Номер провадження: 22-ц/785/2745/16
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Суворова В.О.

суддів - Черевко П.М., - Артеменко І.А.

при секретарі - Фабіжевській Т.С.

за участю:представника ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»-Устимчик М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на рішення Київського районного суду міста Одеси від 03 лютого 2016 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_4, треті особи - Третя Одеська державна нотаріальна контора та Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічному позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання зобов'язання припиненими , -

встановила:

22 травня 2015 року позивач звернувся з вказаним позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що 09 листопада 2006 року АКІБ «УкрСиббанк» уклав з ОСОБА_5 кредитний договір та 23 вересня 2006 р. додаткову угоду до нього. Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_5 отримав 60 000 доларів США із кінцевим терміном його повернення 09 листопада 2016 року.

09 листопада 2006 року з метою забезпечення виконання зобов'язання банк уклав з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 яка належала їм в рівних частках.

Відповідно до договору факторингу від 11 червня 2012 року до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» від банка перейшло право вимоги по вказаному кредитному договору. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року заборгованість позичальника складає 65 234,99 доларів США. При зверненні до суду у жовтні 2014 року з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору позивачу стало відомо, що позичальник помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. З приводу прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців померлого не звертався. Але як було встановлено, ОСОБА_4, яка також є іпотекодавцем, на момент смерті ОСОБА_5, постійно проживала із спадкодавцем, відмови від спадщини не надавала. Позивач вважає, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину, у зв'язку з чим просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка складає 65 234,99 дол.США, що по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 1 410 119,54 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 у м. Одесі, шляхом визнання права власності за ТОВ «Кей-Колект» за ціною 929413,00 гривень, визначеної на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оцінювальної діяльності, при вирішенні питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, прийняти рішення про виселення всіх мешканців, що проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 зобов'язати Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції внести запис про реєстрацію права власності ТОВ «Кей-Колект» на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судовий збір у сумі 3654,00 гривень.

ОСОБА_4 позивні вимоги не визнала та 27 жовтня 2015 р. звернулась до суду з зустрічним позовом (а.с.182) до ТОВ «Кей-Колект», у якому просить визнати припиненим договір поруки № 942-11 від 09 листопада 2006 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «УкрСиббанк»; визнати припиненим іпотечний договір від 09 листопада 2006 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, ОСОБА_4; скасувати заборону, реєстраційний №4027853, відчуження на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 скасувати іпотеку, реєстраційний №4028059, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка посилається на те, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було відомо про смерть боржника значно раніше, аніж він посилається у позовній заяві. Дане підтверджується ухвалою суду від 13 травня 2014р. по справі № 520/1392/13-ц.

ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» позбавлено право вимоги до спадкоємців з 14 лютого 2014 року, у зв'язку з чим позивач позбавлений права вимоги по кредитному договору № від 09 листопада 2006 р. Оскільки ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» втратило право вимоги до спадкоємців щодо стягнення заборгованості по кредитному договору № від 09 листопада 2006 р., то і договір поруки, і іпотечний договір, який забезпечував виконання по даному кредитному договору, має бути припинений.

Рішенням суду першої інстанції від 03 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні вимог ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_4 , треті особи - Третя Одеська державна нотаріальна контора та Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №942-11 ДОУ 1 П між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання зобов'язання припиненими - задоволений.

Визнаний припиненим договір поруки № 942-11 від 09 листопада 2006 року , укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «УкрСиббанк».

Визнаний припиненим іпотечний договір від 09 листопада 2006 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В., зареєстрований в реєстрі за № 4575.

Скасована заборона відчуження, реєстраційний №4027853, на трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В. 09 листопада 2006 року.

Скасована іпотека , реєстраційний №4028059, на трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В. 09.11.2006 року.

Стягнуто з ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на користь ОСОБА_4 понесені нею судові витрати у вигляді судового збору у сумі 487,20 гривень.

В апеляційній скарзі ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення, яким просить задовольнити його позов у повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічного позову .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в позові ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та задовольняючи вимоги зустрічного позову виходив з того, що позивач пропустив строк на звернення до спадкоємця померлого позичальника та іпотекодавця, встановлений ст. 1281 ЦК України, у зв'язку з чим договір поруки та іпотечний договір є припиненими.

Судова колегія не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судовою колегією встановлено, що 12 серпня 1975 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 уклали шлюб. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син - ОСОБА_5 12 жовтня 2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до договору купівлі-продажу придбали в рівних частках квартиру АДРЕСА_1 . З 01 березня 2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1

09 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладений договір про надання споживчого кредиту № 942-11 ДОУ 1П, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти сумою 60000,00 дол. США із кінцевим терміном його повернення 09 листопада 2016 року (а.с.7).

09 листопада 2006 року АКІБ «УкрСиббанк» з метою забезпечення виконання умов кредитного договору № 942-11 ДОУ 1П уклав з ОСОБА_5, ОСОБА_4 договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться АДРЕСА_1. За домовленістю сторін вартість предмета Іпотеки становить 461 041 грн., що за курсом НБ України складає 91 295 доларів США. Предмет іпотеки є власністю Іпотекодавців в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2006 р. за реєстровим №8-5415, який зареєстровано в КП «Одеське БТІ та РОН». Відповідно до п.п. 2.1.2. Договору іпотеки у разі порушення Іпотекодавцями обов'язків встановлених цим договором , Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Іпотекодавцями зобов'язань по кредитному договору, а у разі невиконання боржником цієї вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с.18-19).

23 вересня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» уклав з ОСОБА_5 додаткову угоду №1, відповідно до якої був обумовлений номер рахунку, на який позичальник повинен сплачувати кошти, встановлений строк сплати процентів, сторонами була погоджена черговість погашення заборгованості, встановлений порядок нарахування штрафних санкцій (а.с.14) .

Банк виконав свої зобов'язання з надання кредиту, надавши позичальнику грошові кошти у розмірі, обумовленому кредитним договором, а позичальник у свою чергу не виконав покладені на нього зобов'язання з повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим у позичальника перед банком виникла заборгованість.

11 червня 2012 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» укладено Договір факторингу № 4 та Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого останньому відступлено права вимоги за Кредитним договором та Договором іпотеки, які були укладені з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.22-28).

У 2013 році ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулося з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси 21 лютого 2013 року призначена справа до слухання.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року позичальник ОСОБА_5 помер (а.с.20).

У серпні 2013 року представник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернувся з клопотанням про зупинення провадження по справі у зв'язку зі смертю ОСОБА_5

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2013 року клопотання представника ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» задоволено. Провадження по справі зупинено до визначення кола правонаступників відповідача у зв'язку зі смертю ОСОБА_5

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 13 травня 2014 року питання про відновлення провадження по справі призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 29 травня 2014 року. 04 червня 2014 року суд першої інстанції своєю ухвалою відновив провадження по справі.

Ухвалою суду від 29 липня 2014 року на підставі п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України позовна заява ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору-залишена без розгляду (а.с.32). Докази про те, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було обізнане про вказану ухвалу - відсутні.

Позивач вказує, що заборгованість за кредитом станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року становить 65234,99 дол. США, що станом на 13 березня 2015 року становить 1 410 119,54 гривень, з яких заборгованість за основним боргом-992 156,89 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 417 962 грн. 65 коп. (а.с. 29-30). Судова колегія не погоджується з вказаним розрахунком з наступних підстав. До ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» перейшло право вимоги з 11 червня 2012 р. Тобто , з вказаної дати нарахування процентів за користування кредитом зупиняються. Таким чином, з вказаної суми необхідно відрахувати нараховані проценти за користування кредитом починаючи з 11 червня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, сума яких складає 4 807 доларів США, що в гривневому еквіваленті (Курс НБУ 21,616 за 1 долар США ) складає 103908 грн. Таким чином, сума заборгованості складає 1 306 211,54 грн., з яких заборгованість за основним боргом-992 156,89 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 314 054 грн. 65 коп.

З приводу прийняття спадщини до нотаріальної контори спадкоємці померлого не зверталися. Судова колегія звертає увагу, що ОСОБА_4, на момент смерті ОСОБА_5, постійно проживала із спадкодавцем, заяву про відмову від спадщини не надавала. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі викладеного судова колегія вважає, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5

13 листопада 2014 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулося до третьої державної нотаріальної контори з вимогою до спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 про погашення заборгованості за кредитним договором. Нотаріальною конторою на підставі вимоги позивача була заведена спадкова справа №1146/2014. Спадкоємці про вимогу банку і суму заборгованості були повідомлені належним чином. Спадкоємці до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини не зверталися (а.с.31,102). Нотаріусом вказані дії були проведені у відповідності до п.2.1 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 р., яким передбачено заведення спадкової справи на підставі претензій кредиторів.

Відповідно до звіту про оцінку, яка була виконана на замовлення позивача, вартість предмета іпотеки складає 929 413 грн. (а.с. 34-69).

Відповідно до звіту про оцінку, яка була виконана на замовлення відповідачки 19 жовтня 2015 року (менш як шість місяців до дня ухвалення судового рішення), вартість предмета іпотеки складає 618 864 грн. без податку на добавлену вартість (а.с.199). Тобто, оцінка предмета іпотеки, яка була виконана банком, вище, ніж оцінка, яка виконана на замовлення відповідачки. Позивач просить звернути стягнення за ціною, яка визначена саме оцінкою, що виконана на його замовлення. З урахуванням того, що оцінка іпотечного майна вища за оцінкою банка, судова колегія в інтересах відповідача бере за основу вартість іпотечного майна за оцінкою, виконаною на замовлення банку.

Таким чином, судовою колегією встановлено, що при житті ОСОБА_5 існувала заборгованість по кредитному договору, яка виникла у зв'язку з порушенням його умов.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" передбачено підстави припинення іпотеки, однак такої підстави, як смерть іпотекодавця, положення зазначеної норми не містять.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця в разі порушення боржником своїх зобов'язань переходять обов'язки іпотекодавця у межах вартості предмета іпотеки.

