Категорія 30Доповідач Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів: Ковальчука О.В., Медяного В.М.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2016 року

по справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 04.06.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого, кредитор надав позичальнику кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту (в сумі 3000 грн.) на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п.8.6 умов та правил надання банківських послуг).

Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, в зв'язку з чим станом на 02.08.2015 рік утворилась заборгованість у сумі 28776,98 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за кредитом, 17341,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8435 грн. - заборгованість по комісії та пені за користування кредитом, а також 500 грн.- штраф (фіксована частина), 562,67 грн. - штраф (процентна складова). Рішенням Третейського суду від 29.11.2012 року було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 17523,67 грн.

Тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11253,31 грн., яка є різницею між сумою заборгованості, що утворилась станом на 02.08.2015 рік, та сумою, що стягнута рішенням Третейського суду від 29.11.2012 року, а також стягнути 500 грн.-штраф (фіксована частина), 562,67 грн.-штраф (процентна складова), а всього 12315,98 грн. та судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду від 26 січня 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено за пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду, як постановлене з порушенням вимог закону, скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Судом встановлено, що 04.06.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого, кредитор надав позичальнику кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту (в сумі 3000 грн.) на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.12).

Зазначені умови викладені у заяві позичальника при отриманні кредиту (а.с.12). В цій же заяві, завіреній особистим підписом відповідача зазначено, що ОСОБА_2 згоден з тим, що дана заява разом із запропонованими ПАТ «ПРИВАТБАНК» Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір надання банківських послуг (а.с.12 зворот,13-18).

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п.8.6 умов та правил надання банківських послуг).

При зверненні до суду позивач вказав, що станом на 02.08.2015 рік у відповідача утворилась заборгованість за вказаним договором у сумі 28776,98 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за кредитом, 17341,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8435 грн. - заборгованість по комісії та пені за користування кредитом, а також 500 грн.- штраф (фіксована частина), 562,67 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Третейського суду від 29.11.2012року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 17523,67 грн.(а.с.6).

Як видно, позивач визначив суму заборгованості відповідача станом на 02.08.2015 року в розмірі 12315,98 грн., яка складається: з 11253,31 грн. - різниці між сумою в розмірі 28776,98 грн. та сумою в розмірі 17523,67 грн., що було стягнута рішенням третейського суду, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина)та 562,67 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.7-10).

Вирішуючи спір, суд також встановив, що ОСОБА_2, підписуючи заяву позичальника від 04.06.2008 року, був ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг, які були надані йому у письмовій формі, у тому числі й з положенням п.9.12 зазначених Умов, яким передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін (а.с.17). Про це позивачем зазначено і в позовній заяві (а.с.4).

Згідно п.3.1.3 Умов і Правил надання банківських послуг за закінченням строку відповідна картка продовжується на новий строк (шляхом надання клієнту карт із новим строком дії).

Судом встановлено той факт, що ОСОБА_2 нова картка не видавалася. Дана обставина не заперечувалася представником позивача, а тому, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, вона не підлягає доказуванню. До речі, ця обставина була підтверджена представником позивача і в суді апеляційної інстанції.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відмовляючи в позові, суд врахував вищевказані обставини та виходив з того, що позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права поза межами строку позовної давності, оскільки право вимагати повернення кредиту згідно умов кредитного договору у позивача виникло 04.06.2009 року, банк же звернувся до суду з даним позовом 22.09.2015 року (а.с.1), з Умов і Правил надання банківських послуг видно, що строк позовної давності не було продовжено (а.с.13-18), а представник відповідача заявою, поданою до суду 11.01.2016 року (а.с.77-79), просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

При цьому суд врахував вимоги ст.ст.253,257,267(ч.3) ЦК України.

Крім того, суд правильно відхилив посилання представника позивача на те, що строк позовної давності не пропущено, так як рішенням Третейського суду від 29.11.2012 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було стягнуто заборгованість по кредитному договору в сумі 17523,67грн.(а.с.6), оскільки це рішення третейського суду не є допустимим доказом, з огляду на те, що суддею Третейського суду, під час розгляду справи, не було взято до уваги те, що Законом України «Про внесення зміни до статі 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» №2983-VI від 03.02.2011 року частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Також про це дано роз'яснення в п.3 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року.

До того ж, жодних відповідних документальних доказів про те, що вищезгадане рішення Третейського суду, відповідно до вимог закону, було пред'явлено до примусового виконання чи виконувалось відповідачем добровільно, позивачем суду (ні першої, ні апеляційної інстанцій) не надано.

Рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Посилання представника позивача, в поясненнях апеляційному суду, на те, що в платіжній картці, яка була видана відповідачу при укладенні 04.06.2008 року кредитного договору, зазначено строк її дії до 31.01.2012 року, а не протягом року (ксерокопія картки була надана апеляційному суду), не можуть, з врахуванням вищезазначеного, бути взяті до уваги, оскільки якщо виходити з того, що право вимагати повернення кредиту згідно умов кредитного договору у позивача виникло з 31.01.2012 року, а банк звернувся до суду з даним позовом лише 22.09.2015 року, то навіть і в такому випадку позивачем пропущено строк позовної давності, про поновлення якого питання не ставилось.

Решта доводів апеляційної скарги теж безпідставні, необґрунтовані і висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Л.В. Пащенко

Судді: В.М. Медяний

О.В. Ковальчук

Згідно з оригіналом: /підпис/