Справа № 588/1755/15-ц
№ провадження 2/588/41/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань Горлянд С.В., Кучмій Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особі на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Тростянецький районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, служба у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації, за участю Охтирської місцевої прокуратури про відібрання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини

У С Т А Н О В И В:

Позивач у листопаді 2015 року звернувся з указаним позовом до суду, який мотивував тим, що відповідач є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач з сином фактично проживають у АДРЕСА_1, у будинку, який належить ТДВ «Маяк» , з ними також живуть співмешканець відповідача ОСОБА_5 та її батько ОСОБА_6. З 07.04.2009 року родина перебуває на обліку у сільській раді як неблагополучна, за цей час сім'я багато разів відвідувалась спеціалістами сільської ради, педагогами Боромлянського НВК, фахівцям Тростянецького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, працівниками Боромлянської амбулаторії загальної практики сімейної медицини. Після розгляду питання відібрання дитини у відповідача та попередження її рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 29.05.2014 року про необхідність зміни ставлення до виховання сина, відповідач на шлях виправлення не стала. Відповідач незважаючи на неодноразові бесіди вживає алкогольні напої, не створила нормальні житлово-побутові умови, відсутні продукти харчування. Відповідач не визнає своєї провини, вважає нормальним вживання горілки після робочого дня. ОСОБА_4 не бажає тимчасово відправляти сина до державних закладів, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд. У будинку, де проживає відповідач з дитиною декілька місяців немає світла. У сім'ї нездоровий мікроклімат, дитина проживаючи у таких умовах морально нівечиться, хлопчик став замкнутий агресивний. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд відібрати ОСОБА_3 від матері ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісяця.

Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязіз підстав, викладених у позовній заяві, просила задовольнити. Представник позивача пояснила, що відповідач після розгляду 2014 року судом питання відібрання дитини, де вона обіцяла змінити спосіб життя, висновків для себе не зробила. Спочатку було деяке покращення в її поведінці. Проте,з червня 2015 року у будинку відповідача відрізано світло, у вікнах пошкоджено скло, що свідчить про те, що для дитини немає елементарних умов для життя та навчання. Відповідач не забезпечує сину збалансованого харчування, він недоїдає, майже не отримує м'яса, жиру, запас дров невеликий, у родині постійно відбуваються лайки та бійки. Через це дитина затримується у школі, часто вечори проводить у родині брата відповідача. ОСОБА_4 не йде на контакт з представниками соціальних служб, часто не пускає до себе в будинок, вона не усвідомлює, що неналежно ставиться до виконання батьківських обов'язків.

Відповідач проти позову заперечила, просила не відбирати в неї сина, якого вона дуже любить. Пояснила, що вважає, що дитині буде краще з нею, а в інтернатному закладі йому буде погано, він цього не хоче. Вказала, що світло у будинку вже полагодили, вона намагається навести лад у будинку, але вона тяжко працює на фермі, годує скотину, пізно повертається, дуже втомлюється. Заперечила, що зловживає алкогольними напоями, ОСОБА_3 у школі затримується після занять, бо відвідує бібліотеку, на футбол. До сім'ї її брата він часто ходить, щоб погратись із сестричками та на комп'ютері.

Представники служби у справах дітей Тростянецького району Сумської області Пальошко З.В. та Бєлікова Н.В. позов підтримали, просили задовольнити, оскільки всі обставини указують на те, що відповідач не усвідомлює себе як матір, не виконує батьківських обов'язків із створення умов для нормального розвитку сина, зловживає спиртними напоями. Вимога позивача про відібрання у відповідача сина для його тимчасово поміщення до реабілітаційного центру відповідатиме інтересам дитини, а для відповідача буде шанс виправитись, змінити ставлення до виховання дитини.

Представник Тростянецького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Євтєєва Н.В. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. У судовому засіданні пояснила, що родина була взята під соціальний супровід з 2012 року, ситуація в родині з часу попереднього розгляду в суді питання про відібрання у відповідача дитини суттєво не змінилась. Відповідач та її співмешканець при відвідування соціальними працівникам родини налаштовані часто агресивно, іноді не впускають. Родині надавались соціальні послуги, одяг, солодощі для дитини.