Отже, аналізуючи вищезазначені цивільно-правові норми слід дійти висновку про те, що правила статті 1281 ЦК України регулюють порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов'язань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Строк, в межах якого іпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України). (Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 2 березня 2016 року у справі N 6-1286цс15).

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов необґрунтовано застосував ст. 1281 ЦК України.

У даному випадку судова колегія приходить до висновку, що позивні вимоги, що стосуються 1/2 частини іпотечного майна, яке належало позичальнику, підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 17,23 Закону України «Про іпотеку». Судова колегія вивчивши справу вважає, що у даному конкретному випадку застосовуються строки позивної давності, передбачені главою 19 ЦК України, які позивач не пропустив, а відповідач не звертався з заявою про застосування таких строків.

Що стосується позивних вимог про звернення стягнення на 1/2 частину іпотечного майна, що належить відповідачці на праві власності у відповідності до договору купівлі-продажу, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення договору, з якого виникає забезпечене іпотекою зобов'язання, зіставляють із підставами для припинення права іпотеки. Однак, при цьому слід ураховувати, що відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов'язання, які випливають з основного зобов'язання, не повинні припиняти дію зобов'язань, які забезпечують основне зобов'язання, яке залишилось невиконаним.

За змістом статті 11 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.

Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) приймає на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки)), у тому числі й ті, що виникають унаслідок смерті боржника. Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після смерті боржника. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт смерті боржника за кредитним договором за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Змістом частин першої, другої статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.

Таким чином, слід дійти висновку, що смерть боржника за основним зобов'язанням не тягне за собою звільнення від зобов'язання, адже до цього іпотекодержателем було пред'явлено відповідну вимогу до іпотекодавця в позовному провадженні про звернення стягнення на іпотечне майно, оскільки він неналежним чином виконував взяте на себе зобов'язання по погашенню боргу (вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 10.02.2016 р. № 6-216цс14).

Розглядаючи вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки судова колегія приходить до висновку, що виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, статей 33, 36, ч. 1 ст. 37 Закону України від 5 червня 2003 р. "Про іпотеку", не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на такий предмет у рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. У зв'язку з викладеним судова колегія вважає, що позивні вимоги банку про стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №942-11 ДОУ 1П від 09 листопада 2006 року, яка складає 65234,99 дол. США, що по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 1 410 119,54 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 шляхом визнання права власності за ТОВ «Кей-Колект» за ціною 929413,00 гривень, визначеної на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оцінювальної діяльності, підлягають задоволенню. Вимоги про зобов'язання Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести запис про реєстрацію права власності ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 також підлягають задоволенню.

Судова колегія вважає, що вимоги про виселення ОСОБА_4 зі спірної квартири не підлягають задоволенню, оскільки з кредитного договору убачається, що кошти надавалися не на придбання квартири, а на її ремонт. Крім того, позивач не обґрунтував свої вимоги про виселення нормами ЖК України.

7 червня 2014 року набув чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Поняття "мораторій" у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Положеннями Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не передбачено підстав для відмови в захисті порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів кредиторів.

Мораторій застосовується у разі якщо банком надавався кредит у валюті, площа предмета іпотеки менш як за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Судовою колегією встановлено, що у власності відповідачки знаходиться житловий будинок АДРЕСА_6 загальною площею 296,8 кв.м., житловою 125,6 кв.м. Дана обставина є перешкодою для застосування дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

У відповідності до ст. 88 ЦПК України на користь позивача судова колегія стягує судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 3654,00 гривень, та суді апеляційної інстанції в розмірі 4019 грн. 40 коп.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, виносячи рішення, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про часткове задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 03 лютого 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» задовольнити частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №942-11 ДОУ 1П від 09 листопада 2006 року, укладеного між ОСОБА_5 та Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк», яка складає 60 427,99 дол. США, що по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 1 306 211,54 грн. (з яких заборгованість за основним боргом - 992 156,89 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 314 054 грн. 65 коп.) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, що мешкає в АДРЕСА_1 (1/2 частина квартири у відповідності до договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2006 року належить ОСОБА_4, а ? частина належить їй в порядку спадкування) шляхом визнання права власності за ТОВ «Кей-Колект» (, юридична адреса : 04655 м. Київ, вул. Еллінська,8) за ціною 929 413,00 гривень, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оцінювальної діяльності, виконаної ТОВ «Експерт оцінка плюс».

Зобов'язати Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції внести запис про реєстрацію права власності ТОВ «Кей-Колект» на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позов залишити без задоволення.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути на користь ТОВ «Кей-Колект» (, юридична адреса: 04655 м. Київ, вул. Еллінська,8) з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, що мешкає в АДРЕСА_1) судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 3654,00 гривень, та суді апеляційної інстанції у розмірі 4019 грн. 40 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді

В.О. Суворов

І.А. Артеменко

П.М.Черевко