Справа № 359/143/15-ц Головуючий у І інстанції Чирка С. С.
Провадження № 22-ц/780/1526/16 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 4 23.03.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

23 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Верланова С.М., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: двадцять перша Київська державна нотаріальна контора, Кіровська сільська рада Бориспільського району Київської області про визнання та припинення права власності, стягнення компенсації, визнання прав забудовника та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: двадцять перша Київська державна нотаріальна контора, Кіровська сільська рада Бориспільського району Київської області про визнання права власності та прав забудовника,-

встановила :

у січня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 протягом 1994 року розпочав на виділеній йому у встановленому законом порядку земельній ділянці, що знаходиться в с. Сулимівка Бориспільського району будівництво будинку та побудував його основу, а саме: фундамент із залізобетонних блоків та стіни із шлакоблоків, а також надвірні споруди: туалет із літнім душем із цегли та погреб з шиєю із шлакоблоку.

В 1996 році ОСОБА_4 за усною домовленістю передав їй право на будівництво, яке вона продовжувала здійснювати з 1996 року по 2013 рік та встановила там залізобетонне перекриття, побудувала мансардний поверх, перекрила дах, вставила вікна та двері, побудувала піч та камін, обклала шлакобетонні несучі стіни будинку селікатною цеглою, побудувала прибудову, замінила старі вікна на нові, встановила вхідні двері та інші роботи в будинку. Тому вважає себе співзасновником цього ж будинку.

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 23.12.2014 року ринкова вартість фундаменту «із залізобетонних блоків, стін житлового будинку «А» із шлакоблоку, погреба з шиєю «Б», дворового туалету з літнім душем (госпблока «В») становить від загальної вартості незавершеного будівництвом житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані в с. Сулимівка Бориспільського району на земельній ділянці площею 0,1797га. кадастровий номер НОМЕР_1 (заокруглено до сотих одиниць) 3/10 частки.

Таким чином вважає, що розмір вкладу ОСОБА_4 у будівництво спільної садиби становить 3/10 частки від загального вкладу, а її розмір становить-7/10 частки від загального вкладу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті вона та відповідач прийняли спадщину.

Просила суд визнати за нею право власності на 7/10 частки незавершеного будівництва (будівельних матеріалів) житлового будинку «А», погреба з шиєю «Б» та госпблоку «В», що розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,1797га. кадастровий номер НОМЕР_1, визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 право власності на 3/20 частки незавершеного будівництва (будівельних матеріалів) житлового будинку «А», погреба з шиєю «Б» та госпблоку «В», що розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,1797га. кадастровий номер НОМЕР_1, припинити право власності ОСОБА_3 на 3/20 частки незавершеного будівництва (будівельних матеріалів) житлового будинку «А», погреба з шиєю «Б» та госпблоку «В», що розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,1797га. кадастровий номер НОМЕР_1, визнати за нею право власності на 3/20 частки незавершеного будівництва (будівельних матеріалів) житлового будинку «А», погреба з шиєю «Б» та госпблоку «В», що розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,1797га. кадастровий номер НОМЕР_1, сплатити ОСОБА_3 за рахунок ОСОБА_2 з депозитного рахунку суду компенсацію за припинення права власності на 3/20 частки незавершеного будівництва у розмірі 50 369 грн., визнати за нею право забудовника незавершеного будівництва (будівельних матеріалів) житлового будинку «А», погреба з шиєю «Б» та госпблоку «В», що розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,1797га. кадастровий номер НОМЕР_1 з правом здачі житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в експлуатацію та отримати на її ім'я документів, що посвідчують право власності.

У свою чергу ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 В обґрунтування свого позову послався на те, що його батько ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року на земельній ділянці, по АДРЕСА_1 площею 0,1797га. кадастровий номер НОМЕР_1 розпочав будівництво житлового будинку, однак не встиг його здати в експлуатацію та отримати правовстановлюючі документи.

Спадщину після смерті батька він прийняв також із його сестрою позивачем за первісним позовом.

Просив визнати за ним право власності на 1/2 частину незавершеного будівництва (будівельних матеріалів) житлового будинку «А», погреба з шиєю «Б» та госпблоку «В», що розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,1797га. кадастровий номер НОМЕР_1 та права забудовника цього ж незавершеного будівництва з правом здачі житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в експлуатацію та отримати на її ім'я документів, що посвідчують право власності.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2016 року відмовлено у задоволенні основного та зустрічного позовів. Повернуто ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 50 369 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій посилається на його законність та обґрунтованість в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та незаконним, необґрунтованим таким, що винесений з порушенням норм матеріального і процесуального права та таким, що підлягає зміні в частині відмови у задоволенні первісного позову.

Просила змінити рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2016 року в частині відмови у задоволенні вимог первісного позову та задовольнити первісний позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що суд першої інстанції неодноразово порушував норми процесуального права та допустив ігнорування наявних в матеріалах справи письмових доказів, що призвело до незастосування до правовідносин сторін норм матеріального права які підлягали застосуванню.

