Номер провадження 2/754/371/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 18 березня 2016 року)

17 березня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Грегуль О.В.

при секретарі - Сивенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк»,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на неналежне виконання відповідачкою договірних зобов'язань, просить у рахунок погашення відповідачкою заборгованості за кредитним договором у розмірі: 4355393,51 грн., яка складається із заборгованості за кредитом, відсоткам і пені, звернути стягнення на предмет іпотеки: однокімнатну квартиру, шляхом визнання за позивачем права власності на цю квартиру.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив про його задоволення.

Представник відповідачки позов не визнав і подавши до суду письмову заяву про застосування строку позовної давності, просив відмовити в задоволенні позову за пропуском позивачем строку позовної давності.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про зміну імені від 23.12.2008 року, відповідачка змінила своє прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

26.03.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачкою, укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, а 23.02.2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачкою, укладена додаткова угода № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 26.03.2008 року, за умовами яких, відповідачці був наданий кредит у сумі: 97000 доларів США, що за курсом НБУ дорівнює еквіваленту: 489850 грн., який відповідачка мала погашати щомісячними платежами разом із відсотками і погасити не пізніше 26.03.2033 року.

05.07.2016 року між 26.03.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачкою, укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки № 81051, за умовами якого, відповідачка в забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, передала в іпотеку однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до укладеного між ПАТ «УкрСибанк» і позивачем, договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вищевказаними договорами.

Як вказує позивач, відповідачка не виконує належним чином своїх зобов'язань, щодо погашення кредитної заборгованості, щомісячними платежами.

Визначена позивачем станом на 09.07.2015 року і перевірена судом, сума заборгованості у відповідачки за кредитним договором, становить: 4355393 грн. 51 коп. і складається із заборгованості за кредитом, відсоткам та пені.

03.08.2015 року до суду надійшов вищевказаний позов, який на пошту позивачем був зданий 31.07.2015 року і в якому позивач просить у погашення кредитної заборгованості в сумі: 4355393 грн. 51 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до положень розділу 6. договору про надання споживчого кредиту № 0 від 26.03.2008 року, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та плати за користування кредитом і у разі застосування банком свого права вимоги на дострокове повернення кредиту та плати за користування кредитом, термін дострокового повернення кредиту та плати за користування кредитом вважається таким, що настав з 32 календарного дня з дати одержання позичальником повідомлення банку про дострокове повернення кредиту та плати за користування кредитом або з 41 календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту та плати за користування кредитом у разі неотримання позичальником вимоги банку про дострокове повернення кредиту та плати за користування кредитом.

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії направленої АКІБ «УкрСиббанк» відповідачці вимоги від 18.08.2009 року № 135-28/135, оригінал якої оглядався в судовому засіданні і яку відповідачка отримала 27.08.2009 року, проти чого не заперечував у судовому засіданні представник відповідачки, АКІБ «УкрСиббанк» вимагав дострокового повернення кредиту, процентів та сплати пені у разі невиконання відповідачкою на 31 день з дня отримання цієї вимоги, своїх зобов'язань щодо погашення кредитної заборгованості.

З дня отримання вимоги АКІБ «УкрСиббанк» від 18.08.2009 року № 135-28/135, відповідачка не виконувала своїх зобов'язань, щодо погашення кредитної заборгованості, проти чого не заперечував у судовому засіданні представник позивача, а також це підтверджується наданою представником позивача, випискою по кредитному договору.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно з ч. 3 - ч. 5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 2 грудня 2015 року у справі № 6-1707цс15, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевий строк виконання її умов.

На час вирішення судом даного спору, позивач не пред'являв до відповідачки вимог про стягнення заборгованості за укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачкою договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.03.2008 року та додатковою угодою № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 26.03.2008 року, укладеною між цими ж сторонами договору 23.02.2009 року, проти чого, представник позивача не заперечував у судовому засіданні.

Звернення стягнення на предмет іпотеки, є похідною, тобто, додатковою вимогою до основної вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач звернувся до суду з пропуском трирічного строку позовної давності для пред'явлення основної вимоги і будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску трирічного строку позовної давності, позивач зі своїм представником суду не надали і судом таких доказів не здобуто.

Заява про поновлення строку позовної до суду не подавалась.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає у зв'язку із пропуском позивачем трирічного строку позовної давності.

При подачі позову, позивач був звільнений від оплати судових витрат, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені відповідачкою, компенсуються за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 4-11, 209, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Компенсацію судових витрат покласти на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: