Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8227/15-ц Провадження № 2/711/148/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

- головуючого судді Клочко О.В.

- при секретарі Литовченко О.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист прав споживача, визнання третейських застережень, викладених у п.6.2 ст.6 договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-97 від 03.03.2007 року, в п.5.4 ст.5 договору поруки № 2-899/06-034-97 від 03.03.2007 року недійсними, визнання договору поруки № 2-899/06-034-97 від 03.03.2007 року та додаткової угоди від 17.08.2012 року до договору поруки № 2-899/06-034 від 03.03.2007 року припиненим з моменту укладення, скасування заборони на відчуження нерухомого майна, вилучення запису з Державного реєстру іпотек

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист прав споживача, визнання третейських застережень, викладених у п.6.2 ст.6 договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-97 від 03.03.2007 року, в п.5.4 ст.5 договору поруки № 2-899/06-034-97 від 03.03.2007 року недійсними, визнання договору поруки № 2-899/06-034-97 від 03.03.2007 року та додаткової угоди від 17.08.2012 року до договору поруки № 2-899/06-034 від 03.03.2007 року припиненими з моменту укладення, скасування заборони на відчуження нерухомого майна, вилучення запису з Державного реєстру іпотек.

Свої доводи обґрунтовує тим , що 03.03.2007 року між ним та відповідачем був укладений договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-97.

В пункті 6.2 ст.6 договору міститься третейське застереження, яке не відповідає вимогам законодавства та порушує його права.

Крім того , 03.03.2007 року було укладено договір поруки № 1-899/06-034-97 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2

В пункті 5.4 ст.5 договору поруки міститься третейське застереження, яке не відповідає вимогам законодавства та порушує права поручителя.

Також, 03.03.2007 року було укладено договір поруки № 2-899/06-034-97 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3

В пункті 5.4 ст.5 договору поруки міститься третейське застереження, яке не відповідає вимогам законодавства та порушує права поручителя.

У вказаних вище договорах , а саме , в п.6.2 ст.6 договору про надання не відновлювальної кредитної лінії, в п.5.4 ст.5 договорів поруки міститься третейське застереження: «у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів , сторони , керуючись ст.5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те , спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою -02002, м. Київ, вул..М. Раскової, 15.

У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або ОСОБА_4 у порядку черговості, вказаному у даному пункті. У разі якщо спір не може бути розглянутий вищезазначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків відповідно до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків».

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зі змісту договорів Регламент Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків не був невідємною частиною договору та не надавався позивачу і поручителям разом із договорами, що в свою чергу виключало можливість останнього знайомитися з його змістом та умовами розгляду справи у третейському суді.

Згідно ч.5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливими, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Вважає, що третейське застереження, наведене у п.6.2 ст.6 договору про надання не відновлювальної кредитної лінії та третейське застереження у п.5.4 ст.5 договору поруки не відповідають вимогам Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до ст.2 Закону України «Про третейські суди» третейська угода це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Згідно ч.ч.1,2 5ст.12 Закону України «Про третейські суди»третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

При вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд, регламент третейського суду розглядається як невідємна частина третейської угоди.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін, місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

З тексту третейської угоди / застереження / видно, що Регламент Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків не розглядався як невідємна частина угоди, також не визначений предмет спору, з якого сторони можуть звернутися з позовом до третейського суду, не вказані сторони та їх місце знаходження, не зазначено дату, місце укладання третейського застереження або посилання на умови договору які містять відповідні відомості.

Варіант третейського застереження,рекомендований Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків, також підтверджує невідповідність третейського застереження вимогам ст.12 Закону України»Про третейські суди»

У відповідності до ч.7 ст.12 Закону України»Про третейські суди» у разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Відповідно до ч.ч.1,2 п.10 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець / виконавець, виробник / не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача.

Несправедливим є, зокрема, умови договору про установлення обовязкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору.

Крім того, зазначення у типовій формі договору про надання не відновлювальної кредитної лінії і договорів поруки конкретного третейського суду та суддів, також позбавило права позивача на вибір третейського судді та третейського суду, що є порушенням положень ст.14 Закону України»Про третейські суди», якою передбачено, що сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів.

