Справа № 211/676/16-ц
Провадження № 2/211/1091/16
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської областів складі:

головуючого судді - Ткаченко С.В.

при секретарі - Форманчук К.М.

за відсутності позивача ОСОБА_1, відповідача представника Криворізької міської ради, третьої особи представника Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради, третя особа Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого вказав, що 05.03.2014 року ОСОБА_2 склав на ім"я позивача ОСОБА_1 заповіт, який зареєстровано державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 в реєстрі за № 2-223. Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_2 заповідав позивачеві усе належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося. 31.07.2015 року ОСОБА_2 помер, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 04.08.2015 року складено актовий запис № 867. Після смерті ОСОБА_2 Четвертою Криворізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 464/2015. На підставі заповіту позивач набув права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Попова, 73, що підтверджено свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом від 05.02.2016 року, виданим державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрованим у реєстрі за № 72. При цьому, 05.02.2016 року позивач отримав від зазначеного вище нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку по вул.. Попова, 73, на якій розміщено успадкований позивачем житловий будинок , у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на землю, оформленого належним чином на ім"я померлого ОСОБА_2 Земельна ділянка за адресою: м. Кривий ріг, вул.. Попова, 73 загальною площею 0,0820 га, за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель була переведена у власність ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів від 11.12.1996 року № 579/2. ОСОБА_5 отримав 01.04.1997 року державний акт на право приватної власності на землю та зареєстрував його в ОСОБА_6 записів державних актів за № 1032. Після його смерті 18.01.2000 року право власності на домоволодіння по вул.. Попова, 73 набула його дружина ОСОБА_7 Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності від 15.03.2002 року, виданим державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, в.о. завідуючої Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрованим в реєстрі за № 1-1151. Земельна ділянка не була переоформлена на ОСОБА_7 Після смерті ОСОБА_7 26.02.2009 року право власності на належне їй майно перейшло за заповітом до її дочки ОСОБА_9 (заповіт від 15.03.2002 року , зареєстровано в реєстрі за № 1-1156). ОСОБА_9В, померла 31.05.2012 року за життя також не переоформила належним чином право власності на землю під домоволодінням по вул.. Попова, 73. Після смерті ОСОБА_9 все їй належне майно успадкував її син ОСОБА_2, заповіт від 30.05.2012 року. ОСОБА_2 вчинив дії щодо документального оформлення права власності на земельну ділянку по вул.. Попова, 73. Він звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, 08.07.2014 року суд виніс рішення яким позовні вимоги було задоволено та за ОСОБА_2 було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку розміром 0.0820 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель , які розташовані за адресою м. Кривий Ріг, вул. Попова, 73. Крім того рішенням суду також було встановлено факт володіння за життя ОСОБА_7, яка померла 26.02. 2009 року у м. Кривому Розі, вищезазначеною земельною ділянкою. За життя ОСОБА_2 не встиг зареєструвати рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08.07.2014 року в Реєстраційній службі Криворізького міського управління юстиції, тому і право власності на земельну ділянку за ним не було документально оформлено. Теперішнім власником домоволодіння по вул.. Попова, 73 в м. Кривий Ріг є позивач ОСОБА_1

Тому позивач звертається до суду та просить визнати за ним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою м. Кривий ріг, вул.. Футбольна, 75, ІПН НОМЕР_1), право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0820 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Попова, буд. 73 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 31.07.2015 року.

Позивач, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_10 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечувала проти їх задоволення .

Представник третьої особи ОСОБА_6 надала суду письмові пояснення відповідно до яких проти задоволення позову не заперечують, просять розглянути справу у їх відсутність, покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 05.03.2014 року ОСОБА_2 склав на ім"я позивача ОСОБА_1 заповіт, який зареєстровано державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 в реєстрі за № 2-223. Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_2 заповідав позивачеві усе належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося. (а.с. 11 заповіт).

31.07.2015 року ОСОБА_2 помер, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 04.08.2015 року складено актовий запис № 867. (а.с. 19 свідоцтво про смерть).

Після смерті ОСОБА_2 Четвертою Криворізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 464/2015. На підставі заповіту позивач ОСОБА_1 набув права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Попова, 73, що підтверджено свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом від 05.02.2016 року, виданим державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрованим у реєстрі за № 72. (а.с. 5 свідоцтво про право на спадщину за заповітом).

05.02.2016 року позивач ОСОБА_1 отримав від зазначеного вище нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку по вул. Попова, 73, на якій розміщено успадкований позивачем житловий будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на землю, оформленого належним чином на ім"я померлого ОСОБА_2 (а.с. 6,7 постанова нотаріуса).

Земельна ділянка за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Попова, 73 загальною площею 0,0820 га, за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель була переведена у власність ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів від 11.12.1996 року № 579/2. ОСОБА_5 отримав 01.04.1997 року державний акт на право приватної власності на землю та зареєстрував його в ОСОБА_6 записів державних актів за № 1032. (а.с. 8 акт).

Після його смерті 18.01.2000 року право власності на домоволодіння по вул.. Попова, 73 набула його дружина ОСОБА_7 Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності від 15.03.2002 року, виданим державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, в.о. завідуючої Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрованим в реєстрі за № 1-1151. (а.с. 16 свідоцтво про смерть, 9 свідоцтво про право власності ).

Земельна ділянка не була переоформлена на ОСОБА_7 Після смерті ОСОБА_7 26.02.2009 року право власності на належне їй майно перейшло за заповітом до її дочки ОСОБА_9 (заповіт від 15.03.2002 року , зареєстровано в реєстрі за № 1-1156). (а.с. 17 свідоцтво про смерть , 10 заповіт).

ОСОБА_9В, померла 31.05.2012 року за життя також не переоформила належним чином право власності на землю під домоволодінням по вул. Попова, 73. (а.с. 18 свідоцтво про смерть).

Після смерті ОСОБА_9 все їй належне майно успадкував її син ОСОБА_2, заповіт від 30.05.2012 року. (а.с. 12 заповіт).

ОСОБА_2 вчинив дії щодо документального оформлення права власності на земельну ділянку по вул.. Попова, 73. Він звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, 08.07.2014 року суд виніс рішення яким позовні вимоги було задоволено та за ОСОБА_2 було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку розміром 0.0820 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель , які розташовані за адресою м. Кривий Ріг, вул. Попова, 73. Крім того рішенням суду також було встановлено факт володіння за життя ОСОБА_7, яка померла 26.02. 2009 року у м. Кривому Розі, земельною ділянкою розміром 0,0820 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, які розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Попова, буд. 73. (а.с. 13-15 рішення).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.15та ст.16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу та одним із способів захисту прав та інтересів є зокрема визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадку.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України в редакції 2001 року, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права на землю.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Факт володіння земельною ділянкою ОСОБА_7 вже був встановлений судом і відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. ОСОБА_9 не оформила належним чином земельну ділянку, а її спадкоємець ОСОБА_2 за життя не встиг зареєструвати рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08.07.2014 року в Реєстраційній службі Криворізького міського управління юстиції, тому і право власності на земельну ділянку за ним не було документально оформлено. Теперішнім власником домоволодіння по вул. Попова, 73 в м. Кривий Ріг є позивач ОСОБА_1 (а.с. 5 свідоцтво про право на спадщину за заповітом). Позивачеві ОСОБА_1 перейшли всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто померлий ОСОБА_2 почав оформлення земельної ділянки і обовязок продовжити її оформлення перейшов позивачеві, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись та статтями 328, 1268, 1225, 1218, 1223, 1216, 1296 ЦК України, 78, 152 ЗК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.3,10,11,25, 182, 209,212,214-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою м. Кривий ріг, вул.. Футбольна, 75, ІПН НОМЕР_1), право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0820 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Попова, 73 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 31.07.2015 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_11