Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Собіни І.М., Хилевича С.В.,

секретар - Вох В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заслухавши доповідача, пояснення представників позивача та ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2015р. позов задоволено : звернуто стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 37,5 кв. м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 і належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", для задоволення грошових вимог ПАТ "Універсал Банк" за кредитним договором №07-27-КФ-2006 від 03.03.2006р., в загальній сумі 13 383,63 доларів США. Вирішено питання про судові витрати.

У поданій на рішення апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вважає його ухваленим з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним застосуванням обставин, що мають значення для справи. Зазначає про те, що іпотекодавці є відмінними від боржника, судом 1-ї інстанції неправильно застосовано норми Закону України "Про іпотеку" до правовідносин, які виникли між ПАТ "Універсал Банк", ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і у кредитора відсутні правові підстави застосувати такий спосіб захисту своїх прав, як звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказує на те, що у зв»язку зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включається до складу спадщини, тому підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Також судом не враховано, що рішенням Рівненського міського суду від 28.07.2015р. у задоволенні позову ПАТ "Універсал Банк" про солідарне стягнення з спадкодоємців заборгованості за кредитним договором №07-27-КФ-2006 від 03.03.2006 року в сумі 13

_____________________________________________________________________________________________

Справа №569/5558/15-ц Головуючий суддя 1 інстанції : Кухарець В.М.

Провадження №22-ц787/207/2016 Суддя-доповідач : Оніпко О.В.

383,63 доларів США відмовлено. Вказаним рішенням визначено, що протягом встановленого ст. 1281 ЦК України строку, кредитор від часу коли дізнався про відкриття спадщини та видачі відповідачам свідоцтв про право власності на спадкове майно боржника за кредитним договором №07-27-КФ-2006 від 03.03.2006 р., не пред'явив вимогу до спадкоємців, чим позбавив себе права вимоги. Просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у позові ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1-ї інстанції виходив з того, що відповідачами не спростовано докази щодо порушення позичальником та іпотекодавцями - майновими поручителями їхніх зобов'язань за кредитним договором та договором іпотеки, які були надані банком суду, тому вимоги останнього є обгрунтованими. Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.2006 року між ВАТ "Банк Універсальний", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №07-27-КФ-2006, згідно з умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 60 000 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних, комісії, з кінцевою датою погашення кредиту -02.03.2016 року, а також зі сплатою у разі порушення грошового зобов»язання комісії, неустойки та інших платежів, встановлених договором (а.с.6-7).

Цього ж дня, у забезпечення виконання позичальником своїх кредитних зобов'язань за вказаним кредитним договором, а також будь-яких додаткових договорів до нього, укладених між іпотекодержателем та позичальником, між іпотекодержателем - ВАТ "Банк Універсальний", позичальником ОСОБА_5, іпотекодавцями - майновими поручителями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №07-27-ІФ-2006-1, згідно з п.1.2 якого, предметом іпотеки є трикімнатна квартира АДРЕСА_1 та належить на праві приватної спільної часткової власності позичальнику ОСОБА_5 і майновим поручителям - відповідачам по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.17-18).

За наданим банком розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 20.03.2015 року її загальна сума складає 13 383,63 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 20.03.2013р. становить 313 097,16 грн. (а.с.23-26).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частинами 1 і 3 ст. 33, ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позичальник ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №147961, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 12.11.2013р. (а.с.62).

Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті останнього, визначений главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України).

Як вбачається з копій документів із спадкової справи, наявних в матеріалах справи на а.с.55-191, копії договору про поділ спадкового майна від 23.05.2014 року і копій свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.2014 року (а.с.206-210), один з іпотекодавців (майнових поручителів) за договором іпотеки №07-27-ІФ-2006-1 від 03.03.2006р. - відповідач ОСОБА_1 успадкувала після смерті свого сина - позичальника ОСОБА_5, належну тому на момент смерті ? частку квартири АДРЕСА_1 після чого стала власником ? часток вказаної квартири. Інший іпотекодавець (майновий поручитель) ОСОБА_3 є власником ? частки вищевказаної квартири (а.с.19-22).

Колегією суддів встановлено, що в грудні 2014 року ПАТ "Універсал Банк" звернувся через органи нотаріату до спадкоємців померлого ОСОБА_5 з письмовою майновою вимогою погасити існуючу заборгованість або ж передати у власність ПАТ "Універсал Банк", як іпотекодержателю, нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором іпотеки №07-27-ІФ-2006-1 від 03.03.2006р., яке було передане в натурі спадкоємцям ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.15, 16, 39-43).

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включається до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленість між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 України строки це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-33цс15 від 8 квітня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 30 вересня 2015 року залишено без змін, відмовлено в позові ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа : орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про солідарне стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором та договором іпотеки.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що позивач ПАТ "Універсал Банк", пред'явивши позовні вимоги до відповідачів, пропустив строк, передбачений ст. 1281 ЦК України, протягом якого він мав звернутись із своїми вимогами до спадкоємців позичальника ОСОБА_5 щодо повернення непогашеної частини кредиту, в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Звернувшись до суду 08.04.2015 року з позовом про звернення стягнення на майно до ОСОБА_1, як до спадкоємця позичальника ОСОБА_5, ПАТ "Універсал Банк" також порушив строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до останньої.

Також, відповідно до ст. 1 Закону України від 5 червня 2003 року "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 цього Закону іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно зі ст. 17 зазначеного Закону, однією з підстав припинення іпотеки є припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Це положення базується на додатковому (акцесорному) характері поруки як способу забезпечення виконання зобов'язання. Тому припинення основного зобов'язання тягне припинення поруки.

Таким чином, вказаними судовими рішеннями відмовлено банку у стягненні з відповідачів заборгованості за кредитним договором у зв»язку із пропуском позивачем строку, протягом якого він мав звернутись із вимогами про повернення кредиту до спадкоємців позичальника ОСОБА_5 Також, відповідно до ч.4 ст. 1281 ЦК УКраїни не підлягають до задоволення вимоги банку про звернення стягнення на майно, яке ОСОБА_1 отримала у спадщину після смерті останнього.

У зв"язку з наведеним, основне зобов'язання за кредитним договором від 03.03.2006 року за №07-27-КФ-2006 припинилося, а тому припинилася і майнова порука за договором №07-27-ІФ-2006-1 від 03.03.2006 р., укладеним між сторонами у забезпечення виконання цього зобов»язання.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність вимог про звернення стягнення на майно, заявлених ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_3, як до спадкоємців позичальника, так і як до майнових поручителів.

За наведених обставин рішення суду 1-ї інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі - про відмову ПАТ «Універсал Банк" в позові.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України , з позивача підлягають до стягнення на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 3 444,07 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2015 року - скасувати.

В позові Публічному акціонерному товариству "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3444,07 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий

Судді :