Справа № 373/813/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Керекези Я.І.

при секретарі Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду і просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь вартість вивезеного майна та особистих речей на загальну суму 168 280,00 грн. та відшкодувати нанесену його діями моральну шкоду у розмірі 175 000,00 грн. Стягнути з ОСОБА_5 на його користь вартість викраденої постільної білизни на загальну суму 12 200,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 7 800,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в квітні 2013 року відповідачі з квартири АДРЕСА_1, де вони разом проживали, вивезли його речі за адресою АДРЕСА_3, а саме: DVD плеєр 1 шт. вартістю 4 375,00 грн., відеоплеєр 1 шт. - 2 875,00 грн., телевізор «Соні» 1 шт. - 6 250,00 грн., пральну машину 1 шт. - 1 960,00 грн., килими розміром 3м х 4м в кількості 2 шт. - 3 920,00 грн., сервіз столовий - 2 125,00 грн., сервіз «Мадонна» - 3 000,00 грн., дзеркальне трюмо 1 шт. - 1 260,00 грн., дублянка жіноча виробництва Англія 1 шт. - 6 250,00 грн., книги в кількості 50 шт. на загальну суму 6 520,00 грн., взуття літньо-весняне в кількості 4 пари на загальну суму 6 000,00 грн., взуття осінньо-зимове в кількості 3 пари на загальну суму 3 250,00 грн., плащ 2 шт. на загальну суму 1 100,00 грн., пальто демісезонне 2 шт. - 4 450,00 грн., куртки шкіряні 2 шт. - 3 100,00 грн., костюми 3 шт. - 5 250,00 грн., светри шерстяні 4 шт. - 1 600,00 грн., сорочки 10 шт. - 2 250,00 грн., підодіяльники 12 шт. на загальну суму 6 000,00 грн., простині 12 шт. на загальну суму 4 200,00 грн., наволочки 12 шт. на загальну суму 1 200,00 грн., рушники 10 шт. на загальну суму 900,00 грн., портфелі шкіряні 2 шт. - 1 360,00 грн., портфелі «Дипломат» 3 шт. - 1 350,00 грн., мобільні телефони «Самсунг» 2 шт. - 2 200,00 грн., шапки зимові хутряні 2 шт. - 2 000,00 грн., сувенірні чашки 4 шт. - 800,00 грн., тарілки 2 шт. - 280,00 грн., кухлі 4 шт. - 480,00 грн., глечики 2 шт. - 220,00 грн., відеокасети в кількості 15 шт. на загальну суму 600,00 грн., DVD-диски 5 шт. - 650,00 грн., перчатки осінньо-зимові 4 пари на загальну суму 880,00 грн., шапки спортивні 8 шт. - 400,00 грн., штани спортивні 4 шт. - 320,00 грн., куртки спортивні 4 шт. - 280,00 грн., шкарпетки різні 15 пар на загальну суму 525,00 грн., носові хустини 10 шт. - 150,00 грн., чемодан з фотокартками батьків 1 шт. - 600,00 грн., матеріали, обладнання та запчастини для виробництва сиру, ремонту квартири та автомобіля на загальну суму 78 000,00 грн., нижня білизна 4 комплекти - 280,00 грн. Дані речі йому не повернуті.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 позов не визнали, заперечують проти його задоволення зважаючи на безпідставність та недоведеність позовних вимог. Вони ніколи не відбирали у ОСОБА_1 речі, зазначені в позовній заяві. Крім того, представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності.

Судом встановлено наступне.

Згідно з рішенням Московського районного народного суду м. Києва від 19.09.1986 ОСОБА_1 було визнано недієздатним (а.с.42).

Згідно з рішенням цього ж суду від 09.04.1998 дієздатність позивачеві було поновлено та визнано його дієздатним (а.с.43).

Листом № П-263 від 19 вересня 2013 року перший заступник начальника Управління Державної міграційної служби України в Київській області повідомив ОСОБА_1, що він зареєстрований по АДРЕСА_1. Зняття його з реєстрації за даною адресою не здійснювалося (а.с.9).

З постанови про закриття кримінального провадження від 23.06.2015 вбачається, що кримінальне провадження за письмовою заявою ОСОБА_1 з приводу зловживання службовим становищем завідувачем Переяслав-Хмельницького РС УДМС України Київської області ОСОБА_7, закрите у зв'язку з відсутністю в діянні останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України (а.с.11-13).

З довідки Начальника Переяслав-Хмельницького РС ГУ ДСНС України у Київській області вбачається, що 23.05.2014 в будинку АДРЕСА_4 , де на той час проживав ОСОБА_1, сталася пожежа, під час якої знищено одяг, документи, речі домашнього вжитку та меблі (а.с.16).

З матеріалів перевірки за зверненнями ОСОБА_1 № 942 від 16.03.2013 та № 1345 від 13.04.2013 до Переяслав-Хмельницького МВ, вбачається, що будь-яких доказів тому, що ОСОБА_2 забрав у ОСОБА_1 які-небудь індивідуально визначені речі, не встановлено ( а.с. 68-93).

З листа Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури № 2159вих14 від 29.05.2013 вбачається, що кримінальне провадження за вищезазначеними зверненням ОСОБА_1 закрито 26.04.2016. В листі також вказано, що частина речей, які були вивезені в місця проживання ОСОБА_1, знаходяться в будинку АДРЕСА_5 а частина - в с. Виповзки, де проживає ОСОБА_2 Однак будь-яких ідентифікуючих ознак таких речей не вказано.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що ОСОБА_1 проживав у нього деякий час у тимчасовій споруді по АДРЕСА_5 Якісь речі позивач та його брат привезли із собою, однак які саме - не бачив.

Свідок ОСОБА_9, мати ОСОБА_3, показала суду, що її син ніколи ніякої білизни додому не приносив. Ніяких інших речей зі списку, заявленого позивачем, не бачила.

Аналогічні показання дала і свідок ОСОБА_3, сестра ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_10 показала суду, що в квартирі АДРЕСА_1, де раніше проживали як позивач, так і відповідачі, в кімнаті ОСОБА_1 бачила чимало різних речей, однак конкретизувати їх не може. Куди вони були вивезені - не знає.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

В силу ч. 1 ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В силу ст. 177 цього Кодексу, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Статтею 170 ЦК України визначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 181 ЦК України, річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою.

Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не назвав жодних родових або індивідуальних ознак вказаних в позовній заяві речей, будь-яких документів на це майно не надав.

Таким чином, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 предмет спору не визначений та не конкретизований.

Ні допитані свідки, ні письмові докази, які маються в матеріалах справи, не підтверджують, що відповідач ОСОБА_3 забрав у позивача ОСОБА_1 постільну білизну на суму 12200 гривень, а відповідач ОСОБА_2 - решту майна, що зазначено позивачем у списку ( а.с. 5) на загальну суму 168280 гривень.

Відповідно до ч.ч 1.3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дані вимоги кореспондуються і в ст. 60 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Кодексу, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належність та допустимість доказів встановлено ст.ст. 58, 59 цього Кодексу.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 не конкретизовано та не індивідуалізовано майно, не доведено, що відповідач ОСОБА_3 забрав у нього постільну білизну на суму 12200 гривень, а відповідач ОСОБА_2 - решту майна, що зазначено у списку на загальну суму 168280 гривень, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 177, 179, 184, 317, 321, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212, 213, 214, 218 ЦПК України , суд , -

вирішив:

В задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Складання рішення в повному обсязі вчинено 28.10.2016.

Суддя Я.І.Керекеза