Провадження № 2/761/2340/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Маліновська В.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрборг», Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання неправомірними дій та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою від 12 листопада 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрборг», Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання неправомірними дій, зобов'язання припинити дії та відшкодування моральної шкоди залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого, вказувалось, що матеріали поданої позовної заяви не відповідають вимогам ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), зокрема, позивачем в позовній заяві не вказано свого власного імені та по батькові та до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до суду фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 487 грн. 20 коп.

Разом з тим, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем у позовній заяві об'єднано пов'язані між собою три самостійні вимоги немайнового характеру, а саме: про визнання дій неправомірними, зобов'язання припинити протиправні дії та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснення, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, позивачу слід було надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду трьох самостійних вимог немайнового характеру, тобто, по 487 грн. 20 коп. за кожну, а разом 1 461 грн. 60 коп.

Отже, позивачу слід надати до суду документ, який б підтверджував сплату судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі, а саме у розмірі 1 461 грн. 60 коп.

Окрім того, у вказаній ухвалі чітко вказувались реквізити рахунку для сплати судового збору за подання заяв до Шевченківського районного суду міста Києва.

На виконання вимог вказаної ухвали, позивачем надіслано на адресу суду заяву про усунення недоліків позовної заяви та позовну заяву, викладену у новій редакції, які надійшли на адресу суду 02 березня 2016 року.

Разом з тим, вимоги щодо усунення недоліків, зазначені в ухвалі від 12 листопада 2015 року, позивачем виконано лише частково.

Так, як вбачається зі змісту уточнених позовних вимог, позивачем у позовній заяві об'єднано пов'язані між собою дві самостійні вимоги немайнового характеру, а саме: про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди.

Однак, позивачем до позовної заяви додано оригінал квитанції про сплату судового збору у сумі 551 грн. 21 коп., тобто лиши за одну вимогу немайнового характеру.

Більш того, надана до суду квитанція № 21 від 26 лютого 2016 року про оплату судового збору у розмірі 551 грн. 21 коп. на розрахунковий рахунок 0250, одержувач УДКУ у Кодимському районі Одеської області, , не можна вважати належним доказом сплати судового збору, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, при поданні позовних заяв до Шевченківського районного суду міста Києва оплата судового збору має бути проведена на розрахунковий рахунок 0011, одержувач УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, , банк одержувача ГУ ДКУС у м. Києві, МФО 820019, код платежу 22030001, призначення платежу: «Судовий збір».

Вказані реквізити чітко були зазначені в ухвалі про усунення недоліків від 12 листопада 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відтак, враховуючи те, що вимоги щодо усунення недоліків, зазначені в ухвалі від 12 листопада 2015 року, позивачем виконано лише частково, а можливість повторного залишення позовної заяви без руху не передбачена ЦПК України, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву слід визнати неподаною та повернути позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 6, 9 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрборг», Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання неправомірними дій та відшкодування моральної шкоди - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: