Справа №705/2407/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Музичук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фурманської сільської ради Уманського району, третя особа: Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Фурманської сільської ради Уманського району, третя особа: Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В позовній заяві вона вказала, що 06 серпня 2014 року померла її мати ОСОБА_3, померлою 23 січня 2012 року було складено заповіт, яким вона заповіла позивачу, земельну ділянку розміром 4,09454 га, надану для ведення товарного с/г виробництва, розташовану на території Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області. У встановлений законом строк, з метою належного оформлення права на спадкове майно, він звернувся до Уманської районної державної нотаріальної контори із відповідною заявою, але нотаріусом 29.02.2016 року було винесено постанову, якою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкову земельну ділянку, у звязку із допущенням помилки у державному акті. Згідно заповіту спадкоємцем вказаної земельної ділянки є ОСОБА_2, проте враховуючи те, що у державному акті про право на земельну ділянку допущено виправлення, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадкову земельну ділянку. В звязку з цим він змушений звертатися з даним позовом до суду, так як позбавлений права оформити свої спадкові права.

Позивач в судове засідання не зявився, проте на адресу суду подав заяву в якій вказав, що позов підтримує та просив справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача Фурманської сільської ради в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслали заяву, в якій вказали, що проти задоволення позову не заперечують та просили справу розглядати без участі представника Фурманської сільської ради.

Представник третьої особи управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області в судове засідання не зявився, відгуку щодо позовної заяви ОСОБА_2 суду не надали.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи процесуальну позицію позивача, відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає задоволенню.

Так в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія І-СР № 237014, виданого 08 серпня 2014 року виконавчим комітетом Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, 06 серпня 2014 року, померла мама позивача ОСОБА_3, актовий запис № 6 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,0945 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 019719, виданого на підставі рішення Фурманскої сільської ради народних депутатів № 40 від 30 липня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 78-46 (а.с.7).

З приводу отримання у спадок земельної ділянки, що розташована на території Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, яка входить до спадкового майна після померлої ОСОБА_3, позивач звернувся до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4, але йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 06.08.2014 року на земельну ділянку розміром 4,0945 га, надану для ведення товарного с/г виробництва, розташовану на території Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, було відмовлено у звязку з допущенням помилки у державному акті на право приватної власності на землю (а.с. 8).

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст. 14).

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на землю на підставі цивільно-правових угод чи прийняття спадщини.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно ст.ст. 1225, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку, площею 4,0945 га, розташована на території Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну на підставі Державного акту серії І-ЧР № 019719 ОСОБА_3, померлій 06 серпня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Л.С. Годік