У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ІваненкоЮ.Г., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 11 лютого 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії посадових осіб відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області при вчиненні виконавчих дій,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на неправомірні дії посадових осіб відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області (далі ВДВС Жовтневого РУЮ) при вчиненні виконавчих дій, в обґрунтування якої вказала, що у ВДВС Жовтневого РУЮ знаходиться виконавчий лист, виданий Жовтневим районним судом Миколаївської області 25 жовтня 2012 року, про її виселення із садівничого будинку, розташованого на земельній ділянці НОМЕР_2 в СВТ «Інгул» Жовтневого району Миколаївської області, по якому відкрито виконавче провадження № 34980111.

Під час проведення державним виконавцем виконавчих дій, в межах зазначеного виконавчого провадження, 04 серпня 2015 року ОСОБА_2 було виселено з садівничого будинку, який розташований на земельній ділянці НОМЕР_2 в СВТ «Інгул».

ОСОБА_2 вважає, що її виселення відбулося з чисельними грубими порушеннями вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки її не було повідомлено про проведення такий дій, а на момент проведення виконавчих дій вона знаходилась на амбулаторному лікуванні.

Крім того, ОСОБА_2 вважає, що у державного виконавця відсутні будь-які підстави щодо виселення її з дачної ділянки НОМЕР_1 (попередній НОМЕР_2) в СВТ «Інгул», а у вимозі, виданій державним виконавцем, зазначені реквізити ухвали, що скасована.

Також вважала, що під час проведення виконавчих дій брали участь у якості понятих не сусіди по СВТ, а родичі стягувача ОСОБА_3 При цьому її речі були винесені на подвір'я, не були описані в тій кількості і прикметах, як того потребує закон.

Посилаючись на перевищення державним виконавцем своїх повноважень та безпідставність її виселення, уточнивши під час судового розгляду позовні вимоги, заявниця просила визнати незаконними виконавчі дії, проведені 04 серпня 2015 року в межах виконавчого провадження № 34980111 за виконавчим листом, виданим Жовтневим районним судом Миколаївської області 25 жовтня 2012 року, повернути сторони виконавчого провадження у первинний стан, який існував до 04 серпня 2015 року, скасувати вимогу державного виконавця про проведення виконавчих дій щодо її виселення.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11 лютого 2016 року, у задоволенні скарги відмовлено.

Зобов'язано Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі Миколаївської області повернуто ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243 грн 60 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані ухвали та постановити нову ухвалу про задоволення скарги, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, вірно виходив з того, що виконавчі дії, проведені державним виконавцем Колубаєвим А.В. 04 серпня 2015 року про виселення ОСОБА_2 з садівничого будинку, відповідають порядку проведення виконавчих дій, передбаченого ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у скасуванні вимоги державного виконавця ВДВС Жовтневого РУЮ Миколаївської області про проведення 04 серпня 2015 року примусових виконавчих дій щодо виселення ОСОБА_2, оскільки інформація, що міститься у вимозі, відповідає резолютивній частині ухвали суду щодо роз'яснення рішення, яка набула законної сили, в якій чітко зазначено місце розташування садового будинку та земельної ділянки, з якої необхідно проводити виселення, а помилкове зазначення реквізитів ухвали, що була скасована, не впливає на її суть.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії посадових осіб відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області при вчиненні виконавчих дій.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г. Іваненко