Прокурор Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури Шаповал О.Т. позов підтримала у повному обсязі, вважала, що вимога про відібрання дитини є обґрунтованою і відповідає інтересам дитини, оскільки це не крайня міра така як позбавлення прав дитини, при зміні відповідачем поведінки, дитина їй буде повернута. Спосіб життя, який веде відповідач формує у дитині негативні риси, крім того, турбує агресивне ставлення відповідача до представників соціальних служб. Враховуючи поведінку відповідача, якій вже неодноразово надавали час змінитись, прокурор просила позов задовольнити.

Заслухавши пояснення відповідача, представників осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про батька ОСОБА_12 внесено зі слів матері дитини відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.24, 35).

Відповідач з сином ОСОБА_13 та співмешканцем проживають у АДРЕСА_2. Родина перебуває на обліку в органі опіки та піклування - Боромлянській сільській раді з 07.04.2009 року як неблагополучна.

З 26 липня 2012 року сім'ю ОСОБА_4, у який виховується неповнолітня дитина, Тростянецьким районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді взято під соціальний супровід як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах. З відповідачем було укладено договорі про здійснення соціального супроводу. Протягом 2012 року Тростянецьким районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді надавались соціальні послуги рожині відповідача, одного разу було надано одяг та солодку продукцію, решта послуг - інформаційні, зокрема проводились бесіди щодо виховання дитини, ведення господарства. Центром протягом 2012 року здійснювалось соціальне інспектування, відповідними актами підтверджується, що будинок, в якому проживає родина потребує ремонту, є порушення санітарно-побутових умов, низький матеріальний дохід. Разом з тим, фіксувались у покращення умов проживання родини, зокрема, у будинку було прибрано, дитина забезпечена харчуванням (а.с.68-81).

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 29 травня 2014 року у задоволенні позову Боромлянської сільської ради про відібрання у відповідача сина ОСОБА_13 - відмовлено, ОСОБА_4 судом було попереджено про необхідність зміни ставлення до виховання сина та покладено на орган опіки та піклування Боромлянської сільської ради обов'язок по здійсненню контролю за виконанням батьківських обов'язків.

Акти відвідання сім'ї ОСОБА_4, які складались періодично за період з 24 червня 2014 року по 11 листопада 2015 року відображають динаміку змін умов проживання та способу життя відповідача. Так, у січні 2015 року комісією у складі працівників соціальних служб тричі була відвідана відповідач за місцем мешкання, двічі не вдалось зайти до будинку, бо ніхто не відчиняв. Втретє 29 січня 2015 року комісія взяла з особою зі школи сина відповідача і на його прохання двері відчинив співмешканець ОСОБА_4 За результатами обстеження встановлено, що побутові умови в будинку незадовільні, повний безлад, чисто лише у кімнаті ОСОБА_3, який за його словами прибирає у кімнаті сам, а вечорами перебуває у гостях у свого дядька, де грається із сестричками. Обличчя відповідача та її співмешканця у синцях та ранах, у будинку перебуває стороння особа, яка відома тим, що зловживає спиртними напоями (а.с.18-20). В цей день відповідача було звільнено з роботи у ТДВ «Маяк» на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України за прогули (а.с.17). У подальшому відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов за період з лютого по червень 2015 рокуумови проживання родини були задовільними, є дрова, у хаті та дворі прибрано, є продукти харчування(а.с.11-16).

На засіданні комісії у справах неповнолітніх дітей при виконкомі Боромлянської сільської ради 12 листопада 2015 року було розглянуто питання виконання ОСОБА_4 батьківських обов'язків було прийнято рішення рекомендувати виконкому сільської ради звернутись до суду з позовом про відібрання дитини (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради від 23 листопада 2015 року № 88 затверджено висновок про доцільність відібрання дитини ОСОБА_3 у матері ОСОБА_4 (а.с.4,5).

Допитаний у присутності психолога Боромлянського навчально-виховного комплексу ОСОБА_14 малолітній син відповідача ОСОБА_13 судовому засіданні зазначив, що не бажає, щоб його забирали від матері, він її дуже любить, не хоче покидати її та бути у будь-якому закладі. Умови проживання вдома він вважає нормальними, у нього є своя кімната, він часто буває у гостях у дядька, де грає зі своїми сестрами.

Психолог ОСОБА_14, яка працює у Боромлянському навчально-виховному комплексі, де навчається ОСОБА_3, охарактеризувала останнього як спокійну дитину, з логічним мисленням та розвиненою пам'яттю. Проте, ОСОБА_14 зазначила, що вона відмічає підвищений рівень тривожності у ОСОБА_3, він уникає розмов про родину, є спалахи агресії, на її думку у дитини низька самооцінка, він відокремлюється від колективу. Проте, ОСОБА_13 відвідує тренінги, які проводить психолог, є активним.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_15 повідомила, що працює вже другий рік на посаді соціального педагога в Боромлянському навчально-виховному комплексі. Зазначила, що найбільше нею проводиться робота із сім'єю ОСОБА_3, двічі на рік відвідує їх родину, з ОСОБА_3 проводить бесіди, він відвідував секцію технічного моделювання, це йому дуже подобалось, займається футболом. У цьому році у ОСОБА_3 спостерігається замкнутість, не йде на контакт, але із однокласниками спілкується нормально, став частіше казати неправду. ОСОБА_13 відвідує школу регулярно, пропусків занять без поважних причин немає, навчається середньо.

Допитана як свідок ОСОБА_16 в судовому засідання показала, що є класним керівником ОСОБА_3 з п'ятого класу, а на цей час він навчається у сьомому класі. Відповідач у цьому році не відвідала жодне з трьох батьківських зборів, одного разу був її співмешканець ОСОБА_5. Домогтись спілкування з відповідачем дуже важко. ОСОБА_13 дуже добра дитина, він дуже любить матір, навчається середньо, але здібний, школу не пропускає, на цей час він став скритним, обманює іноді, з дітьми у класі близько не товаришує, сторониться, до школи приходить охайний, але це здебільшого його заслуга, він сам за собою слідкує. ОСОБА_16, повідомила, що до дитини в сім'ї насильства немає.

Допитана в судовому засіданні лікар-педіатр ОСОБА_17, суду показала, що у сина відповідача ОСОБА_13 діагностовано кардіопатія та аритмія, є патологія серця, що потребує періодичного спостереження у кардіолога, про що попереджалась відповідач і їй надавалось направлення для обстеження її сина у Сумській обласній лікарні. Дитина не отримує постійного збалансованого харчування. До лікаря хлопчик у разі застуди останній час приходить сам, часто не хворіє.

Допитаний в судовому засіданні інспектор Тростянецького відділення поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_18 пояснив, що з 2007 року є дільничним на території с.Боромля. Відвідував сім'ю ОСОБА_4 із соціальними службами, майже постійно у будинку бардак, відповідач іноді зловживає спиртними напоями, але п'є вдома, скарг від сусідів на неї не надходило, до адміністративної відповідальності вона не притягалась, фактів застосування насильства до дитини не установлено.

Допитаний в судовому засіданні батько відповідача ОСОБА_6 пояснив, що його донька як мати любить сина ОСОБА_13, він не буває голодним. Трапляється, що ОСОБА_4 випиває, коли є привід, але не зловживає, не буває, щоб вона постійно день у день пила. ОСОБА_6 пояснив, що його донька працює на важкій роботі, годує скотину у ТДВ «Маяк», майже не має вихідних. Дитину ніхто в родині не кривдить, йому вже 14 років, але на відміну від деяких його одноліток він не курить, не п'є, не вчиняє ніяких порушень, він нормально розвинута дитина. ОСОБА_13 домашня дитина, якщо його забрати з сім'ї, у нього буде сильний стрес. Зараз завели господарство, як можуть намагаються зробити все для дитини, бо вся сім'я до нього прив'язана.

Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України).

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

За змістом принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до частин 4 - 6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Вирішуючи питання чи є поданий позивачем висновок про доцільність відібрання дитини ОСОБА_3 у матері ОСОБА_4 обґрунтованим та чи відповідає він інтересам дитини суд виходить з такого.

Згідно із статтею 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексуякщо мати чи батько ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами;вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва), а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Позивач як на підставу відібрання у відповідача дитини посилається на те, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Проте позивачем всупереч вимог статті 60 ЦПК України не доведено належними та допустимими доказами указану у позові підставу для відібрання дитини, а висновок органу опіки та піклування є передчасним, оскільки не місти ть мотивів відносно того, яким чином таке втручання в сімейне життя малолітнього ОСОБА_3 буде відповідати його інтересам, і яким саме інтересам цієї дитини, чи позитивно вплине на дитину розлучення з матір'ю навіть тимчасово. Враховуючи пояснення надані ОСОБА_3 в засіданні про його відношення до матері та його категоричне не бажання залишати матір, характеристику дитини, яку надали його дід ОСОБА_6 та його класний керівник ОСОБА_16, на переконання суду відібрання дитини у відповідача буде більше травмуючим фактором, ніж відповідатиме його інтересам, оскільки буде пов'язане з руйнуванням звичайного для нього середовища - його родини, його власної окремої кімнати, з припиненням його спілкування з сестрами, однокласниками тощо. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 є єдиним сином відповідача, а при роз'єднанні з родиною найбільший уразливою є дитина, яка є єдиною в родині, ніж та, що відбирається з родини разом з сестрою чи братом.

Той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, на переконання суду не виправдовує примусового відібрання її від батьків Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї.

Суду не надано даних про свідоме систематичне протягом тривалого часу ухилення ОСОБА_4 від виконання батьківських обов'язків, зокрема немає об'єктивних даних про те, що син відповідача занедбаний, про те, що його розвиток не відповідає розвитку дитини його віку, що він ходить у брудному одягу чи взагалі не забезпечений необхідним речами та приладдям для навчання. Відсутні докази про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за невиконання нею обов'язків по вихованню дитини відповідно до статті 184 КУпАП.

Характеристика, яку надала ОСОБА_3 психолог Боромлянського навчально-виховного комплексу ОСОБА_14 про те, що у дитини відмічається підвищений рівень тривожності, шо він уникає розмов про родину, що є спалахи агресії та він відокремлюється від колективу, суд розцінює як неповністю обґрунтований, оскільки такі висновки конкретними обставинами не мотивовано, зокрема не мотивовано, які ознаки свідчать про його тривожність, агресивність, не обґрунтовано причинний зв'язок наявності проявів таких рис у дитини саме через поведінку матері та мікроклімат у родині. Суд при цьому враховує, що для дітей 14 річного віку, до яких належить ОСОБА_3, це може бути пов'язано із протиріччями перехідного віку.

Крім того, не доведено позивачем, що відповідач систематично зловживає спиртними напоями, немає даних про притягнення до адміністративної відповідальностіні за порушення громадського порядку у стані алкогольного сп'яніння, ні за вживання спиртних напоїв, відсутні дані про скарги сусідів на поведінку відповідача. Відповідно до довідки комунального закладу «Тростянецька центральна районна лікарня» ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Посилання позивача на те, що відповідач допускає прогули на роботі без поважних причин, на те, що вона роботодавцем характеризується з негативної сторони, є обставинами, які характеризують її як працівника, але самі по собі факти порушення ОСОБА_4 трудової дисципліни не є підставою відповідно до статті 170 Сімейного кодексу України для відібрання у неї сина (а.с. 64,140).

За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про відібрання у ОСОБА_4 її сина ОСОБА_3, необґрунтованою і такою, що задоволенню не підлягає.

Ураховуючи, що вимога про стягнення аліментів на утримання дитини є похідною, а тому вона також задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження обставини незабезпечення відповідачем свого сина збалансованим харчуванням, незабезпечення щорічного огляду сина лікарем-кардіологом, допущення ОСОБА_4 внаслідок власного недбальства ситуації, що протягом липня - грудня 2015 року у будинку, де вона проживає з сином не було світла, що позбавляло ОСОБА_3 елементарних умов для життя та навчання вдома (а.с.65), було брудно в будинку та дворі, суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, поклавши на орган опіки та піклування Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області обов'язок по здійсненню контролю за виконанням батьківських обов'язків ОСОБА_4.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області про відібрання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити у повному обсязі.

Попередити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, поклавши на орган опіки та піклування Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області обов'язок по здійсненню контролю за виконанням батьківських обов'язків ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В.Щербаченко