Справа № 351/1764/15-ц
Номер провадження №2/351/172/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

за участю секретаря Маланчук С.Г.,

представника позивача ОСОБА_1,

позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - відділ Держгеокадастру в Снятинському районі про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що на праві власності, на підставі Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10.11.1994 р. № 666/94, її дідові ОСОБА_4, який помер 11.12.2001 р., належало дві земельні ділянки площею 0,735 га та 1,095 га, загальною площею 1,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Горішньозалучанської сільської ради. Після отримання сертифікату було розпочато виготовлення державного акту на право приватної власності на землю. Однак, внаслідок зволікань органом держкомзему, видача державного акту відбулася вже після смерті спадкодавця. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, відповідно до якої спадкоємцями першої черги за законом стала дружина спадкодавця, тобто бабка позивачки -ОСОБА_5 та син спадкодавця, батько позивачки- Капанюк Т.В., який є відповідачем по справі. ОСОБА_5 вступила в управління спадковим майном, а тому вважалася такою, що прийняла спадщину. Відповідач ОСОБА_3 в управління спадковим майном не вступив, в шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, а тому, вважається таким, що спадщину не прийняв. Після смерті ОСОБА_5, яка померла 04.10.2006 р., відкрилася спадщина з вищевказаних земельних ділянок, спадкоємицею за заповітом яких стала позивачка. У звязку із тим, що державний акт на право приватної власності на землю було видано на ОСОБА_4 після його смерті, а також у звязку з допущеною помилкою в державному акті на право приватної власності на землю, де по-батькові її бабки вказано "Ксенофіївна" замість правильного "Зенофіївна", та із втратою оригіналу даного державного акту, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В уточнених позовних вимогах просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), розташовану на території Горішньозалучанської сільської ради, що належала ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай) в межах земельних ділянок площами 0,735 га та 1,095 га, загальною площею 1,83 га, а також право власності на вищевказані земельні ділянки, що належали ОСОБА_6 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 188965, виданого на імя ОСОБА_7.

Позивачка та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задоволити.

Відповідач в судовому засідання уточнені позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позову.

Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру в Снятинському районі в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до листа Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 19.10.2015 р. № 1295/01-09, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю державного акту на земельну ділянку, що належала померлому ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ № 217502, ОСОБА_4 помер 11.12.2001 року.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 188960, виданого 14.02.2003 р., ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,83 га, що розташована на території Горішньозалучанської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно довідки Горішньозалучанської сільської ради від 09.10.2015 р. № 2018, на день смерті ОСОБА_4 в господарстві були зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_3.

Відповідно до витягу із Спадкового реєстру від 19.10.2015 р. та довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 19.10.2015 р. № 1294/01-09, спадкові справи після смерті ОСОБА_4 не заведені.

Згідно довідки Горішньозалучанської сільської ради від 09.11.2015 р. № 2321, після смерті ОСОБА_4 у володіння спадковим майном вступила його дружина ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ № 036425, ОСОБА_6 померла 04.10.2006 року.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 188965, виданого 14.02.2003 р., ОСОБА_7 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,83 га, що розташована на території Горішньозалучанської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно заповіту, посвідченого 20.07.2006 р. секретарем Горішньозалучанської сільської ради ОСОБА_8, спадкоємицею всього належного ОСОБА_5 майна є позивачка ОСОБА_9

Згідно довідки Горішньозалучанської сільської ради від 09.10.2015 р. № 2017, на день смерті ОСОБА_5 в господарстві був зареєстрований ОСОБА_3.

Відповідно до довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 05.10.2015 р. № 1259/02-14, після смерті ОСОБА_5 04.10.2006 р. заведена спадкова справа на підставі заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_9.

Відповідно до листа Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 05.10.2015 р. № 1260/02-14, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю державного акту на земельну ділянку, що належала померлій ОСОБА_5.

Крім того встановлено, що при видачі державного акта на право приватної власності на землю серії РІ № 188965, виданого 14.02.2003 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 171, допущено помилку при записі по батькові ОСОБА_5, а саме: записано як "Ксенофіївна".

Відповідно до довідки Горішньозалучанської сільської ради від 09.10.2015 р. № 2019, померла ОСОБА_5 була бабусею ОСОБА_2

Відповідно до довідки Горішньозалучанської сільської ради від 09.10.2015 р. № 2020, померлий ОСОБА_4 був дідусем ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 098123, 26.08.2011 р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та позивачкою ОСОБА_9.

Згідно свідоцтва про народження серії І-НМ № 303177, ОСОБА_3 народився 10.03.1966 р. та є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_11.

23.04.2007 р. позивачкою ОСОБА_9 до Першої Снятинської державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її бабки ОСОБА_5, в якій зазначено, що крім неї спадкоємців по заповіту немає, спадщину фактично в установлений термін прийняла.

Відповідно до витягу про реєстрацію Спадковому реєстрі від 23.04.2007 р. № 9402323, зареєстровано спадкову справу після смерті спадкодавця ОСОБА_6.

06.11.2015р. ОСОБА_3 до Першої Снятинської державної нотаріальної контори подано заяву про відмову від одержання обовязкової частки у спадщині після смерті матері ОСОБА_6.

Відповідно до довідки Горішньозалучанської сільської ради від 16.11.2015р., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 була однією і тією ж особою, іншої особи під прізвищем ОСОБА_7 на території сільської ради не було та немає.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи все вищевикладене, вислухавши сторін та дослідивши матеріали справи, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що оскільки право власності за ОСОБА_2 на земельні частки (паї) підтверджується заповітом, посвідченим 20.07.2006р., у встановлений законом термін позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому є підстави для визнання за нею, як за спадкоємцем за заповітом права власності на земельні частки (паї) площею по 1,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 321, 328, 334, 392, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай), розташовану на території Горішньозалучанської сільської ради Снятинського району, яка належала ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай), в межах земельних ділянок площею 0,735 га та 1,095 га, загальною площею 1,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зазначену в державному акті на право приватної власності на землю серії РІ № 188960, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №166 від 14.02.2003р.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки, площею 0,735 га та 1,095 га, загальною площею 1,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Горішньозалучанської сільської ради, що належали ОСОБА_6 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 188965, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 171 від 14.02.2003 р., виданого на імя ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Снятинський районний суд. У разі відсутності сторін, під час проголошення судового рішення подається апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.