Справа № 630/146/16-ц
Провадження № 2/630/159/16
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2016 року м. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Дем`яненко І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1, інтереси якого представляє ОСОБА_2, до ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1, інтереси якого представляє ОСОБА_2, звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним, стягнення безпідставно набутого майна та відшкодування моральної шкоди, витрат на правову допомогу.

Позивач просить визнати договір фінансового лізингу № 002335 від 11 січня 2016 року, укладений між ним та відповідачем, недійсним стягнути з відповідача на його користь 53 000 грн. безпідставно набутого майна, 318 грн. понесених збитків, 20 000 відшкодування моральної шкоди та 8000 грн. витрат на правову допомогу.

Від представника позивача ОСОБА_2 через канцелярію суду 11 квітня 2016 року надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в сумі 81318 грн. В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначила, що відповідач може вивести грошові кошти перераховані позивачем на їх рахунок або вчинити інші дії спрямовані на ухилення від повернення сплачених ним коштів, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, тому просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на будь-якому зареєстрованому рахунку ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО». Крім того, представник позивача посилається на те, що відповідач в добровільному порядку не виконує вимоги закону, ігнорує звернення позивача, тому з метою недопущення в подальшому порушення прав ОСОБА_1, просить заяву задовольнити.

Відповідно до ч.1ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Нормою ч.3ст.151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1ст.152 УПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.06 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача. При цьому суд повинен враховувати не тільки права позивача, але й права відповідача.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжитті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Разом з тим, з врахуванням вимог ст. 152 ЦПК України, що регламентує вимогу співмірності до виду забезпечення позову, суд вважає за доцільне накладення арешту на суму грошових коштів, що дорівнює сумі заявлених позовних вимог, а не на розрахунковий рахунок юридичної особи, що може утруднити здійснення підприємством діяльності.

У поданій заяві про забезпечення позову представник позивача навів достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення позову у спосіб накладення арешту на грошові кошти у межах оспорюваної суми, тобто, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза уникнення від обов'язку виконання рішення суду у випадку задоволення вимог позову або унеможливлення його виконання.

Керуючись статтями 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову- задовольнити. Накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», , МФО 380805, юридична адреса:вул. Шовковична, 42-44, м. Київ, в розмірі 81318 (шістдесят вісім тисяч) грн., на розрахунковому рахунку 4 АТ «Райфайзен Аваль», за виключенням коштів для виплати заробітної плати, сплати податків та обовязкових платежів.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала про забезпечення позову може бути пред'явлена до виконання протягом одного року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до компетентних органів та після її виконання - відповідачу до відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя(підпис) ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя І.В.Дем'яненко