Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого: судді - Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, посилаючись на те, що 22.03.2016 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області прийняв рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою та відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок неповернення боргу задовольнив частково, стягнув із скаржника на користь позивача борг в сумі 518779,68 грн. та судовий збір в сумі 5087,80 грн.

16.06.2016 року апеляційний суд Кіровоградської області зазначене рішення суду першої інстанції залишив без змін.

04.07.2016 року ним до ВСС у України з розгляду цивільних і кримінальних справ була подана касаційна скарга на вищевказані рішення судів.

25 липня 2016 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області ним була подана скарга на дії ОСОБА_3 при винесені останнім постанови про відкриття виконавчого провадження.

29.07.2016 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в задоволенні вищевказаної скарги про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - відмовлено.

01.08.2016 року ним подана апеляційна скарга на вищевказану ухвалу.

25.07.2016 року він подав до державної виконавчої служби заяву про зупинення виконавчого провадження на час розгляду Новоархангельського районним судом вищезазначеної скарги.

11.08.2016 року із реєстру виконавчих проваджень він дізнався що 04.08.2016 року в. о. начальником Новоархангельського районного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_3 прийнята постанова про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 52396,74 грн.

Вважав, що діями державного виконавця порушено положення ст. ст. 28, 31 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки він зазначену постанову державного виконавця не отримував.

Також посилався на положення п. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» як підставу для зупинення виконавчого провадження.

Просив суд визнати виконавчі дії в.о. начальника Новоархангельського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 щодо прийняття постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.08.2016 року - неправомірними. Визнати бездіяльність в. о. начальника Новоархангельського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 щодо не зупинення виконавчого провадження за №51631455 на час розгляду Новоархангельським районним судом Кіровоградської області скарги на дії в. о. начальника Новоархангельського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 на підставі поданої 25 липня 2016 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області скарги на дії в. о. начальника Новоархангельського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 Скасувати постанову в. о. начальника Новоархангельського районного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_3 про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.08.2016 року. Зобовязати в. о. начальника Новоархангельського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 - зупинити виконавче провадження №51631455 на час розгляду судами поданої скарги на дії в. о. начальника Новоархангельського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - ОСОБА_3

В судове засідання скаржник не зявився, але надав суду телефонограму в якій просив розгляд скарги проводити у його відсутність та задовольнити скаргу в повному обсязі.

В. о. начальника Новоархангельського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області також в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив скаргу розглядати у його відсутність. Разом з тим, зазначив, що всі дії з примусового виконання виконавчого провадження № 51631455 проводились відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та інструкції з організації примусового виконання рішень, що діяли станом на 05.10.2016 року. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги суд вважає, що вона обґрунтована і підлягає частковому задоволенню приймаючи до уваги наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч .1 ст. 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У ст. 383 ЦПК України наголошується на тому, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» вказує на те, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як встановлено, в провадженні відділу ДВС Новоархангельського РУЮ знаходиться виконавче провадження № 51631455 про стягнення з скаржника на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 518779,68 грн. та судового збору в сумі 5187,80, всього 523967,48 грн. /а.с.71-157/.

Постановою в. о. начальника Новоархангельського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 від 14 липня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження в якій зазначено про необхідність боржнику добровільно виконати рішення в семиденний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій. Цією ж постановою накладено арешт на все майно, що належить скаржнику, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить вказаному в межах боргу, арешт накладено з моменту надходження постанови; копії постанови направлено на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, органу або посадовій особі, яка видала документ та сторонам виконавчого провадження /а.с. 12,86/.

29.07.2016 року Новоархангельський районний суд відмовив в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження /а.с.94-95/.

16.09.2016 року апеляційний суд скасував зазначену ухвалу суду першої інстанції, а справу повернув на новий розгляд до Новоархангельського районного суду /а.с.153-155/.

20.10.2016 року ухвалою Новоархангельського районного суду скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження задоволено частково. Визнано виконавчі дії в. о. начальника Новоархангельського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 щодо накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, щодо заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 неправомірними. Визнано виконавчі дії в. о. начальника Новоархангельського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 в частині постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (п. 4 постанови), заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 (п. 5 постанови) неправомірними. Скасовано пункти 4 та 5 постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2016 року за виконавчим листом № 394/31-16-ц щодо накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1.