За вказаних обставин , та враховуючи те , що Асоціація українських банків являється засновником постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, членом якої на момент підписання договору також був ПАТ «Укрсоцбанк» відповідач з самого початку перебував у більш вигідному становищі ніж позивач, що в свою чергу свідчить про порушення принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Третейське застереження, зазначене в договорі про надання не відновлювальної кредитної лінії та у договорі поруки, порушує права позивача та поручителів, оскільки позбавляє їх права на судовий захист, право вибору суду щодо підсудності справи, право на звільнення від сплати державного мита, передбаченого ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», тощо.

Невідповідність третейської угоди у вигляді третейського застереження у договорі не відновлювальної кредитної лінії та у договорах поруки вимогам цивільного законодавства, є підставою вважати таку третейську угоду нікчемною на підставі ст.228 ЦПК України, згідно якої правочин вважається таким , що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини та громадянина.

Просив визнати недійсною третейську угоду,викладену у вигляді третейського застереження у п.6.2 ст.6 договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №899/06-034-97, укладеного 03.03.2007 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк»., визнати недійсною третейську угоду, викладену у вигляді третейського застереження у п.5.4 ст.5 договору поруки №1-899/06-034-97 , укладеного 03.03.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк», визнати недійсною третейську угоду , викладену у вигляді третейського застереження у пункті 5.4 ст. 5 договору поруки №2-899/06-034-97, укладеного 03.03.2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсоцбанк» та постановити окрему ухвалу щодо умисного порушення чинного законодавства відповідачем.

В послідуючому позивачем надано уточнення своїм вимог, в яких він просив суд про захист прав споживача, визнання третейських застережень, викладених у п.6.2 ст.6 договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-97 від 03.03.2007 року, в п.5.4 ст.5 договору поруки № 2-899/06-034-97 від 03.03.2007 року недійсними, визнання договору поруки № 2-899/06-034-97 від 03.03.2007 року та додаткової угоди від 17.08.2012 року до договору поруки № 2-899/06-034 від 03.03.2007 року припиненими з моменту укладення, скасування заборони на відчуження нерухомого майна, вилучення запису з Державного реєстру іпотек.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1- ОСОБА_5, яка також діє в інтересах і третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав, надавши письмові заперечення на позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , суд приходить до наступного.

За обставинами справи , встановлено , що 03.03.2007 року між ОСОБА_1 та акціонерно комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-97.

Крім того , 03.03.2007 року було укладено договір поруки № 1-899/06-034-97 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2

Також, 03.03.2007 року було укладено договір поруки № 2-899/06-034-97 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3

У вказаних вище договорах, а саме , в п.6.2 ст.6 договору про надання не відновлювальної кредитної лінії, в п.5.4 ст.5 договорів поруки міститься третейське застереження: «у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів , сторони , керуючись ст.5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те , спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою - 02002, м. Київ, вул..М. Раскової, 15.

У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або ОСОБА_4 у порядку черговості, вказаному у даному пункті. У разі якщо спір не може бути розглянутий вищезазначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків відповідно до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків».

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Станом на 03.03.2007 року, тобто, на час виникнення спірних правовідносин між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк», Закон України «Про третейські суди» не містив заборони на укладення третейської угоди між банком та споживачем його послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною / сторонами / вимог, встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

А тому, третейські угоди у вигляді третейських застережень у договорах від 03.03.2007 року можуть бути визнано недійсними, якщо:

-їх зміст суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам

- при укладенні цих угод у сторін не було необхідного обсягу дієздатності

-волевиявлення учасників угод не було вільним і не відповідало їх внутрішній волі

-угоди не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними

-угоди суперечать правам дітей.

Згідно ч.2 ст.1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь який спір , що виникає з цивільних та господарських правовідносин , крім випадків , передбачених законом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про третейські суди» третейська угода це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Відповідно до ст..12 Закону України «Про третейські суди» , третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті, або у вигляді окремої письмову годи. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною , якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого звязку , що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

За обставинами справи , встановлено , що станом на час виникнення спірних правовідносин між сторонами , тобто, на 03.03.2007 року Закон України «Про третейські суди» не містив заборони на укладення третейської угоди між банком та споживачем його послуг.

Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.

Відповідно до положень ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України / конституційності / положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» / справа про завдання третейського суду / визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом / стаття 17 ЦПК України, стаття 12 ГПК України, стаття 6 Закону України «Про третейські суди» / , оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань / частина пята статті 55 Конституції України /.

Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене / частина друга статті 22, стаття 64 Конституції України/.

Крім того, згідно з розясненнями, викладеними в абзаці 5 частини другої постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду / стаття 17 ЦПК України/ не є відмовою від права на звернення до суду за захистом.

Також, аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 року у справі № 6-50цс12, прийнятою за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

Суд вважає, що ОСОБА_1 не надав суду того , що на час укладення договорів від 03.03.2007 року був позбавлений права запропонувати свої умови вищевказаних договорів або йому було відмовлено у цьому ПАТ «Укрсоцбанк».

А тому , суд не може погодитися з доводами представника позивача про те, що в результаті укладання третейської угоди в договорах від 03.03.2007 року було порушено право позивача ОСОБА_1 на судовий захист.

Суд також вважає, що не є підставою для задоволення позовних вимог і посилання позивача в позові та його представника судовому засіданні про те , що Регламент Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків не розглядався, на відсутність Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, оскільки ОСОБА_1 своїм підписом під договорами від 03.03.2007 року посвідчив, що ознайомлений з усіма умовами цих договорів, будь-які зауваження ОСОБА_1 на час укладання договорів були відсутні та він самостійно обрав ПАТ «Укрсоцбанк», як банківську установу , для отримання кредиту.

Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків створений та діє на основі Закону України «Про третейські суди», Положення про Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків та Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Регламент Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків знаходиться у вільному доступі для будь-яких осіб на сайті вказаного третейського суду.

Третейське застереження викладене в договорах від 03.03.2007 року не підлягає перевірці на відповідність ч.5 ст.12 Закону України «Про третейські суди», оскільки статтю 12 доповнено частиною пятою згідно із Законом № 1076-VI від 05.03.2009 року, тобто, після укладання спірних договорів.

Посилання позивача на несправедливість умов спірних пунктів Договорів від 03.03.2007 року в розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу визнання їх недійсними, є помилковим, оскільки відповідно до положень ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на це, не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача в позові та його представника в судовому засіданні , що спірні пункти договорів від 03.03.2007 року носять дискримінаційний характер і порушують його права як споживача за цими договорами, що Регламент Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків не був невідємною частиною договору та не надавався позивачу і поручителям разом із договорами, що в свою чергу виключало можливість останнього знайомитися з його змістом та умовами розгляду справи у третейському суді.

Суд також вважає, що посилання представника позивача ОСОБА_1 на те, що договори від 03.03.2007 року є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України, не є доведеними, оскільки докази того, що на час укладання вказаних договорів від 03.03.2007 року ОСОБА_1 був позбавлений права запропонувати свої умови вказаних договорів, чи йому було відмовлено у цьому відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк» - відсутні, і таких суду не надано.

Відповідно до ст..60 ЦПК України обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони., кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд вважає, що позивачем не доведена наявність підстав для визнання третейських угод недійсними, а тому , в позовних вимогах ОСОБА_1 має бути відмовлено.

За таких обставин , і позовні вимоги позивача в частині визнання договору поруки № 2-899/06-034-97 від 03.03.2007 року та додаткової угоди від 17.08.2012 року до договору поруки № 2-899/06-034 від 03.03.2007 року припиненими з моменту укладення, скасування заборони на відчуження нерухомого майна, вилучення запису з Державного реєстру іпотек, також не підлягають до задоволення , оскільки ніякими доказами це не підтверджено.

На підставі ст..ст.11,60, 213-215, 60, 88 ЦПК України, керуючись Законом України «Про третейські суди», ст. ст. 5, 215 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у розгляді справи , але не були присутні при проголошенні судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: ОСОБА_7