Справа №579/1744/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Хочина А. І.
Номер провадження 22-ц/788/464/16 Суддя-доповідач - Околот Г. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Околота Г. М.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 15 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Кролевецької міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її онука ОСОБА_6, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яку остання успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року. У встановлений законом строк вона не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вона є спадкоємцем другої черги і вважала, що спадщину після смерті онуки прийняла її матір ОСОБА_3. У жовтні 2015 року вона дізналася, що спадкоємець першої черги ОСОБА_3 не прийняла спадщину, а тому звернулася до дев'ятої Київської нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом їй було відмовлено, у зв'язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в якості поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини вказує, що вона є особою похилого віку, інвалідом 2 групи, за станом здоров'я не може вільно пересуватися та потребує періодичного лікування, а також вказує на те, що вона не знала про ті обставини, що спадкоємець першої черги, а саме мати померлої її онуки, не прийняла спадщину після смерті своєї доньки. Посилаючись на вищевказане, позивач просила суд визнати зазначені причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 15 січня 2016 року позов задоволено. ОСОБА_4 визначено додатковий строк - два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м.Ірпінь Київської області. Стягнуто з ОСОБА_3 та Кролевецької міської ради Сумської області на користь держави судовий збір з кожного по 243 грн. 60 коп. (а.с.97-98).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги безпідставно не взяв до уваги, що вона, як мати померлої ОСОБА_6, є спадкоємицею першої черги, від прийняття спадщини не відмовлялася, і рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 08 грудня 2015 року, їй надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті дочки. Позивачка є бабою померлої ОСОБА_6, тобто спадкоємицею другої черги, у якої право на спадкування взагалі не виникло. Вказує, що суд першої інстанції не з'ясував усіх обставин прийняття нею спадщини, не врахував, що звернувшись 18 грудня 2015 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона її прийняла.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача Кролевецької міської ради Сумської області у засідання суду не з явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Представник позивача надав суду письмові заперечення та вважає, що апеляційна скарга є безпідставною, оскільки суд належним чином дослідив обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому просить відхилити скаргу і залишити рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції посилався на те, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин в силу похилого віку, стану свого здоров'я та непоінформованості про те, що спадкоємець першої черги не прийняв спадщину, що є підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м.Ірпень Київської області померла ОСОБА_6 (а.с.68).

Відповідно до свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_6, є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с.69).

Позивачка ОСОБА_4 є бабою ОСОБА_6 по лінії батька (а.с.5, 7, 69).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 яку вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_7 Право власності на іншу 1/2 частину даної квартири рішенням Кролевецького районного суду від 18 жовтня 2015 року визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_7 (а.с.10-11).

Відповідно до вимог ст.ст.1258, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти, подружжя та батьки спадкодавця. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька,так і з боку матері.

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з досліджених доказів наявних у матеріалах справи, до кола спадкоємців першої черги належала мати спадкодавця ОСОБА_6 - відповідачка ОСОБА_3, а до кола спадкоємців другої черги належала баба спадкодавця ОСОБА_6 з боку батька - позивачка ОСОБА_4 (а.с.7, 69).

В матеріалах справи відсутні докази, що позивачка ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 та були зареєстровані за місцем її реєстрації у с.Петрівка Щорського району Чернігівській області, а тому відсутні підстави вважати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 такими, що прийняли спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦК України.

Строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 відповідно до ч.1, 2 ст.1270 ЦК України сплив для відповідача ОСОБА_3 28 березня 2015 року, а для позивача ОСОБА_4 28 червня 2015 року.

На підставі рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2015 року відповідачці ОСОБА_3 визначений додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 тривалістю три місяці з дня набрання чинності рішенням суду (а.с.65, 78, 90).

18 грудня 2015 року, відповідачка ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття нею спадщини після смерті її дочки ОСОБА_6, що вбачається із наданої відповідачкою копією заяви та витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі (а.с.118,117).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення судом першої інстанції рішення, відповідачка ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги за законом, одержала право на спадщину і прийняла її, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою.

27 жовтня 2015 року позивачка ОСОБА_4 зверталася до дев'ятої Київської державної нотаріальної контори за прийняттям спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини (а.с.8).

По справі судом першої інстанції встановлено, що на час звернення ОСОБА_4 до суду, станом на 17 листопада 2015 року спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилася (а.с.26, 27-28, 32, 33-34).

Отже, позивачка ОСОБА_4 на час звернення до суду пропустила визначений ч.1, 2 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини після смерті її онуки ОСОБА_6

Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п.24 Пленум Верховного Суду України вбачається, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Ураховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Згідно до роз'яснень, які надані у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2014 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнані поважними такі мотиви пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Проте поважними причинами пропуску строку можуть визнаватися, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Отже, з аналізу вищезазначених норм вбачається, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обов'язком спадкоємця є доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини перед судом, а саме з моменту її відкриття до моменту звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

З досліджених апеляційним судом матеріалів справи вбачається, що доказів на підтвердження того, що позивачка ОСОБА_4 не може самостійно пересуватися, чи має такий незадовільний стан здоров'я, що створювало б складнощі для вчасного, як то передбачено ч.1, 2 ст.1270 ЦК України, строку подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті онуки ОСОБА_6, матеріали справи не містять.

Та обставина, що позивачка ОСОБА_4 не знала про місце відкриття спадщини, а також була необізнана щодо прийняття чи неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, не свідчить про обґрунтованість її позовних вимог, адже на час відкриття спадщини позивач ОСОБА_4 була власником 1/2 частини спірної спадкової квартири, яка розташована за місцем її проживання у м.Кролевець Сумської області, знала про наявність спадкового майна у вигляді іншої 1/2 частини спірної квартири та мала можливість завчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак цим своїм право не скористалася.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував того, що похилий вік та інвалідність позивачки ОСОБА_4 (а.с.5, 9), її необізнаність щодо місця відкриття спадщини, а також відсутність у позивачки інформації щодо прийняття спадщини іншими спадкоємцями, не є поважними причинами для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, позивачкою було пропущено строк для прийняття спадщини без поважних причин, які могли б бути пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення її до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її онуки ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а тому правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року, справа №6-85цс12, а також від 4 листопада 2015 року, справа №6-1486цс15, які відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України при вирішенні спорів у подібних правовідносинах.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки сам по собі похилий вік позивачки, наявність інвалідності та відсутність у позивачки інформації щодо прийняття спадщини іншими спадкоємцями, без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини, не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 15 січня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Кролевецької міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -