Справа № 594/94/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 01 березня 2015 року померла його мати ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина, на яку він претендує як спадкоємець за законом, до складу якої, крім іншого, входить 2/6 частини будинковолодіння по вул.Центральна, 113 в с. Вільховець Борщівського району Тернопільської області.

Поряд з тим, зазначив, що ще за життя, а саме 25 червня 2005 року померла склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_4 належний їй житловий будинок з надвірними спорудами , однак остання відмовилася від прийняття спадщини на житловий будинок за заповітом, а тому, він звернувся до приватного нотаріуса з приводу оформлення спадщини як за спадкоємцем за законом на частину будинколодіння після смерті матері ОСОБА_5, однак приватним нотаріусом ОСОБА_6 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначену частину спадкового майна.

А тому, просив суд визнати за ним, як спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_5, право власності на спадкове майно 2/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральна, 113 в с.Вільховець Борщівського району Тернопільської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився. До суду подав заяву, згідно якої просив розгляд справи провести без його участі, при цьому зазначив, що позов підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради в судове засідання повторно не зявився. Згідно отриманої судом телефонограми розгляд справи просив провести без участі відповідача.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася. В поданій до суду письмовій заяві, просила справу слухати у її відсутності, при цьому зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 06 червня 1995 року в с.Вільхівці Борщівського району Тернопільської області помер ОСОБА_7, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 261147, виданого 07 червня 1995 року Вільховецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Згідно довідки №19 від 21.12.2015 року виданої виконавчим комітетом Вільховецької сільської ради, після смерті ОСОБА_7 його дружина ОСОБА_5 вступила в оперативне управління його спадковим майном, однак спадщину на себе у встановленому законом порядку не оформила.

1 березня 2015 року в с.Вільховець Борщівського району Тернопільської області померла ОСОБА_5, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 182427, виданого 2 березня 2015 року Вільховецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

За життя, а саме 25 червня 2005 року померла ОСОБА_5 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого належний їй житловий будинок з надвірними спорудами що знаходиться в с.Вільхівці по вул.Центральна, 113 та усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_4, що сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 25 червня 2005 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вільховецької сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 43.

Поряд з тим встановлено, що ОСОБА_4 третя особа по справі, відмовилась від прийняття спадщини за заповітом, посвідченим секретарем Чемерейко С.В., секретарем виконавчого комітету Вільховецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області 25.06.2005 року, за реєстровим номером 43, та від прийняття спадщини за законом після смерті померлої матері ОСОБА_5, що вбачається з копії заяви ОСОБА_4 від 01.09.2015 року, адресованої приватному нотаріусу Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_6.

25 листопада 2015 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 по питанню оформлення спадщини на майно померлої 1 березня 2015 року ОСОБА_5, спадкоємцем якої він є за законом. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину будинковолодіння через відсутність правовстановлюючих документів, та рекомендовано звернутися в суд. Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 № 1018/02-31 від 25 листопада 2015 року.

Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживала померла ОСОБА_5, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власніть) вона та її чоловік ОСОБА_7, позивач, його дружина ОСОБА_8 та їхні діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були його членами, що стверджено копією особового рахунку з погосподарської книги Вільховецької сільської ради за №136 на імя ОСОБА_10, довідкою виданою Вільховецькою сільською радою № 816 від 30 листопада 2015 року.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, ОСОБА_7, ОСОБА_5, позивач ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_9 на відповідній правовій основі набули право, кожен на 1/6 частину будинковолодіння № 113, в якому проживали, та яке розташоване по вул.Центральна в с. Вільховець Борщівського району Тернопілської області, проте, у визначеному порядку своє право власності на вказаний нерухомий обєкт не оформили, та у відповідному органі не зареєстрували, що в свою чергу перешкоджає позивачу, як спадкоємцю ОСОБА_5 оформити свої спадкові права.

Згідно довідки №19 від 21.12.2015 року виданої виконавчим комітетом Вільховецької сільської ради, після смерті ОСОБА_7 його дружина ОСОБА_5 вступила в оперативне управління його спадковим майном, однак спадщину на себе у встановленому законом порядку не оформила.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом щодо частини майна померлої 1 березня 2015 року ОСОБА_5, а саме 2/6 частин будинковолодіння № 113 по вул. Центральна в с. Вільховець. Також встановлено, що спадкоємець по заповіту ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини за заповітом, посвідченим секретарем Чемерейко С.В., секретарем виконавчого комітету Вільховецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області 25.06.2005 року, за реєстровим номером 43, та від прийняття спадщини за законом після смерті померлої матері ОСОБА_5. Інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли.

Зазначене випливає з інформації приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 № 1018/02-31 від 25 листопада 2015 року.

Крім того, вказані обставини, також стверджені матеріалами спадкової справи № 199/2015 відкритої щодо майна померлої ОСОБА_5.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 19 листопада 2014 року, виготовленого Борщівським РБТІ, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 113 по вул. Центральна в с.Вільховець становить 332625 грн.

Відповідно до ст. ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, аналізуючи всі досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, як спадкоємець за законом, має право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, і за ним слід визнати право власності на 2/6 частини будинковолодіння по вул. Центральна, 113 в с. Вільховець Борщівського району Тернопільської області.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за законом, після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 01 березня 2015 року в с.Вільховець Борщівського району, право власності на 2/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральна, 113 в с. Вільховець Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Губіш О. А.