Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 15.07.2011 року він уклав з відповідачем договір позики, згідно якого передав останньому кошти в сумі 50 000,00 доларів США у гривневому еквіваленті, зі строком повернення до 14.12.2014 року. По закінченню строку, відповідач борг не повернув. У зв'язку з чим просив стягнути з відповідача кошти по курсу станом на 28.08.2015 року в сумі 1 065 855,00 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Зауважив, що спірне питання мирним шляхом вирішити не вдалося.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справі сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не подавав. На попередніх засіданнях був присутній, та сторони намагалися вирішити питання мирним шляхом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

В суді встановлено, що відповідно до Договору позики грошей від 15.07.2011 року відповідач отримав від позивача кошти в сумі 50 000,00 доларів США, що еквівалентно 398 550,00 грн., та зобов'язався повернути ці кошти в термін до 14.12.2014 року. Однак, кошти відповідачем не повернуто до цього часу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Підтверджувати факт укладення договору позики, тобто факт передачі грошей та строк їх повернення або пред'явлення вимоги до повернення, можуть боргові документи - розписка, акт передання та прийняття, розрахунок - фактура тощо.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Оскільки позичальник взяті на себе зобов'язання не виконав, у встановлені строки кошти не повернув, вимога щодо стягнення з нього коштів в розмірі 1 065 855,00 грн. (еквівалент 50 000,00 доларів США станом на 28.08.2015 року) підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 6 090,00 грн. (максимальний розмір), дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 1047-1049 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за Договором позики від 15.07.2011 року в розмірі 1 065 855,00 (один мільйон шістдесят п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят п'ять) грн., та судовий збір в розмірі - 6 090,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: