ЄУН № 2-2748/10
Провадження № 2/337/23/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Нещеретної Л.М.

при секретарі Шварцер Г.М.

за участю адвоката ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії Запорізького РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором № 9-3853-077ФД від 25.07.2007 року у розмірі 31214,69 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 312,15 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 гривень, зазначивши, що відповідачі добровільно умови договору не виконують, у звязку з чим утворився борг.

У судовому засіданні представник позивач підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що 25.07.2007 року ОСОБА_3 звернувся до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з метою отримання кредиту, при цьому надавши паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера та довідку з місця роботи, завірені його підписом. На підставі наданих документів з ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 9-3853-077ФД, згідно з умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у сумі 15 000,00 гривень строком до 23.07.2010 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між Банком та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір поруки. Оскільки відповідач ОСОБА_3 неналежним чином виконував умови кредитного договору, частково сплачував кредитні кошти, станом на 27.05.2010 року виникла заборгованість по кредиту у розмірі 7694,16 гривень, по комісії у розмірі 3937,50 гривень, пені у розмірі 19583,04 гривень, всього у сумі 31214,69 гривень, яку просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 к поручителя.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник з позовними вимогами не згодні, відповідач суду пояснив, що не укладав кредитний договір з АТ «Банк «Фінанси та Кредит», про існування кредитного договору та заборгованості по ньому дізнався у 2015 року після того, як його автомобіль, на який виконавчою службою було накладено арешт, було зупинено працівниками ДАІ. З відповідачем ОСОБА_4 не знайомий, погашення кредиту не здійснював, хто використав його ксерокопію паспорту, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера та довідку з місця роботи, на яких міститься його підпис, йому не відомо.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що в підтвердження позовних вимог позивач надав суду кредитний договір №9-3853-077ФД від 25 липня 2007 року (а.с.145-148) та додаток № 1 до Кредитного договору № 9-3853-077ФД від 25.07.2007 року (а.с.149).

Відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обовязок надання яких покладається на сторони по справі.

Відповідно висновку експерта від 06.01.2016 року № Д/№3 підписи, що розташовані в графах: «Позичальник» внизу кожної зі сторінок кредитного договору № 9-3853-077ФД від 25.07.2007 року та в графі «КНЯЗЄВ ВОЛОДИМИР МИКОЛАЙОВИЧ» в додатку № 1 до Кредитного договору № 9-3853-077ФД від 25.07.2007 року виконані ймовірно не ОСОБА_3 а іншою особою (а.с. 180-183).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Позивач не надала жодного доказу на спростування висновку експертизи, не заявила клопотання про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи у разі незгоди з висновками проведеної експертизи.

Таким чином суд вважає, що вказана почеркознавча експертиза проведена у встановленому законом порядку і сумніву у достовірності та обєктивності висновку експертизи немає.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_3 підписував кредитний договір №9-3853-077ФД від 25 липня 2007 року, та додаток № 1 до Кредитного договору № 9-3853-077ФД від 25.07.2007 року, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 суми боргу за кредитним договором.

Керуючись ст.ст. 11, 57, 60, 213 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії Запорізького РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л.М. Нещеретна