Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/1532/15-ц

Провадження № 2/440/151/2016

02 березня 2016 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,

при секретарі Гута О.С.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду місті Буськ без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Буського РУЮ, Дгугого відділу ДВС Тернопільського МУЮ, третіх осіб без самостійних вимог Приватного нотаріуса Буського районного нотаріального округу Львівської області, ПАТ КБ «Приватбанк» про звільнення майна з-під арешту та зняття заборони на його відчуження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вище означеним позовом, покликаючись на те, що 1 жовтня 2009 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір дарування, за умовами якого останній подарував їй комору критого типу, загальною площею 292,2 кв.м., що знаходиться по вул. Бригадна під № 3 в с. Яблунівка Буського району Львівської області. Договір дарування був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів цього ж дня за № 7785655. Таким чином, право власності позивача на цей обєкт виникло з 1 жовтня 2009 року, та право зареєструвати право власності в органах БТІ не було обмежено жодним строком, так як право власності є абсолютним речовим правом. Однак, коли звернулася Реєстраційної служби Буського РУЮ з метою зареєструвати своє право, їй відмовлено в прийнятті документів в силу того, що 08.02.2012 року Відділом ДВС Буського РУЮ накладено арешт на все майно ОСОБА_2, яке за ним значилося за даними Реєстру прав власності на нерухоме майно, у звязку з відкриттям виконавчого провадження на виконання Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та невиконанням ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитно- заставним договором від 12.05.2008 року з ПАТ КБ «Приватбанк». Таким чином, було накладено арешт і на майно, що належить позивачу на праві власності на підставі Договору дарування від 1 жовтня 2009 року, хоча ст. 41 Конституції України гарантує непорушність права приватної власності. Просить виключити з опису та звільнити з під арешту, заборонити відчуження арештованого майна, а саме комори критого типу за адресою Львівська область Буський район с. Яблунівка, вулиця Бригадна, будинок, 3.

ОСОБА_1, до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності через похилий вік та незадовільний стан здоровя, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити.

ОСОБА_2, представник Відділу державної виконавчої служби Буського РУЮ ОСОБА_3 також подали письмові заяви з проханням справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнають, проти позову не заперечують.

Представник Другого відділу ДВС Тернопільського МУЮ в попереднє судове засідання не зявився, подав заперечення проти позову, мотивуючи що у них на виконанні перебував виконавчий лист Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 2-2201 від 26.07.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 260408,27 грн. заборгованості. Після реалізації майна боржника, а саме автомобіля марки ОСОБА_4, 28.02.2013 року державними виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки Другим відділом ДВС арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 не накладався, просить

визнати їх неналежним відповідачем та справу розглядати без участі їх представника.

Представники третіх осіб ПАТ КБ «Приватбанк» та Приватний нотаріус Буського районного нотаріального округу Львівської області в судове засідання не зявилися, хоча були судом належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представників третіх осіб, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч. 1 ст. 59 даного закону, майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу.

Судом встановлено, що 1 жовтня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування, за умовами якого відповідач подарував позивачу комору критого типу, загальною площею 292,2 кв.м., що знаходиться по вул. Бригадна під № 3 в с. Яблунівка Буського району Львівської області. Згідно з п. 11 Договору дарування, право власності Обдаровуваної на дарунок виникло з моменту його прийняття; Обдаровувана засвідчила, що дарунок прийняла; прийняттям дарунка вважалося одержання оригінального примірника цього договору після його нотаріального посвідчення.

Вчинення даного правочину внесено до Державного реєстру правочинів, що підтверджується Витягом № 7785655 від 01.10.2009 року.

Згідно з ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ст. 722 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття; прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції 08.02.2012 року винесено постанову про відкриття провадження, згідно виконавчого листа № 2-2201, виданого 26.07.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитно заставним договором від 12.05.2008 року в розмірі 260408, 27 грн., яким накладено арешт на все майно що належить боржнику та заборонено здійснювати відчуження будь якого належного йому майна.

Через наявність даної постанови, Реєстраційною службою Буського РУЮ позивачу відмовлено в реєстрації права власності на спірний обєкт нерухомого майна.

Згідно з ст. 334 ЦК України в редакції, що діяла станом на дату укладення Договору дарування, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним; якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Договір дарування від 1 жовтня 2009 року був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів цього ж дня за № 7785655. Таким чином, право власності позивача на дану комору критого типу виникло 1 жовтня 2009 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 р. відповідно до ЗУ "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як вбачається з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

У відповідності до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису»(з наступними змінами та доповненнями) за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 197, 208, 212-215, 218 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Виключити з опису та звільнити з-під арешту обєкт нерухомого майна, а саме комору критого типу загальною площею 292,2 кв.м. за адресою Львівська область Буський район с. Яблунівка, вулиця Бригадна, будинок, 3, що накладений згідно постанови про відкриття провадження від 08.02.2012 року, винесену Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції, та зняти заборону на його відчуження.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення через Буський районний суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б. М. Журибіда