АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

27 жовтня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Українець Л.Д.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Експо», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудконсалтинг» про стягнення майнової шкоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року,

встановила:

у травні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідачів солідарно майнову шкоду в сумі 2 019 409, 26 дол. США, що становить 50 889 113 грн. 35 коп.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що вона 01.10.2012 р. уклала з ПАТ «Златобанк» Договір банківського вкладу №028622 та 04.10.12013 р. - Додаткову угоду. Постановою Правління НБ України №105 від 13.02.2015 р. банк було віднесено до категорії неплатоспроможних. Постановою Правління НБ України №310 від 12.05.2015 р. було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації. Оскільки з суми вкладу їй було повернуто лише 200 000 грн., позивач просила стягнути солідарно з відповідачів, які мають істотну участь у банку, що разом становить 100%, заподіяну їй майнову шкоду в розмірі 2 019 409, 26 доларів США, що становить 50 889 113 грн. 35 коп.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту порушення відповідачами вимог законодавства, в тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників або інших кредиторів банку, або довели банк до неплатоспроможності.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення Законів України «Про банки та банківську діяльність» та «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. 1166 ЦК України.

Як видно з матеріалів справи, позивач уклала з ПАТ «Златобанк» 01.10.2012 р. Договір банківського вкладу «Універсальний» №028622, за умовами якого внесла на рахунок 2 000 000 дол. США строком до 04.10.2013 р. з нарахуванням 10.5% процентів річних. 04.10.2013 р. між сторонами було укладено Додаткову угоду, згідно якої строк договору було подовжено до 04.10.2015 р. Станом на 13.02.2015 р. на депозитному рахунку сума залишку становила 2 019 409,26 дол. США.

Доводи, викладені представником позивача в апеляційній скарзі, були предметом перевірки суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку. Посилання апелянта на те, що власники істотної участі відповідно до положень Закону України «Про банки та банківську діяльність» зобов'язані підтримувати норматив достатності регулятивного капіталу банку та вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку, не можуть бути підставою для задоволення вимог позивача, оскільки матеріали справи не містять даних щодо того, які саме винні дії відповідачів призвели до визнання банку неплатоспроможним.

Відповідно до встановлених судом обставин, між позивачем та ПАТ «Златобанк» виникли договірні відносини, і повернення суми вкладу не може відбуватись поза межами процедури ліквідації банку. Тому доводи апелянта про те, що суму вкладу разом з нарахованими процентами слід розглядати як майнову шкоду в позадоговірних відносинах між позивачем та відповідачами, є безпідставними.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відхилити, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 757/24481/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11346/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Батрин О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.