УхвалА

іменем україни

11 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Іскорость» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 6 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Іскорость» (далі - ОСББ «Іскорость») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що воно забезпечує надання послуг по утриманню житлового будинку та прибудинкової території у м. Коростені Житомирської області по АДРЕСА_1. ОСОБА_4 є власником квартири № 45 цього будинку, отримувала надані послуги, проте з 2003 року їх сплачувала несвоєчасно, не в повному обсязі, унаслідок чого утворилась заборгованість.

Ураховуючи викладене, ОСББ «Іскорость» просило суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість за надані послуги у розмірі 4 413 грн 58 коп.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 6 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 23 грудня 2015 року, позов ОСББ «Іскорость» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСББ «Іскорость» заборгованість за надані послуги у розмірі 2 533 грн 78 коп. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Суди, задовольняючи частково позов та стягуючи заборгованість за послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши положення ст. 162 ЖК УРСР, ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дійшли до правильного висновку про те, що ОСББ «Іскорость» надавало ОСОБА_4 послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території, які нею сплачувались несвоєчасно і не в повному обсязі.

Посилання касаційної скарги на відсутність між сторонами договірних відносин не є підставою для відмови у позові, оскільки послуги відповідачці надавались та нею споживались і частково сплачувались, що свідчить про те, що цивільні права та обов'язки між ними існують (ст. 11 ЦК України).

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-59 цс 13 від 30 жовтня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Доводи касаційної скарги про стягнення боргу поза межами позовної давності перевірялись апеляційним судом і не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України про застосування позовної давності має бути заявлено до ухвалення рішення суду, тобто лише в районному суді. Такої заяви ОСОБА_4 не подавала, ні письмово, ні усно, про що свідчать матеріали справи та технічний запис судового засідання.

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходяться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 6 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

В.І. Журавель

С.Ф.Хопта