Справа № 542/1646/16-ц
Провадження № 2-н/542/7/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

15 листопада 2016 року смт. Нові Санжари

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Гавриленко Т.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясні зорі Полтавщина» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

14 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Ясні зорі Полтавщина» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в сумі 1104,17 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, відповідно до вказаної Постанови, до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник просить стягнути з боржника заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 1104,17 грн.

При цьому, як на доказ наявності даної заборгованості, заявник посилається на довідку № 9 від 05.09.2013 року, згідно якої за період роботи на посаді укладальника-пакувальника з 02.04.2013 року по 28.06.2013 року їй була нарахована заробітна плата в розмірі 12288,04 грн., при цьому сума до видачі становила 10099,94 грн. (а.с. 4).

Однак, після звільнення за власним бажанням, в порядку ст. 38 КЗпП України, їй було надано розрахунковий лист, з якого стало відомо, що їй виплачено 8995,77 грн. (а.с. 5), тобто не доплачено 1104,17 грн.

Заявник не обґрунтував свої вимоги щодо безспірності боргу по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі. Вказаний у заяві розмір боргу потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Таким чином, оскільки із заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право, вважаю за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, розяснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 101 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясні зорі Полтавщина» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, відмовити.

Розяснити заявнику положення ч. 2 ст. 101 ЦПК України, згідно якої відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою і, в такому випадку, заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_2