Справа № 752/2001/16-ц
Провадження № 2-о/752/124/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Мирошниченко О. В. ,

при секретарі - Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту, що малолітня дитина дочка ОСОБА_2, народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в Автономній республіці Крим в м.Сімферополь у 7 міській лікарні і є його рідною дитиною та дитиною його дружини ОСОБА_3

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 29.01.2016 року підсудність даної справи визначено Голосіївському районному суду м. Києва.

В обґрунтування вимог заявник зазначає про те, що 22 вересня 2007 року між заявником ОСОБА_1 і ОСОБА_3 (після одруження прізвище «ОСОБА_3») укладено шлюб Київським відділом реєстрації актів громадського стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в пологовому будинку №7 м.Севастополя у ОСОБА_3 народилась донька, батьками дитини є він - ОСОБА_1 - батько та ОСОБА_3 -мати, та було видано медичне свідоцтво про народження серії 35 № 015893 в м. Сімферополі 7 міською лікарнею.

У зв'язку з тим, що Автономна Республіка Крим окупована російськими військами, а утворені окупаційними органами державні установи є незаконними, у зв'язку з чим позбавлений можливості отримати свідоцтво про народження дитини та узаконити її походження.

Крім того, зазначає, що він звернувся з заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві про реєстрацію народженої доньки та отримання свідоцтва про народження, однак йому було відмовлено в реєстрації та видачі свідоцтва про народження посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акти (рішення, документ), виданий органами окупованій території та її діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

У зв'язку з вищевикладеним, змушений звернутись до суду з цією заявою та просить встановити факт народження дитини.

В судове засідання заявник підтримав заяву та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник заінтересованої особи відділ реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції в м.Києві у судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення заяви та просив суд розглядати заяву у відповідності до вимог чинного законодавства України та проводити судовий розгляд без його участі.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Як вбачається з наданої заявником копії медичного свідоцтва про народження серії 35 № 015895, виданого 7 міською лікарнею м. Сімферополя АР Крим, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір"ю дитини , місце народження дитини зазначено як «город Симферополь Автономная Республика Крым» ( а.с. 6). Свідоцтво видане на російській мові.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві з заявою щодо реєстрації народженої доньки та отримання свідоцтва про народження, однак йому було відмовлено в реєстрації та видачі свідоцтва про народження посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, оскільки медичне свідоцтво про народження серії 35 № 015893 видане 7 міською лікарнею м.Севастополя 17.12.2015 року, є недійсним і не створює правових наслідків, а тому не є підставою для реєстрації новонародженої дитини.

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що вищезазначені обставини позбавляють заявника можливості зареєструвати місце народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, матір якої на момент її народження є громадянкою України.

Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника про встановлення факту народження дитини ОСОБА_2, жіночої статі, дата народження дитини: ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження дитини: м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, Україна, мати дитини: громадянка України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - мати, сімейний стан матері: одружена з ОСОБА_1 (батько), з 22.09.2007 року, які перебувають у зареєстрованому шлюбі.

На підставі викладеного, ст.ст.3 п.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 197, 208-209, 212-215, 234 ч.2 п.5, 256 ч.1 п.7, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задоволити.

Встановити факт народження дитини ОСОБА_2, жіночої статі, дата народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження дитини - м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, Україна, мати дитини - громадянка України ОСОБА_3, дата народження матері - ІНФОРМАЦІЯ_1; батько дитини - ОСОБА_1, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя