ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/685/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2016 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря - Голоденко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Державна авіаційна служба України про визнання права власності, -

встановив:

У липні 2015 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповдіач) де є третя особа про визнання права власності.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 25 вересня 2012 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу повітряного судна, а саме легкового літака, тип (модель) BEECH 95-B55, 1973 року випуску, відповідно до умов якого вартість літака становить 360 000,00 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання по договору та передав грошові кошти в розмірі 360 000,00 грн., що підтверджується відповідними розписками. Однак, відповідач не передав літак, чим порушив зобов'язання, передбачені п. 10 Договору. Керуючись ст.ст. 328, 344 387 ЦК України просив суд визнати за ним право власності на легковий літак, тип BEECH 95-В55, 1973 року випуску та примусити ОСОБА_3 виконати в натурі зобов'язання, відповідно до умов договору купівлі-продажу від 25.09.2012 р. та передати ОСОБА_2 вказаний легковий літак шляхом передачі комплекту ключів від літака та оригіналу реєстраційного посвідчення судня НОМЕР_1 від 31.08.2010 р.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, надав до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить слухати справу за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказах (а.с. 46).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, який діє на підставі довреності (а.с. 59) позовні вимоги підтримав, з вкиладених в ньому підстав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засідання представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 проти позову частково заперечував, а саме, в частині позовних вимог щодо передачі майна посилаючись на те, що дійсно відповідно до договору купівлі-продажу від 25.09.2012 р. ОСОБА_3 продав позивачу повітряне судно. На момент продажу вартість літака складала 360 000,00 грн., що відповідало 45 000,00 доларам США, що був на той момент. Позивач дійсно сплатив повну суму обумовлених в договорі грошових коштів. Однак на момент кінцевого розрахунку курс гривні по відношенню до долару істотно змінився, і остаточна сума в гривнях, сплачена позивачем, не відповідала вартості літака в доларовому еквіваленті. Таким чином, відповідач скористався правом притримання літака, предбаченим ст. 594 ЦК України. Просив слухати справу без його участі за наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 58).

Третя особа Державна авіаційна служба України в судове засідання не з'яилася, повідомлена належним чином (а.с. 70), причини не явки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 вересня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу повітряного судна, а саме легкового літака, тип (модель) BEECH 95-B55, 1973 року випуску (далі по тексту- Договір) (а.с. 4-5а).

Відповідно до п. 4 Договору вартість літака становить 360 000,00 грн. Сторони домовились, що покупець (позивач) сплачує 30 % вартості літака, визначеного в п. 4 даного договору, що дорівнює 108 000,00 грн. в момент укладання данного договору.

Залишок вартості літака, визначеного в п. 4 даного договору, що дорівнює 252 000,00 грн. покупець (позивач) сплачує продавцю (відповідач) протягом 24 місяців рівними частинами по 10 500,00 грн. щомісяця. Грошові кошти покупець передає продавцю готівкою (п.п. 5, 6 Договору).

Згідно п. 7 Договору про отримання грошових коштів продавець (відповідач) пише покупцеві (позивачу) відповідну розписку.

Позивач в обгрунтування позовних вимог посилається, що він належним чином виконав свої зобов'язання по Договору та передав грошові кошти в розмірі 360 000,00 грн., що підтверджується відповідними розписками. Однак, відповідач не передав літак, чим порушив зобов'язання, передбачені п. 10 Договору.

Відповідно до ст. ст. 387, 392 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Цивільним кодексом України в главі 29 передбачено цивільно-правові способи захисту права власності. Зокрема, норми ст.ст. 387, 388 ЦК України надають власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння від добросовісного набувача.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" визначено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Посилання позивача на реєстраційне посвідчення повітряного судна само по собі не є доказом права власності чи законного володіння повітряного судна, що кореспондується з приписами п. 2.5 Правил реєстрації цивільних повітряних суден в Україні, а саме, реєстрація повітряного судна у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України не є свідченням права власності на повітряне судно конкретної юридичної або фізичної особи. Реєстраційне посвідчення повітряного судна видається на підставі Заявки на реєстрацію та документів, передбачених цими правилами.

Аналогічна норма міститься в п. 2 ч. 2 ст. 39 Повітряного кодексу України реєстрація повітряного судна в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України не є свідченням права власності на повітряне судно будь-якої юридичної або фізичної особи.

Статтею 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом.

В позовній заяві, як на правову підставу позовних вимог позивач посилається на ст. 328 ЦК України, згідно якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом та на ст. 334 ЦК України, згідно якої право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

До матеріалів справи надано лише фотокопію договору купівлі-продажу повітряного судна від 25.09.2012 р. (а.с. 4-5а), фотокопії розписок (а.с. 6-30), фотокопію реєстраційного посвідчення повітряного судна (а.с. 31), які не завірені належним чином, а отже суд не може визнати дані докази належними та допустимим в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Відповідно до приписів ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи на захист свого цивільного права або інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду та обрання найбільш вигідного способу захисту.

Під час розгляду справи позивачем не надано доказів щодо утримання відповідачем комплекту ключів від літака та оригіналу реєстраційного посвідчення судна НОМЕР_1 від 31.08.2010 р., а також належності відповідачу майна вказаного в Договорі, також, в судовому засіданні встановлено, що право власності на літак ніким не оспорюється, у зв'язку із чим відсутні підстави для визнання права власності та витребування вказаного майна.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок доказування закон покладає на сторони у справі.

Позивач розпорядився своїми правами щодо визначення обсягу доказів, які надані на підтвердження заявлених вимог, клопотань про витребування інших доказів або долучення до матеріалів справи додаткових доказів в ході розгляду справи не заявляв. В матеріалах справи міститься заява позивача про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить слухати справу за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 46). В судові засідання позивач не з'являвся.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України одна й та сама особа не може бути одночасно представником іншої сторони, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору або беруть участь у справі на другій стороні.

Разом з тим, суд звернув увагу, що між позивачем та ОСОБА_5 15.06.2015 р. було укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 41).

Проте, в судовому засіданні 05 листопада 2015 року ОСОБА_5 приймав участь в якості представника відповідача ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги від 01.01.2015 р. (а.с. 49).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність та безпідставність заявлених вимог та у задоволені позову слід відмовити.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 387, 392 ЦК України та на підставі ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Державна авіаційна служба України про визнання права власності - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: