Справа № 609/1315/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2016 р. Шумський районний суд

Тернопільської області

В складі головуючої судді Ящук Т.М.

За участю секретаря Лірської Д.П.

З участю відповідача та представників ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шумськ , цивільну справу за позовом ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ « Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору кредиту від 09 березня 2006 року в сумі 29895 грн. 41 коп.

В судове засідання представник позивача не з»явився,представив заяву про розгляд справи у його відсутності із повним підтриманням позовних вимог.

Відповідач та його представники позовні вимоги не визнали та пояснили , що по даному кредитному договору Шумський районний суд 01 лютого 2007 року прийняв судовий наказ, яким із відповідача було стягнуто всю заборгованість по основній сумі, яка складала 3996.40 грн. та відсотки, які склалися станом на 21.12.2006 року . Відповідач виконав судовий наказ та 22 жовтня 2012 року відділ ДВС Шумського рай управління закрив виконавче провадження у зв»язку із його повним виконанням. Оскільки відповідач 09 березня 2006 року підписав та ознайомився із заявою щодо надання кредиту, в якому було вказано загальну суму кредиту, яку надано йому та відсотки, які він зобов»заний був сплачувати , а із умовами і правилами надання банківських послуг, які позивач додав до заяви не ознайомлювався, вони йому не надавалися і він їх не підписав, то відповідно він не несе відповідальності по взятих зобов»язаннях по умовах, яких не знав. Враховуючи, що 22 жовтня 2012 року виконавче провадження було закрите, яким відповідач повністю сплатив позивачу основну суму кредиту - 3996.40 грн. , то вважають, що відповідачу позивач не мав підстав нараховувати відсотки із 23 жовтня 2012 року , а те, що утворилося до 22 жовтня 2012 року не підлягає до стягнення, оскільки закінчився 3-х річний строк протягом якого позивач мав право звернутися до суду із позовом . Просять в позові відмовити у зв»язку із безпідставністю позовних вимог із врахуванням того, що після 22 жовтня 2012 року відповідачу не було підстав нараховувати відсотки, так, як основна сума 3996.40 грн. була відповідачем повністю погашена до 22 жовтня 2012 року та у зв»язку із пропуском строку позовної давності, яка складає 3 роки.

Суд, перевіривши матеріали справи , вислухавши пояснення відповідача, його представників , оцінивши докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення із наступних підстав.

У відповідності до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа/ кредитодавець/ зобов»язується надати грошові кошти/ кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Як вбачається із заяви SAND № 1226 від 09.03.2006 року , відповідач отримав у позивача кредит в сумі 4000 грн. із базовою процентною ставкою 4% в місяць із розрахунку 360 днів в році. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми витрат. При цьому в заяві є відомості про те, що відповідач, як позичальник ознайомився та згідний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку.

Як стверджується судовим наказом , виданим 01 лютого 2007 року Шумським районним судом , справа № 2-Н-27/2007 р. від 03.01.2007 року, із відповідача в користь позивача стягнуто 5602 грн. 90 коп.

Згідно заяви про видачу судового наказу, поданої до суду 03.01.2007 року позивачем ЗАТ КБ « Приватбанк», справа №2-Н-27/2007 р. від 03.01.2007 року, позивач в ній поставив питання про стягнення кредитної заборгованості в сумі 5602 грн. 90 коп., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 3996 грн. 40 коп., заборгованість по процентах - 1606.50 грн. До заяви додано ту ж заяву № SAND № 1226 від 09.03.2006 року на отримання кредиту відповідачем, розрахунок заборгованості станом на 21.12.2006 року , по якому заборгованість по основній сумі складає 3996 грн. 40 коп., по відсотках - 1606 .50 грн.

В матеріалах цивільної справи № 2-Н-27/2007 р. від 03.01.2007 року знаходиться заява представника позивача про видачу судового наказу для пред»явлення до виконання.

Як стверджується постановою відділу ДВС у Шумському районі від 28 квітня 2007 року, було відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 2-Н-9 від 01.02.2007 року, виданого Шумським районним судом про стягнення із ОСОБА_1 в користь позивача 5645.91 грн./ і з врахуванням судових витрат/.

Як стверджується постановою відділу ДВС у Шумському районі від 22 жовтня 2012 року, було закінчено виконавче провадження по виконанню судового наказу № 2-Н-9 від 01.02.2007 року , виданому Шумським районним судом про стягнення із відповідача в користь позивача заборгованості в сумі 5645.91 грн. із врахуванням судових витрат. Як вказано в даній постанові заборгованість стягнуто згідно платіжних доручень від 2010- 2012 р.р.

Згідно повідомлення відділу ДВС Шумського рай управління юстиції № 795 від 23.02.2016 року, заборгованість, стягнута по судовому наказу № 2-Н-9 від 01.02.2007 року в повному обсязі, виконавче провадження знищене у зв»язку із закінченням 3-х річного строку зберігання.

Згідно розрахунків заборгованості по договору кредиту від 09.03.2006 року , наданих позивачем в ході розгляду цивільної справи , вказана остання сума погашення по наказу від 01.02.2007 року в сумі 84.18 грн. від 19.10.2012 року . Після цього більше погашень не було і в розрахунку, доданому до позовної заяви , немає відомостей, що відповідач здійснював будь- які дії щодо погашення кредиту після 19.10.2012 року.