Зазначена ухвала, не має на час постановлення даної ухвали, приюдиційного значення, але разом з тим встановлює певні обставини.

Згідно статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження», які діяли на момент вчинення виконавчої дії, виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Частинами 1 та 2 п. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», яка дія на момент вчинення виконавчої дії, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Гарантією прав осіб у виконавчому провадженню виступають положення частин 1 та 3 с. 6 Закону України «Про виконавче провадження», які діяли на момент вчинення виконавчої дії, відповідно до яких державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Перелік підстав для відкриття виконавчого провадження визначений у ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на момент вчинення виконавчої дії.

04.08.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору відповідно до якої з скаржника стягнуто 52396,74 грн.

В ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» законодавець вказав, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відомості про відправку державним виконавцем скаржнику копії постанови про стягнення виконавчого збору відсутні /а.с.71-159/. Тобто копія зазначеної постанови скаржнику взагалі не відправлялась.

Частинами 1 та 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на момент вчинення виконавчої дії, державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на момент винесення вчинення виконавчих дій, вказує на те, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

В ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла в на момент вчинення виконавчих дій, законодавець вказав, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Скаржника державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження повідомлено не у передбачений законом спосіб, оскільки зазначений документ не направлено рекомендованим листом, а направлено простою кореспонденцією.

Тобто фактично, скаржник належним чином не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження та не мав можливості добровільно та самостійно виконати рішення суду протягом семи днів. Копія зворотного повідомлення про отримання зазначеного виконавчого документа в матеріалах виконавчого провадження відсутня /а.с.71-157/. Так відповідно і дії державного виконавця про накладення арешту на майно та зобовязання здійснювати відчуження будь-якого майна, скаржником є незаконними (про що наголошується в ухвалі суду у справі № 394/31/16-ц/.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла в на момент вчинення виконавчих дій, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Аналізуючи викладене та положення зазначеної норми матеріального права суд наголошує на тому, що скаржник не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження, і відповідно з нею не ознайомлювався, що в свою чергу позбавило його права на самостійне виконання рішення суду на протязі семи днів (рахуючи з часу отримання), а тому на думку суду не настало наслідків визначених у ч. 1 ст. 28 зазначеного Закону, щодо стягнення судового збору.

З огляду на викладене постанова державного виконавця про стягнення з скаржника виконавчого збору є передчасною, незаконною та підлягає безумовному скасуванню

Щодо наголошення скаржником про не зупинення державним виконавцем провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла в на момент вчинення виконавчих дій, суд наголошує наступне.

Ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла в на момент вчинення виконавчих дій, містить вичерпний перелік підстав для зупинення виконавчого провадження.

Суд зауважує, що за п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» зупинення виконавчого провадження можливе в разі прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення.

В даному випадку законодавець має на увазі оскарження до суду постанови суду по справі про адміністративне правопорушення в порядку визначеному главою 24 КУпАП з особливостями положень ст. 171 2 КАС України.

Скарга на яку, посилається ОСОБА_1 розглядається в порядку цивільного судочинства, а тому не є підставою для зупинення виконавчого провадження, в цьому випадку дії державного виконавця є правомірними та такими, що відповідають положенням ст. 37 згаданого Закону.

Разом з тим суд звертає увагу, що станом на 20.102.016 року по виконавчому провадженню № 51631455 державним виконавцем провадження зупинено в звязку з прийняттям до розгляду касаційної скарги на рішення Новоархангельського районного суду від 22.03.2016 року та ухвалу апеляційного суду від 16.06.2016 року /а.с.106/.

Ч. 1 та 2 ст. 387 ЦПК України вказують на те, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що дії державного виконавця під час проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 51631455 суперечили положенням ст. ст. 25, 28 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчих дій» і тому постанова про стягнення виконавчого збору підлягає скасуванню, а в задоволенні решти вимог скарги слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, ст. ст. 208, 209, 210, 387 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору задовольнити частково.

Визнати виконавчі дії в. о. начальника Новоархангельського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 щодо прийняття постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору від 04.08.2016 року неправомірними.

Скасувати постанову в. о. начальника Новоархангельського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору від 04.08.2016 року по виконавчому провадженню ВП № 51631455.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: