АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/220/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 Ребрина К. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКачана О. В.
суддівЗахарової А. Ф. , Фетісової Т. Л.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні власністю

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні власністю, мотивуючи тим, що 18 липня 2013 року він звернувся до суду із заявою до своєї колишньої дружини ОСОБА_10 про визнання права власності на майно подружжя - будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської від 27 листопада 2013 року було визнано за ним право власності на 1/2 частину вказаного будинку. В ході судового розгляду були встановлені наступні факти: житловий будинок в с. Громи був придбаний ним та його колишньою дружиною за спільні кошти подружжя, виходячи з чого будинок є спільною сумісною власністю подружжя та належить його та його колишній дружині в рівних долях на праві власності. В лютому 2012 року ОСОБА_10 без згоди позивача вселила в будинок свою дочку ОСОБА_6 та її чоловіка ОСОБА_9, де вони проживають і по теперішній час. Позивач неодноразово намагався скористатися своїм правом на частину будинку, але відповідачі до будинку його не допускають.

Просив суд заборонити відповідачам перешкоджати йому потрапити до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати відповідачів передати йому ключі від вхідних дверей будинку; надати вільний доступ до всіх приміщень та надвірних споруд, судові витрати стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 листопада 2015 року позов задоволено: ухвалено заборонити ОСОБА_6, ОСОБА_9 перешкоджати ОСОБА_8 потрапити до будинку, що знаходиться за адресою: с. Громи Уманського району Черкаської області. Зобов'язано відповідачів передати ОСОБА_8 ключі від вхідних дверей будинку, надати ОСОБА_8 вільний доступ до всіх приміщень та надвірних споруд вказаного будинку. Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 солідарно судові витрати в сумі 243, 60 грн.

В апеляційній скарзі на вказане рішення суду представник відповідача оскаржив його в повному об'ємі. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мали важливе значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та призначити розгляд справи в апеляційному суді.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача та представників позивача і відповідача, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню по наступним мотивам.

Судом першої інстанції встановлено наступні факти, які сторони не заперечують: 3 лютого 2006 року ОСОБА_10 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, який рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 6 червня 2013 року було розірвано. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 27 березня 2012 року ОСОБА_10 придбала будинок АДРЕСА_1 Згідно п.1.4. даного договору житловий будинок придбаний за згодою чоловіка ОСОБА_8, яка викладена в заяві, зміст якої доведено до відома покупця. Рішенням Уманського міськрайонного суду від 27 листопада 2013 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 13 лютого 2014 року, за ОСОБА_8 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції послався на приписи ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону, ст. 383 ЦК України - власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Колегія вважає, що суд першої інстанції в повному об'ємі встановив фактичні обставини справи, однак всупереч ним же встановлених обставин прийшов до передчасного висновку про повне задоволення позовних вимог виходячи із наступного.

Як вбачається із змісту рішення Уманського міськрайоннгого суду від 27 листопада 2013 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 13 лютого 2014 року, за ОСОБА_8 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 Право власності або право користування надвірними господарськими спорудами за ОСОБА_8 не встановлено.

За таких обставин у суду не було правових підстав задовольняти позов в частині надання вільного доступу до всіх приміщень та надвірних споруд будинку які не знаходяться в межах самої споруди житлового будинку.

По вказаним мотивам рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з винесенням нового про відмову в цій частині позовних вимог.

Не відповідає вимогам матеріального закону і висновок суду про солідарне стягнення судових витрат, оскільки солідарне стягнення застосовується у випадку солідарного спричинення збитків (деліктні правовідносини), витрати сторін у судовому процесі не відносяться до зобов'язань, що виникають із деліктних відносин і солідарному відшкодуванню не підлягають. Судові ви трати підлягають розподілу між відповідачами у рівних долях - по 121,80 грн з кожного.

Посилання на ст. 177 СК України як на підставу визнання рішення незаконним, свідчить про неправильне трактування представником відповідача норм матеріального закону. При застосуванні ст. 177 СК України "Управління майном дітей" слід врахувати наступне.

Дія даної статті в частині встановлення управління поширюється на те майно, яке є власністю малолітніх та неповнолітніх осіб, однак вони в силу віку чи інших обставин не можуть самостійно здійснювати права власника. Таким майном відповідно до положень СК України є майно, яке призначене для розвитку, навчання і виховання дитини (ст. 174 СК України), та майно, яке знаходиться на праві спільної сумісної власності батьків і дітей (ст. 175 СК України). Щодо іншого майна, то воно перебуває у власності батьків, а тому управління щодо нього здійснювати непотрібно.

Таким чином суд першої інстанції обґрунтовано не застосував вимоги ст. 177 СК України до даних правовідносин.

Керуючись ст. 174, 175, 177 СК України, ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні власністю задовільнити частково, рішення суду змінити.

Скасувати рішення суду в частині задовлення позвних вимог про надання ОСОБА_8 вільного доступу до всіх приміщень та надвірних споруд будинку АДРЕСА_1 та в частині солідарного стягнення судових витрат в сумі 243,60 грн.

Відмовити ОСОБА_8 у задовленні позвних вимог про надання вільного доступу до всіх приміщень та надвірних споруд будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_9 в користь ОСОБА_8 по 121,80 грн судових витрат з кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення колегії та рішення суду набувають законної сили з моменту проголошення рішення колегії та можуть бути оскаржені в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :