Справа №565/608/16-ц
Провадження №2/565/315/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2016 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Вараш (раніше - м.Кузнецовськ) Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Зокрема, з врахуванням подальшої зміни предмету та розміру позовних вимог ОСОБА_1 просить суд: розірвати шлюб, укладений нею із ОСОБА_2 22 жовтня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області (актовий запис №259 від 22 жовтня 1999 року), залишити їй на виховання малолітніх дітей та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_5, 04 березня 2007 року, і сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 200 (двісті) грн. 00 коп. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття. Згідно з доводами позивачки її спільне життя з ОСОБА_2 не склалося, фактично з червня 2014 року з відповідачем проживає окремо, не підтримує сімейно-шлюбних відносин та не веде з ним спільного господарства. Позивачка вважає, що збереження шлюбу і примирення сторін є неможливим, оскільки у обох з подружжя на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь один до одного та втрачено почуття любові і поваги. Крім того, в обгрунтування позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_1 зазначила, що відповідач, який отримує регулярний дохід у виді пенсії, не надає матеріальної допомоги сімї та дітям, яких вона одноосібно виховує.

У судове засідання сторони не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду даної справи. 09 грудня 2016 року від ОСОБА_1 в суд надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі доказів.

Окрім цього, зі змісту вказаної письмової заяви позивачки від 09 грудня 2016 року слідує, що ОСОБА_7 повністю підтримує вказані позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей і не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявився повторно, хоча був повідомлений судом про час, дату та місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань та заперечень проти позову від ОСОБА_2 в суд не надходило.

Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони позивача, суд, керуючись ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, вирішив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, в результаті чого постановити заочне рішення.

Дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягає задоволенню в повному обсязі.

Такий висновок суду грунтується на наступних встановлених фактичних обставинах.

22 жовтня 1999 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 22 жовтня 1999 року зроблено запис за №259. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ №027541, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради народних депутатів Рівненської області 22 жовтня 1999 року. В період цього шлюбу у сторін народилися діти, які на момент вирішення спору є малолітніми: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, і син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Наведені обставини підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №145426, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 12 лютого 2003 року (відповідний актовий запис за №62 від 12 лютого 2003 року), свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №179065, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 08 червня 2004 року (відповідний актовий запис №242 від 08 червня 2004 року), свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №047900, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 12 березня 2007 року (відповідний актовий запис за №114 від 12 березня 2007 року) і свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №142131, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 30 травня 2011 року (відповідний актовий запис за №245 від 30 травня 2011 року) відповідно.

Зі змісту позову та письмової заяви позивачки від 09 грудня 2016 року судом встановлено, що між подружжям ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відсутнє взаєморозуміння, сторони мають протилежні погляди на сімейне життя, втратили почуття любові і поваги один до одного та тривалий період часу з червня 2014 року фактично проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Дані обставини призвели до того, що їх сімя фактично розпалася. На теперішній час примирення подружжя не наступило.

Наведені обставини свідчать, що сімя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 фактично не існує, подальше шлюбне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам позивачки. Відновити сімейно-шлюбні стосунки і спільно проживати однією сімєю ОСОБА_1 не бажає, тому за таких обставин шлюб не може бути збереженим.

Отже, зазначені фактичні обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

При вирішенні цієї частини спору суд застосував наступні правові норми.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивачки.

Довідка відділу реєстрації виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №1325 від 03 жовтня 2016 року свідчить, що малолітні діти сторін: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, і син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані і проживають разом з матірю - ОСОБА_1 у квартирі №31 в будинку №20 по мікрорайону Вараш у м.Вараш Рівненської області.

Судом встановлено, що позивачка одноособово здійснює догляд за малолітніми дітьми: сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочкою ОСОБА_3, 04 березня 2007 року, і сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей аргументовані неналежним виконанням батьківського обовязку ОСОБА_2 щодо утримання малолітніх дітей, а також фінансовою спроможністю відповідача щомісячно надавати матеріальну допомогу своїм малолітнім дітям. Доказів, які б спростовували зазначені доводи позивачки, відповідачем суду не надано. За таких обставин, розмір аліментів на утримання кожної малолітньої дитини слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 200 (двісті) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог, передбачених в ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

З наведених підстав, суд вирішив стягнути з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_3, 04 березня 2007 року, і сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття.

З врахуванням наведеного, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112, ч.1 ст.180, ч.3 ст.181, ст.ст.182, 184, ч.1 ст.191 СК України, керуючись ст.4, ч.1 ст.11, ст.60, ч.ч.1, 3 ст.88, ч.4 ст.169, ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.224, ст.ст.225-228, ч.4 ст.231, ч.2 ст.232, ч.1 ст.233, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 22 жовтня 1999 року, запис за №259, - розірвати.

Малолітніх дітей сторін:сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, і сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити на виховання їх матері - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, і сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 22 квітня 2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1102 (одна тисяча сто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

На заочне рішення суду відповідачем може бути подана заява про його перегляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення суду.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів позивачкою - з дня отримання його копії, а відповідачем в цей же строк з дати постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддя О.І.Горегляд