Про те, як позивач, отримуючи кошти від відповідача на погашення заборгованості по судовому наказу від 01.02.2007 року , який перебував на виконанні в відділі ДВС, роз приділяв їх, суд вважає немає значення , оскільки ті кошти мали йти виключно на погашення заборгованості по судовому наказу, а не на поточні нарахування.

Як стверджується розрахунком заборгованості за договором без № від 09.03.2006 року, виконаним позивачем станом на 16.11.2015 року /доданий до позовної заяви/ позивач повторно вказує, що заборгованість по основній сумі складає 3996 грн. 40 коп.

Суд не погоджується із цим, оскільки ця сума вже була стягнута Шумським районним судом судовим наказом від 01.02.2007 року та виконана відділом ДВС Шумського рай управління юстиції , про що свідчить постанова про закриття виконавчого провадження від 22 жовтня 2012 року.

Як ствердив відповідач в судовому засіданні, він при укладенні договору кредиту підписав лише заяву на отримання кредиту, в якій вказано суму кредиту, строк повернення, розмір щомісячного платежу у відсотках, відсотки за користування кредитом. Що ж стосується розміру штрафів за неналежне виконання зобов»зання, то в заяві, яку він підписав такого немає. Із умовами та правилами надання банківських послуг його в банку ніхто не ознайомлював.

Представники відповідача ствердили, що відповідач в силу своєї розумової відсталості не міг прочитати і ознайомитися із цими правилами, більше того до позовної заяви , вони, наданні на російській мові та в них ніде немає відомостей про ознайомлення із ними відповідача.

Оскільки додані позивачем до позовної заяви про стягнення заборгованості по договору кредиту від 09 березня 2006 року « Условия и правила предоставления банковских услуг» на російській мові, не містять підпису позичальника відповідача ОСОБА_1 , до позовної заяви позивач не додав будь- яких доказів, які б підтверджували, що саме ці « Условия и правила предоставления банковских услуг» діяли в момент підписання заяви відповідачем і відповідач із ними був ознайомлений, при цьому позивач в позовній заяві посилається, що вони викладені на банківському сайті , суд вважає, що відповідач не був ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, та Тарифами банку, як це вказано в заяві №№ SAND № 1226 від 09.03.2006 року і їх до позовної заяви не додано позивачем, сам відповідач не міг із ними ознайомитися на банківському сайті , оскільки невідомо, чи були вони вже станом на 2006 р. та чи взагалі позичальники мали доступ до банківського сайту, а додані « Условия и правила предоставления банковских услуг» не згадуються в заяві на отримання кредиту і суду не надано доказів , що це одні і ті ж самі умови , як і про ознайомлення із ними відповідача в момент надання кредиту , а тому в даному випадку не може застосовуватися п.8.6 « Условий и правил предоставления банковских услуг « щодо стягнення із відповідача штрафу в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову , як і не можуть застосовуватися інші умови, визначені в « Условиях и правилах предоставления банковских услуг» , а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафів не підлягають до задоволення .

Згідно ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів « у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

За вказаних обставин суд рахує, що позивач не мав права пред»явити до відповідача позов про стягнення основної суми 3996.40 грн. повторно в даному випадку , оскільки ця сума вже була стягнута судовим наказом від 01.02.2007 року та виконання по ній закінчено 22.10.2012 року, а тому в цій частині в позові слід відмовити із-за безпідставності позовних вимог .

А , оскільки 22 жовтня 2012 року закінчилось виконання щодо стягнення основної суми 3996.40 грн., то відповідно із 23 жовтня 2012 року у позивача не було підстав нараховувати відсотки на основну суму .

Ті відсотки, які нараховувалися відповідачу до повного виконання зобов»язань по основній сумі із 22.12.2006 року / згідно розрахунку доданого до наказу , справа № 2-Н-27/2007 р. відсотки нараховані по 21.12.2006 року / по 22.10.2012 року до повного виконання зобов»язань щодо повернення основної суми , позивач мав право пред»являти до стягнення в строк до 22.10.2015 року в межах 3-х річного строку позовної давності , доказів про збільшення якого позивач суду не надав , а, оскільки 22.10.2015 року закінчився останній 3-х річний строк позовної давності , а позов був пред»явлений до суду 30.11.2015 року , відповідач заявив вимогу про застосування строку позовної давності , то суд вважає , що в даному випадку в позові слід відмовити у зв»язку із пропуском строк позовної давності, застосувавши строк позовної давності .

Згідно розрахунків заборгованості по договору кредиту від 09.03.2006 року вказана остання сума погашена по наказу від 01.02.2007 року в сумі 84.18 грн. від 19.10.2012 року . Після цього

А тому суд рахує, що в позові слід відмовити в повному об»ємі за безпідставністю позовних вимог та пропуском строку позовної давності .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 11, 256- 259, 267 ЦК України , ст.ст.212,213,214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Приватного Акціонерного Товариства ОСОБА_4 « ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості по договору кредиту від 09 березня 2006 року в сумі 29895 грн. 41 коп. відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5