РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30.09.2016

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючої судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про стягнення коштів за договором позики, трьох відсотків річних та інфляційних втрат

в с т а н о в и в :

У вересні місяці 2016 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що 25 листопада 2014 року з відповідачем був укладений договір позики за умовами якого він передав позичальнику кошти в сумі 5 000 грн. строк повернення якої мав відбутись до вересня 2015 року. Передача означеної суми коштів відповідачеві підтверджується письмовою розпискою від 25.11.2014 року.

Однак у визначений договором строк позичальник коштів не повернула. Просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 5 000 грн., три відсотки річних в сумі 206, 58 грн. та інфляційних втрат в сумі 1 250,47 грн. в примусовому порядку.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку.

Заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що 25 листопада 2014 року відповідач ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 кошти в сумі 5 000 грн., які зобов»язувалась повернути позичальникові до вересня 2015 року та до 10 числа кожного місяця виплачувати позикодавцеві по 500 грн. , що підтверджується письмовою розпискою від 25.11.2014 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Сторони при укладанні договору позики дотримались письмової форми договору відповідно до вимог частини 2 статті 1047 Цивільного кодексу України, згідно якої на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання їй позикодавцем визначеної грошової суми.

Так, з аналізу ст. ст. 510, 545 ЦК України та відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України розписка є борговим документом та може бути надана позикодавцем для підтвердження перед ним невиконаного зобов'язання за договором позики.

Позичальник, як передбачено частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 умов договору не виконала та позичених коштів не повернула, тому кошти в розмірі 5 000,0 грн. підлягають стягненню з відповідача.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України у разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 01 жовтня 2014 року в справі № 6-113цс14).

Тому розрахунок трьох відсотків річних за період з 10.12.2014 по 10.09.2015 року за 274 дні прострочення, загальна сума процентів складає

2) Розрахунок трьох процентів річних

Сума боргу (грн) Періодпрострочення Кількістьднівпрострочення Розмірпроцентіврічних Загальна сума процентів

5000 10.12.2014 - 10.09.2015 274 3 % 113,0

Таким чином, розмір трьох процентів річних, в порядку ст. 625 ЦК України становить 113,0 грн.

Розрахунок інфляційних втрат становить 1 250, 47 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,210, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 625,1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) борг у сумі 5 000 грн., три відсотки річних у сумі 113,0 грн. (Сто тринадцять гривень 00 коп., та 1250, 47 грн. інфляційних втрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в сумі 551,2 грн. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 діб з часу його проголошення.

Сторона, яка не брала участі у справі може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом 10 діб з часу отримання його копії до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя: