначення права працівника на пільгове пенсійне забезпечення, а не є переконливими.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форми власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.1992 року № 422 та розробленими на виконання постанови № 422 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

За вимогами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Ухвалюючи рішення, вказані вимоги процесуального права щодо оцінки доказів судом першої інстанції були дотримані, а повноважень переоцінювати дослідженні названим судом докази, виходячи з положень ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не має.

Інші доводи і обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі, також були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2016 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: