Справа № 755/3090/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2016 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди батька та оформлення документів на виїзд за кордон,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди батька та оформлення документів на виїзд за кордон.

Відповідно до частини п'ятої статті 119 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року, Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди батька та оформлення документів на виїзд за кордон залишити без руху, у зв'язку з несплатою позивачем судового збору в повному обсязі, з урахуванням положень ст. 4 та ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір».

29 лютого 2016 року позивачем ОСОБА_1, на виконання ухвали суду від 22 лютого 2016 року, подана заява про зменшення позовних вимог, виходячи зі змісту поданої заяви позивач просила суд викладені у позовній заяві позовні вимоги читати в наступній редакції: Надати дозвіл на виїзд за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_4 до досягнення дітьми шістнадцятирічного віку.

Як передбачено ч.2 ст.31 Цивільного процесуального кодексу України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, а також до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог, то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до положень ст.ст.31, 130 Цивільного процесуального кодексу України, позивач має право подати заяву про зміну підстав та предмету позову та/або відмовитись від позову (ст.205 Цивільного процесуального кодексу України) чи залишити позов без розгляду (ст.207 Цивільного процесуального кодексу України) під час проведення попереднього судового засідання та/або розгляду справи по суті.

Разом з тим, позивач подала заяву про зменшення позовних вимог немайнового характеру до відкриття провадження у справі, в той же час процесуальне вирішення питання про прийняття заяви про зменшення позовних вимог можливе лише під час проведення попереднього судового засідання та/або розгляду справи по суті.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України заява повертається у випадках, коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову.

В свою чергу, позивач не скористалась процесуальним правом подати заяву про повернення позову в частині заявлених позовних вимог, як це передбачено п.1 ч.3 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, у визначений судом строк, позивачем не надано доказів, які мали підтвердити виконання вимог суду, які викладено в ухвалі суду від 22 лютого 2016 року, що унеможливлює вирішити питання про відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч.2 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, коли позивач відповідно до вказівок судді у встановлений строк не виконає всі перелічені в статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як передбачено у п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 119-121, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди батька та оформлення документів на виїзд за кордон вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснюю позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :