1Справа № 335/8701/15-ц 4-с/335/21/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевській районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши скаргу Підприємства-банкрут ВАТ «Запоріжелектромонтаж» на дії старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство-банкрут ВАТ «Запоріжелектромонтаж» звернулося до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 16.09.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ по справі № 335/8701/15-ц, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Запоріжелектромонтаж» суму заборгованості у розмірі 5 656 грн. 62 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп.

19.10.2015 року судовий наказ набрав законної сили та виданий стягувачу.

02.02.2016 року ВАТ «Запоріжелектромонтаж» звернулось до Відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції із заявою про примусове виконання судового наказу.

17.02.2016 року стало відомо, що 05.02.2016 року старшим державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1, було відмовлено у відкритті виконавчого провадження відповідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», про що було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

В вищевказаній постанові, було зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутній ідентифікаційний номер боржника або номер і серія паспорта боржників для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), ВП № 50031418 від 05.02.2016 року є незаконною, оскільки без достатніх правових підстав державний виконавець відмовив у відкритті виконавчого провадження.

Заявник просить суд визнати дії державного виконавця неправомірними, щодо відмови про відкриття виконавчого провадження, скасувати постанову старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 ВП № 50031418 від 05.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, зобовязати старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 прийняти до виконання судовий наказ № 335/8701/15-ц та відкрити виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового наказу, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Запоріжелектромонтаж» суми заборгованості у розмірі 5 656 грн. 62 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп.

В судове засідання представник заявника не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні скарги наполягає.

В судове засідання представник Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та зацікавлена особа ОСОБА_2 не зявились, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку.

Перевіривши обставини справи і вимоги заявника суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Судом встановлено, що 16.09.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ по справі № 335/8701/15-ц, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, буд. 11, на користь ВАТ «Запоріжелектромонтаж» суму заборгованості у розмірі 5 656 грн. 62 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп.

19.10.2015 року судовий наказ набрав законної сили та виданий стягувачу.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим до виконання на всій території України (ст. 124 ч. 5 Конституції України, ст. 14 ч. ч. 1, 2 ЦПК України). Примусове виконання судового рішення покладено на державну виконавчу службу і здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (Закон № 606-XIV).

05.02.2016 року старшим державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1, було відмовлено у відкритті виконавчого провадження відповідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», про що було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

В вищевказаній постанові, було зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутній ідентифікаційний номер боржника або номер і серія паспорта боржників для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV з наступними змінами (далі Закон).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в ст. 3 цього Закону, за заявою прокурора у випадку представництва інтересів громадянина або держави в суді, в інших передбачених законом випадках.

В ст. 3 цього Закону зазначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, як виконавчі листи, що видаються судом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі повинні бути зазначені також повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, власне імя та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та предявлений до виконання до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Проте діючи у порушення до зазначених вимог Закону, старший державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1, постановою від 05.02.2016 року, відмовила у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу), ВП № 50031418 з примусового виконання судового наказу № 335/8701/15-ц винесеного Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Запоріжелектромонтаж» суми заборгованості у розмірі5 656 грн. 62 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно частини 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», з метою захисту інтересів стягувача, державний виконавець має право одержувати безоплатно від органів установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Тобто, у разі не зазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номеру облікової картки платника податків) у судовому наказі, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України по цивільній справі № 6-45цс14 від 21.05.2014 року, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не може вважатися належною підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

При цьому, зі змісту постанови вбачається, що стягувачу відмовлено в прийнятті виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає, що доводи заявника є обґрунтованими, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 378, 383, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

.

Скаргу Підприємства-банкрут ВАТ «Запоріжелектромонтаж» на дії старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 від 05 лютого 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), ВП № 50031418.

Зобовязати Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції відкрити виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 335/8701/15-ц винесеного Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 16.09.2015 року про стягнення з ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, буд. 11, на користь ВАТ «Запоріжелектромонтаж» суми заборгованості у розмірі 5 656 грн. 62 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: К.В. Гашук