РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2016 року Провадження №2-о/425/24/16

Справа № 425/619/16-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

з участю заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Департамент соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

16 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить встановити факт постійного проживання заявника з її братом ОСОБА_3, який помер 20.04.2015 року, в період з 25.02.2009 року по 20.04.2015 року. Свою заяву мотивує тим, що її брат ОСОБА_3 був інвалідом дитинства 1 групи, потребував постійного догляду та проживав разом з їх спільною матірю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1. Мати заявника ОСОБА_4 з лютого 2009 року також була інвалідом 1 групи та потребувала стороннього догляду, тому заявник почала з 25.02.2009 року проживати з ними. Після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 11.04.2009 року, заявник ОСОБА_1 залишилася постійно проживати разом з своїм братом ОСОБА_3 до моменту його смерті 20.04.2015 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує свою заяву, просить її задовольнити. Додатково надала пояснення, що її мати ОСОБА_4 та її брат ОСОБА_3 проживали разом у двокімнатній квартирі в АДРЕСА_2. Брат був інвалідом дитинства 1 групи, пересувався на інвалідному візку, був паралізований в нижній частині тіла, постійно за ним доглядала їх мати, однак в 2009 році вона захворіла та з лютого 2009 року стала інвалідом 1 групи, потребувала постійного стороннього догляду, тому з 25.02.2009 року заявник переїхала на постійне проживання в зазначену квартиру, щоб доглядати за матірю та братом. За життя її брат отримав як інвалід автомобіль М1 ЗАЗ 110380-40. Заявник отримала спадщину після смерті свого брата та бажає залишити собі пільговий автомобіль як член сімї померлого інваліда.

Представник заінтересованої особи Департаменту соціального захисту Луганської обласної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради заперечувала проти задоволення заяви, зазначала, що немає підстав для її задоволення, оскільки заявник ОСОБА_1 проживала за іншою адресою: АДРЕСА_3, за якої нею було отримано житлову субсидію за спожиті комунальні послуги за період з жовтня 2013 року та по теперішній час, що виключає проживання заявника в квартирі її брата. Також, ОСОБА_3 за життя перебував на соціальному обслуговуванні відділенням соціальної допомоги та отримував послуги від робітників центру з прибирання та догляду за ним. Жодних свідків-сусідів за адресою проживання ОСОБА_3 заявник не запросила в судове засідання, а свідчення свідка, яка зазначила, що заявник не проживає в своїй квартирі по вулиці Мєндєлєєва зовсім не означають, що заявник проживала разом з братом, вона могла проживати в іншому місці. Також, свідок ОСОБА_5 свідчив про те, що кожного дня відвідував ОСОБА_3 та навіть зробив йому пристрій для ліжка. Крім того, пільговий автомобіль на зараз знаходиться у місті Києві, що свідчить про його використання не за призначенням.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надав свідчення, що він є знайомим ОСОБА_1, товаришував з її братом ОСОБА_3, який у квітні 2015 року помер. Свідок проживає поряд та майже кожного дня за життя ОСОБА_3 відвідував його вдома, допомагав йому, оскільки останній був інвалідом, іноді розігрівав їжу, грав в шахи, спілкувався. Разом з ОСОБА_3 проживала його мати, яка померла приблизно 7 років тому, після того з ОСОБА_3 почала жити його рідна сестра ОСОБА_1, вона готувала їжу, доглядала брата, іноді на 2 години приходили соціальні робітники, вбирали в квартирі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала свідчення, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_1 та свідку відомо, що коли був живий ОСОБА_3 за ним доглядала його сестра ОСОБА_1 з моменту смерті їх матері тітки ОСОБА_4. ОСОБА_3 був інвалідом, паралізований, за ним доглядала його мати та після її смерті доглядала його сестра ОСОБА_1, яка почала ночувати та жити в квартирі з братом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала показання, що є сусідкою ОСОБА_1 за адресою по вулиці Мєндєлєєва, будинок 63 приблизно з 1996 року, приблизно 10 років ОСОБА_1 у своїй квартирі № 58 по вулиці Мєндєлєєва не проживає, свідку відомо, що вона проживає десь на 7-му мікрорайоні в місті Рубіжне.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала показання, що вона є соціальним робітником та 2 рази на тиждень обслуговувала ОСОБА_3, який був інвалідом-візочником, за місцем його проживання на 7-му мікрорайоні міста Рубіжне, іноді зустрічалася в квартирі з сестрою підопічного ОСОБА_8. Свідок свідчила, що при відвідуванні ОСОБА_3 він виглядав охайним, доглянутим.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала показання, що вона працює соціальним робітником та 2 рази на тиждень з червня 2014 року до квітня 2015 року обслуговувала інваліда ОСОБА_3 за місцем його проживання на 7-му мікрорайоні, іноді зустрічала в квартирі сестру інваліда ОСОБА_9.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними сестрою та братом, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, копією свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_1 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 6, 28-30).

Згідно копії паспорту заявника, вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3-4).

ОСОБА_3 20.04.2015 року помер у місті Рубіжне, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

Згідно копії довідки КП «БТІ» від 02.12.2015 року ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 28.05.2008 року по день його смерті 20.04.2015 року (а.с. 11).

Згідно копій довідки до акта огляду МСЕК від 22.02.2013 року та пенсійного посвідчення ОСОБА_3 був інвалідом дитинства 1 групи «А» безстроково за ураженням нервової системи, у нього було значно виражене обмеження життєдіяльності, потребував постійного стороннього догляду (а.с. 7, 8).

Згідно копій договорів про соціальне обслуговування отримував соціальні послуги від робітників Територіального центру соціального обслуговування Рубіжанської міської ради 2 рази на тиждень за адресою свого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 40-44, 47).

Згідно копії акту приймання-передачі транспортного засобу від 19.11.2007 року ОСОБА_3 отримав пільговий автомобіль марки М1 ЗАЗ 110380-40, який згідно з копією свідоцтва про реєстрацію ТЗ був зареєстрований на його імя (а.с. 14, 15).

Згідно копії свідоцтва про смерть мати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ОСОБА_4 померла 11.04.2009 року (а.с. 31).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 24.02.2009 року ОСОБА_4 з 20.02.2009 року була інвалідом 1 групи «А» безстроково за загальним захворюванням, потребувала постійного стороннього догляду (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_4 отримала його рідна сестра ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про спадщину за законом від 12.11.2015 року (а.с. 12-13).

Згідно листа УПСЗН від 26.02.2006 року та копії декларації про доходи ОСОБА_1 отримує субсидію з жовтня 2012 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 34).

Як пояснила в судовому засіданні заявник ОСОБА_1, вона з 25.02.2009 року по теперішній час проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, спочатку до смерті матері доглядала за нею та братом, після її смерті доглядала за рідним братом.

Зазначені доводи заявника повністю узгоджуються з іншими доказами, які наявні у справі, в тому числі й з показанням свідків. Зокрема, свідки бачили ОСОБА_1 у квартирі її брата ОСОБА_3, свідчили про те, що ОСОБА_3 був доглянутий та охайний, при цьому повністю обслуговувати себе самостійно він не міг з причини своєї хвороби.

Суд відхиляє доводи представника заінтересованої особи про те, що заявник ОСОБА_1 отримувала субсидію з 2012 року по теперішній час за іншою адресою: АДРЕСА_3, та це говорить про те, що комунальні послуги заявник споживала, що унеможливлює її проживання разом з померлим братом.

Відтак, отримання субсидії за іншою адресою та зазначення у декларації місця проживання заявника АДРЕСА_3 не спростовує факту проживання заявниці разом із своїм братом, а свідчить лише про те, що заявник потребувала державної допомоги на оплату комунальних послуг, тому зазначені заперечення представника заінтересованої особи відхиляються судом.

При цьому, заявник в судовому засіданні пояснила, що залишилася бути зареєстрованою за іншою ніж її брат ОСОБА_3 адресою, оскільки у випадку її реєстрації разом з братом, він би втратив право на отримання соціальних послуг 2 рази на тиждень, а це йому було необхідно, оскільки заявник працює на ринку у першій половині дня та доглядати за братом могла тільки після своєї роботи, а соціальні працівники відвідували брата виключно у першій половині дня. Зазначенні пояснення заявника також повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Разом з цим, свідок ОСОБА_7 підтвердила, що заявник ОСОБА_1 приблизно років 10 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що заявник приблизно років 7 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Підстав не приймати показання свідка ОСОБА_7 у суду немає, також представником заінтересованої особи суду не надано доказів, які спростовують пояснення заявника ОСОБА_1 щодо її спільного проживання з рідним братом ОСОБА_3

Суд також враховує, що поховання ОСОБА_3 здійснювала заявник ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сімя створюється на підставі, зокрема, кровного споріднення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 здійснювала догляд за своїм братом ОСОБА_3, готувала їжу, прала, прибирала, приймала участь в лікуванні брата, оформлювала необхідні документи та здійснила після його смерті його поховання, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були повязані спільним побутом та мали взаємні права та обовязки, а також спільно проживали, тобто були членами сімї одне до одного.

Отже, в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи заявника ОСОБА_1 щодо її спільного проживання з ОСОБА_3 однією сімєю, доказів, які спростовують даний факт справа не містить.

Стосовно періоду спільного проживання, суд вважає, що доводи заявника також підтверджуються доказами, наявними у справі як то документи, що свідчать про присвоєння інвалідності 1 групи матері заявника ОСОБА_4 та наступної її смерті 11.04.2009 року та до часу смерті ОСОБА_3, тому суд погоджується з заявником, що період спільного проживання однією сімєю ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 становить з 25 лютого 2009 року по 20 квітня 2015 року.

Суд відхиляє інші доводи представника заінтересованої особи щодо використання пільгового автомобіля не за призначенням, знаходження цього автомобіля у Києві, оскільки це не містить інформації щодо предмету доказування по цій справі.

Підсумовуючі наведене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

В справах окремого провадження розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 212-215, 235, 256, 259 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Департамент соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживала однією сімєю спільно зі своїм рідним братом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_5 в період з 25.02.2009 року по 20.04.2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ш. Мирошникова