Справа № 128/4330/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді: Ганкіної І.А.

При секретарі: Шеванюк О.О.

Позивачі: ОСОБА_1

Пред-ві позивача: ОСОБА_2

Пред-ках відповідача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення суми авансу, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_5 про стягнення суми авансу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.07.2007 року відповідач надав позивачу розписку про те, що він отримав від ОСОБА_1 завдаток за хату в АДРЕСА_1, яку відповідач зобов'язувався продати позивачу. Сума завдатку становила 1700 дол. США. В розписці не була погоджена дата продажу, оскільки на момент підписання розписки у відповідача не були готові всі необхідні документи. 10.11.2015 року позивачу стало відомо, що 06.11.2015 року відповідач відчужив будинок іншій особі. Таким чином, як зазначає позивач, що відповідач володіє грошовими коштами позивача без достатніх правових підстав. Мирним шляхом врегулювати дане питання відповідач відмовився, тому позивач звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали повністю та суду показали, що у 2007р. позивач домовився про майбутній продаж будинку належного відповідачу по спадщині за 14500 доларів США. В укладення майбутньої домовленості позивач передав відповідачу 1700 доларів і відповідач написав розписку про отримання даних грошей і обов»язок продати будинок позивачу після оформлення відповідних документів на будинок. Однак, в подальшому відповідач почав уникати зустрічей з позивачем та подарував будинок іншій особі. Оскільки, грошові кошти в сумі 1700 доларів відповідач позивачу не повернув, він був змушений звернутися до суду та просить вказані грошові кошти авансу в розмірі 1700 доларів США стягнути з відповідача на його користь. Зазначив, що вважає, що строк звернення до суду не порушив, так як будинок був подарований лише у 2015р. і з цього часу і слід відраховувати строк позовної давності.

Представники відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в судовому засіданні позов не визнали повністю, заперечили проти його задоволення. Суду показали, що відповідач, що є їх батьком не міг продати будинок у 2007р., оскільки щодо спадкового майна на той час тривав судовий спір між спадкоємцями і правоустановчі доументи на вланість були не отримані. Також суду показали, що відповідач ніякого тексту розписки не писав і грошей від позивача не отримував. Батько був алкогольно залежною людиною і представники вважають, що таким чином у батька хотіли забрати будинок. У задоволенні позову просять відмовити та також врахувати, що позивачем пропущено строк позовної давності, так як розписка датована 04.07.2007р.

Вивчивши подані сторонами докази, та викладені позивачем обставини, суд встановив наступне:

За текстом документу наданого позивачем, датованого 04.07.2007 року заначено, що ОСОБА_5 продає будинок за адресою: АДРЕСА_1 та взяв завдаток в розмірі - 1500 дол. США та 200 дол. США (а.с.3).

Судом було встановлено, що право власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 набув на підставі мирової угоди від 25.01.2008 року, яка була визнана ухвалою Вінницького районного суду лише 25.01.2008 року. За даною мировою угодою було розглянуто судовий спір, що виник зокрема, щодо спадкового майна між спадкоємцями, серед яких був і відповідач, який набував право на спадщину в порядку спадкування за заповітом.

Свідоцтво про право власності № 331 від 07.10.2008 року на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 було видано відповідачу, згідно рішення виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району та області від 26.08.2008 року за № 85.

Спірні правовідносини позивач просить розглядати виходячи з нормативних положень ст.570 ЦК України.

Згідно норм ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає встановленим, що на час підписання документу поданого позивачем як доказ передачі «авансу» за продаж будинку відповідачу від 04.07.2007р. ОСОБА_5 не являвся власником будинку за адресою: АДРЕСА_1

Право власності було отримано відповідачем лише за свідоцтвом про право власності № 331 від 07.10.2008 року, а до власності даної особи вищевказаний будинок перейшов на підставі ухвали Вінницького районного суду 25.01.2008 року про прийняття мирової угоди між спадкоємцями.

Таким чином, суд вважає, що сума в 1700 доларів не може бути розцінюватися судом, як завдаток у підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання, оскільки саме зобов»язання про подальший продаж будинку між сторонами не укладалося, а права на відчудження вищевказаного будинку станом на 04.07.2007р. ОСОБА_5 не мав.

Крім того, суд враховує, що позивач не підтвердив суду, що текст документу датований 04.07.2007р. виконаний саме ОСОБА_5. Обставину того, що даний документ був виконаний власноруч відповідачем, ОСОБА_5 заперечив.

Належними доказами факт написання даної дописки та її підписання саме ОСОБА_6 позивач суду не довів.

Тому, враховуючи вказане, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними та такими, що до задоволення не підлягають.

В зв"язку з відмовою у задоволенні позову з мотивів недоведенності підстав для задоволення позову, позовна давність не застососуеться.

Керуючись ст.ст. 316, 319,570 Цивільного Кодексу України, ст.ст.11,15,59,60,82,203,209,213,214,223 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення суми авансу та стягненні судових витрат - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 діб з моменту винесення рішення.

Суддя: Ганкіна І.А.

.