Також, враховуючи відсутність письмової домовленості між співвласниками, щодо розміру часток кожного з них та відсутність інших приписів Закону - розмір часток кожного співвласника (ОСОБА_4 та ОСОБА_2.) повинен визначатись з урахуванням вкладу кожного співвласника у спорудження спільного незавершеного будівництва.

Розмір вкладу ОСОБА_4 у будівництво спільної Садиби становить 3/10 частки від загального вкладу, а розмір ОСОБА_2 у будівництво спільної садиби становить відповідно 7/10 частки від загального вкладу.

Апелянт, стверджує, що частка відповідача у спірному незавершеному будівництві садиби є незначною та немає технічної можливості виділу її в натурі (без знищення незавершеного будівництва та знецінення виділених будівельних матеріалів), а позивач, як співвласник незавершеного будівництва (будівельних матеріалів), має переважне право на виділення своєї частки спільного майна у натурі, те, що відповідач ніколи не користувався спірним майном - припинення права власності відповідача на частку у незавершеному будівництві (будівельних матеріалів) не завдасть шкоди законним інтересам відповідача та його родини, позивач має право та підстави просити про припинення права власності ОСОБА_3 на 3/20 частки у незавершеному будівництві (будівельних матеріалів) з виплатою йому вартості його частки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням виконкому Кіровської сільської ради від 22.10.1991 року ОСОБА_4 надано земельну ділянку в розмірі 0,12га. для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с.11).

Земельну ділянку площею 0,12га., для будівництва індивідуального житлового будинку виділену ОСОБА_4 винесено в натуру, що підтверджується актом (а.с.16).

Рішенням виконкому Кіровської сільської ради від 29.11.1995 року ОСОБА_4 передано земельну ділянку у приватну власність для обслуговування житлового будинку площею 0,17га., (а.с.20).

15.10.2012 року на ім'я ОСОБА_4 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1797га., яка розташована в АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення-для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.23).

23.10.2014 року ТОВ інжинірингова компанія «Алтана» виготовила технічний паспорт на одноквартирний (садибний) житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_2 (а.с.24-29).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02.10.2013 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.30).

Відповідно до повторного свідоцтва про народження від 17.10.1997 року ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року в графі батько зазначений ОСОБА_6, матір'ю - ОСОБА_7.(а.с.32).

ОСОБА_5 22.10.1982 року уклала шлюб з ОСОБА_8, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_8. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 22.10.1982 року серії НОМЕР_3 (а.с.33).

Згідно свідоцтва про народження від 04.03.1966 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року в графі батько зазначений ОСОБА_6, матір'ю - ОСОБА_7.(а.с.35).

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 23.12.2014 року агенції судових експертиз ринкова вартість фундаменту «із залізобетонних блоків,стін житлового будинку «А» із шлакоблоку, погреба з шиєю «Б», дворового туалету з літнім душем (госпблока «В») становить від загальної вартості незавершеного будівництвом житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані в с. Сулимівка Бориспільського району на земельній ділянці площею 0,1797 га. кадастровий номер НОМЕР_1 (заокруглено до сотих одиниць) 3/10 частки (а.с.36-54).

З копії спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 вбачається, що заяви про прийняття спадщини, у встановлений законом строк, подали його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.88-104).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні первісного позову, в частині визнання права забудовника щодо незавершеного будівництва суд першої інстанції виходив із того, що оскільки будівництво спірного будинку здійснювалося на земельній ділянці ОСОБА_4 та саме останній є забудовником цього майно.

Проте з висновками суду першої інстанції, в частині відмови у визнанні права забудовника щодо незавершеного будівництва, колегія суддів в повній мірі погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, та не узгоджуються з вимогами закону з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

За змістом ст.3 Закону України від 12 липня 2001 р. «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права ( права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо ) та право вимоги.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває такого права у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 за життя побудував на належній йому на праві власності земельній ділянці житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, однак на день смерті не ввів його в експлуатацію і право власності на нього не зареєстрував, то колегія суддів вважає, що його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2, як спадкоємець, успадкувала право забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 після смерті спадкодавця ОСОБА_4

Однак суд першої інстанції в порушення вимоги ст.ст.213-214 ЦПК України на вказані вимоги закону та обставини справи належної уваги не звернув.

Відповідач, за основним позовом, та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3, апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції не подавав, що в свою чергу не позбавляє його права на подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в установленому ЦПК України порядку.

В решті рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування, в іншій частині, відсутні.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи із зазначеної норми та з урахуванням того що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача ОСОБА_3, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішали :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2016 року скасувати, в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання права забудовника щодо незавершеного будівництва та стягнення судового збору - та ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнати за ОСОБА_2 права забудовника щодо незавершеного будівництва житлового будинку «А», погреба з шиєю «Б» та госпблоку «В», що розташовані по АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0,1797га., кадастровий номер НОМЕР_1, з правом здачі житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в експлуатацію та отримання на своє ім'я документів, що посвідчують право власності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді