АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 667/5583/15-ц Головуючий в І інстанції Стамбула Н.В.
Номер провадження: №22-ц/791/191/16 Доповідач: Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Прушинська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 19 жовтня 2015 рокув справі за позовом міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року МКП «Херсонтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, який уточнювався та доповнювався в ході розгляду справи, посилаючись на те, що відповідачка проживає АДРЕСА_1, однак не проводить оплату за послуги з централізованого опалення, які надаються МКП «Херсонтеплоенерго», внаслідок чого за нею рахується заборгованість у розмірі 11700, 23 грн. за період з 01.12.2001 року по 01.08.2015 року, яку позивач просив стягнути з відповідачки.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 19 жовтня 2015 року, в яке ухвалою цього ж суду від 04 грудня 2015 року внесено виправлення описки, позовні вимоги МКП «Херсонтеплоенерго» задоволено частково.

З ОСОБА_2 на користь МКП «Херсонтеплоенерго» стягнена заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2011 року по 01.08.2015 року в сумі 5009,38 грн. та судовий збір на користь держави у сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши період стягнення з 01.07.2012 року по 30.09.2014 року та суму стягненої заборгованості з 5009, 38 грн. до 2896,35 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам у справі, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу МКП «Херсонтеплоенерго» доводи апеляційної скарги не визнало, вважаючи їх безпідставними, а ухвалене у справі рішення законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за період до 01.11.2011 року стягненню не підлягає, оскільки позивачем пропущено встановлений ст.257 ЦК України строк для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, в той час як відповідачем заявлено вимогу про застосування наслідків спливу позовної давності, стягнув заборгованість за надані послуги з урахуванням часу звернення до суду з заявою про видачу судового наказу та відповідно до зареєстрованих відомостей, щодо опалювальної площі помешкання відповідачки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

При цьому положеннями ч.2 і ч.3 ст.264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до боржника і після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 і отримує послуги з централізованого опалення, виконавцем яких є позивач - МКП «Херсонтеплоенерго».

Надані позивачем послуги з централізованого опалення відповідачка не оплачує в повному обсязі, внаслідок чого за нею рахується заборгованість за період з 01.12.2001 року по 01.08.2015 року в сумі 11700, 23 грн. (а.с.27).

Викладені в апеляційній скарзі доводи стосовно того, що суд неправильно обчислив строк позовної давності до уваги колегії суддів не приймаються, оскільки МКП «Херсонтеплоенерго» звернулося із заявою про видачу судового наказу в листопаді 2014 року, а, враховуючи, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, тому в даному випадку суд обґрунтовано стягнув зазначену заборгованість.

Також, згідно наявних в матеріалах справи доказів та відомостей, наданих позивачем, споживач не повідомляв виконавця послуг про намір відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та не висував претензій щодо якості надання таких послуг.

Хибними є твердження апелянта про те, що позовна заява підписана неповноважною особою, яка має право підписувати документи від МКП «Херсонтеплоенерго», так як це спростовується довіреністю на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 6).

Крім того, необґрунтованими є посилання апелянта на обов'язок позивача здійснити перерахунок з огляду на меншу площу помешкання, аніж рахується за даними позивача, оскільки відповідачка з заявою про проведення перерахунку за надані послуги з врахуванням фактичної площі помешкання не зверталася, доказів фактичної площі помешкання виконавцю послуг не надавала, що підтверджується довідкою від 18.02.2016 року (а.с. 78), не надано такі докази і в ході розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія судів вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін та дослідив надані сторонами докази, яким дав правильну оцінку, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, як необґрунтовані законом та такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсонавід 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська