Справа № 365/824/15-ц
Номер провадження: 2/365/15/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2016 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

при секретарі судового засідання НОСОВІЙ О.О.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Київської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 30 грудня 1993 року померла ОСОБА_4, після смерті якої позивачу відкрилась спадщина за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КАП «Нива» розміром 3,96 в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій на підтаві Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 024620, виданого 25 жовтня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 615. Сертифікат виданий на підставі рішення ОСОБА_3 РДА від 04 червня 1996 року № 407/1. ОСОБА_4 була одинокою, інших спадкоємців не мала. Починаючи з 1991 року і до дня смерті ОСОБА_4 позивач перебував на її утриманні. Утримання померла надавала за рахунок заощаджень від своєї попередньої трудової діяльності, коштів від оренди земельної ділянки, пенсії. Вказані кошти були постійним і основним джерелом доходів позивача. Після смерті ОСОБА_4 позивач протягом шестимісячного строку від дня її смерті забрав собі нележні їй речі домашнього вжитку і обстановки, правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позивач спадщину прийняв, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_2 просить суд:

1.Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на утриманні ОСОБА_4 не менше одного року до дня її смерті 30 грудня 1993 року.

2.Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняв спадщину своїми фактичними діями після смерті ОСОБА_4, померлої 30 грудня 1993 року.

3.Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, померлої 30 грудня 1993 року право на земельну чстку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КАП «Нива» розміром 3,96 в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій на підтаві Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 024620, виданого 25 жовтня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 615.

4.В разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задоволити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 селищна рада свого представника не направила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, селищний голова ОСОБА_5 направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд визнав можливим розглядати справу без участі представника відповідача, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що була добре знайома із померлою ОСОБА_4 та підтримувала з нею дружні стосунки. ОСОБА_4 проживала в будинку по вул. Чкалова, 113 в смт. Згурівка. Вона була одинокою, близьких родичів не мала, проживала сама. На утриманні померлої з 1991 року по день її смерті перебував позивач ОСОБА_2, якому остання допомагала коштами. ОСОБА_2 ніде не працював та кошти, які надавала йому ОСОБА_4 були основним джерелом його доходів. Після смерті ОСОБА_4 позивач протягом шестимісячного строку забрав собі речі домашнього вжитку та обстановки померлої та почав їх використовувати.

Свідок ОСОБА_7 дала покази аналогічні показам свідка ОСОБА_6

Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що ОСОБА_4 згідно Сертифікату серії КВ № 024620 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КАП «Нива» розміром 3,96 в умовних кадастрових гектарах, що встановлено з копії Сертифікату (а.с.19), копії Книги реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.20-21), витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель ( а.с.17). ОСОБА_4 померла 30 грудня 1993 року, спадкоємцем за законом після смерті якої є позивач ОСОБА_2, інші спадкоємці за законом відсутні, що встановлено з письмової інформації відділу ДРАЦСу Згурівського РУЮ (а.с.12), копії спадкової справи № 7 до майна померлої 30 грудня 1993 року ОСОБА_4 (а.с.72-80), довідки ОСОБА_3 селищної ради (а.с.95).

Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

В силу ч. 3 ст. 5 ЦК України (2003 року) якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ч. 1 ст.524 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 531 ЦК України 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи,

що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщин у, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України 1963 року зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В силу положення п. 8 Постнаови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах по втснаовлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України) не менше одного року.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що з 1991 року по день смерті ОСОБА_4 30 грудня 1993 року, позивач ОСОБА_2 перебував на її утриманні. В цей період часу позивач був непрацездатним та кошти, які надавала позивачу ОСОБА_4, були його основним і постійним джерелом засобів до існування. Позивач ОСОБА_2 згідно ст. 531 ЦК України 1963 року належить до числа спадкоємців за законом ОСОБА_8, яка померла 30 грудня 1993 року, оскільки перебував на утриманні померлої не менше одного року до її смерті. Інших спадкоємців за законом померла не мала. Позивач спадщину прийняв відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року своїми діями, оскільки фактично вступив у володіння спадковим майном та почав використовувавти його на власний розсуд. До даних відносин спадкування мають застосовуватись норми ЦК України 1963 року, оскільки спадщина відкрилась в період дії зазначеного Кодексу. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КАП «Нива» розміром 3,96 в умовних кадастрових гектарах, що належало ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 024620. Суд вважає за необхідне встановити, що позивач ОСОБА_2 перебував на утриманні ОСОБА_4Н не менше одного року до дня її смерті 30 грудня 1993 року, після її смерті прийняв спадщину своїми фактичними діями та визнати за позивачем в порядку спадкування право на земельну чстку (пай) згідно Сертифікату серії КВ № 024620. Враховуючи клопотання позивача, суд вважає за можливе не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України та судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 15, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 531,549 ЦК України 1963 року, ст.116 ЗК України, ст.ст.88,197,212,215,218,223,234,256 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_9 Мусійовича до ОСОБА_3 селищної ради Київської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на майно в порядку спадкування задоволити повністю.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на утриманні ОСОБА_4 не менше одного року до дня її смерті 30 грудня 1993 року.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняв спадщину своїми фактичними діями після смерті ОСОБА_4, померлої 30 грудня 1993 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, померлої 30 грудня 1993 року право на земельну чстку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КАП «Нива» розміром 3,96 в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій на підтаві Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 024620, виданого 25 жовтня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 615.

Не застосовувати до ОСОБА_3 селищної ради Київської області положення ст.88 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 ( десяти ) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ( десяти ) днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