АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/790/2442/16 Головуючий 1-ї інстанції - Ворона С.В.
Справа № 617/2119/15-ц Доповідач - Колтунова А.І.
Категорія: спори про спадкове право
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Гальянової І.Г., Міненкової Н.О.,

при секретарі: Щербань Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 16 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИЛА:

09 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вовчанської районної державної адміністрації для визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач посилався на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його мати ОСОБА_4, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1

На час смерті матері він проживав разом з нею, що підтверджується відміткою в паспорті про зняття його з реєстрації з постійного місця проживання в АДРЕСА_2 а також довідкою сільської ради.

Після смерті матері відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 6, 6352 га, розташована на території Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області.

З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори він не звернувся, оскільки вважав, що проживаючи постійно з померлою він прийняв спадщину.

Проте, йому було відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на спадщину по закону з тих підстав, що він за місцем проживання померлої не був зареєстрований, з заявою про прийняття спадщини впродовж шести місяців з моменту смерті спадкодавця до нотаріальної контори не звернувся.

Позивач вважав, що ним пропущений строк на прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин, у зв'язку з чим просив суд визначити йому додатковий строк два місяці на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_4.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 09 лютого 2016 року залучена в якості належного відповідача Іванівська сільська рада Вовчанського району Харківської області.

Представник відповідача проти позову не заперечував, просив суд розглянути справу за їх відсутності.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 16 лютого 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на ті обставини, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Їх доводам, що позивач на час смерті ОСОБА_4 постійно проживав з нею оцінки не надано.

Суд першої інстанції не врахував, що позивач фактично прийняв спадщину.

В суді апеляційної інстанції позивач та його представник підтримували апеляційну скаргу.

Представник Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску ним строку для подання заяви на прийняття спадщини після смерті матері.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з і ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є матірю позивача ОСОБА_1

Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого 07 грудня 2011 року, а родинні відносини померлої та позивача свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 20 листопада 1984 року (а. с. 5,6).

Згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка площею 6, 6352 га, яка розташована на території Вовчанського району Харківської області (а. с. 9).

Відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В позовній заяві позивач зазначив, що на час смерті матері - ІНФОРМАЦІЯ_4 року він постійно проживав з нею за адресою: АДРЕСА_1

На підтвердження даного факту він надав довідку Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області №518 від 08 грудня 2015 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 на час смерті проживала разом з сином ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

З паспорта ОСОБА_1 вбачається, що на день смерті матері він був знятий з реєстрації за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1

Нотаріус Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом з тих підстав, що він не був зареєстрований за місцем проживання матері ( а. с. 3).

Разом з тим, на час смерті ОСОБА_4 її син ОСОБА_1, який є єдиним спадкоємцем, реєстрації не мав.

Відповідно до ст.3 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що ОСОБА_1 є особою, яка не прийняла спадщину після смерті матері, таким чином позбавив його права на належний спосіб захисту своїх прав.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини за законом ОСОБА_1 був обраний неналежний спосіб захисту порушених прав.

Оскільки рішенням суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 пропущений строк прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, що не відповідає фактичним обставинам справи та перешкоджає ОСОБА_1 звернутися до суду за захистом порушених прав в належний спосіб, то колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі пунктів 3, 4 частини 1 статті 309 ЦПК України.

Колегія суддів ухвалює нове рішення, яким відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні позову з інших підстав, а саме у зв'язку з обранням ним неналежного способу захисту замість встановлення факту постійного проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст. 314, ст.316, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 16 лютого 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: І.Г. Гальянова

Н.О. Міненкова