Справа № 605/51/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"16" березня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Ігнатової Г.В. при секретарі Чебан Т.В за участю позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новосілківської сільської ради, ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно по заповіту,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. На обґрунтування своїх позовних вимог з врахуванням внесених уточнень до позову, позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) ,що належав останньому на підставі сертифікату серії НОМЕР_1. Позивач є спадкоємцем померлого по заповіту, однак, нотаріально не може оформити своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 оскільки втрачено правовстановлюючий документ, сертифікат на право на земельну частку ( пай) , що належав при житті спадкодавцю, та з цих підстав державним нотаріусом Підгаєцької державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну частку ( пай) виділену для ведення товарного с/г виробництва, площею 2.54 га в умовних кадастрових гектарах .

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити з підстав викладених позовній заяві.

Пердставник відповідача - Новосілківської сільської ради - в судове засідання не з'явився, але надали заяву з клопотанням розглядати справу без представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують.

Притягнута до участі в справі на стороні співвідповідача ОСОБА_2, дружина померлого, яка має право на обов'язкову частку в спадковому майні, в судове засідання також не з'явилася, але надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. При винесенні рішення просить позов задоволити.

Враховуючи те, що сторони скористались своїми правами врегульованими ч.2 ст.158 ЦПК України, а їх явка не визнана судом обов'язковою, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, що передбачені ст.169 ЦПК України, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів, що містяться у справі.

Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, після смерті якого відкрилася спадщина, у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності с/спілки «Новосілківська» Підгаєцького району, розміром 2,54 га в умовних кадастрових гектарах, цільове призначення якої для ведення товарного с/г виробництва,без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало йому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого на його імя на підставі рішення Підгаєцької райдержадміністрації від 15 липня 1996 року№ 188.

Судом встановлено, що 20 серпня 2000року ОСОБА_3 склав і нотаріально посвідчив заповіт, яким усе своє майно заповів ОСОБА_1

Оскільки правовідносини виникли до набрання чинності новим Цивільним кодексом України, то на підставі ст.5 ч.3, п.4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (в редакції 2003року) підлягають застосуванню положення ЦК України (в редакції 1963 року).

Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 534 ЦК УРСР, яка була чинна на момент даних правовідносин передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом.

Осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині в силу ст.535 ЦК УРСР встановлено- дужина померлого ОСОБА_2, яка відмовилась від прийняття спадщини, подавши заяву в нотаріальну контору про відмову.Відповідно до статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом в праві був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст.538 ЦК УРСР).

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом було правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Воля спадкоємця ОСОБА_1 знайшла своє вираження в поданій ними до нотаріальної контори заяві про прийняття спадщини за заповітом. Проте, 22 січня 2016 року державним нотаріусом Підгаєцької державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлого у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на право на земельну частку ( пай), сертифіката..

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.п. 16-17 Перехідних положень ЗК України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Зазначені дії за життя ОСОБА_3 проведені не були, а тому суд дійшов висновку про те, що право власності на земельну ділянку за життя у нього не виникло та не може бути успадковано.

За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)»передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Таким чином, після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на право на земельну частку. (пай) , що ОСОБА_3 заповідав позивачу , а не на земельну ділянку.

Аналіз законодавства свідчить, що законних підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом не має, так як не ґрунтується на законі, оскільки позивач набув право по заповіту спадкодавця ОСОБА_3 на праов на земельну частку ( пай), належного останньому на підставі сертифіката.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦКнезалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оскільки нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про прийняття спадщини по заповіту, то суд вважає за можливе визнати за ними право в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_3 що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку ( пай) , серії НОМЕР_1, виданого на ОСОБА_3 на підставі рішення Підгаєцької райдержадміністрації від 15 липня 1996 року№ 188., оскільки інший порядок для набуття позивачем права на вказане законодавством не визначений.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушено.

На підставі ст.ст.529,534. 553 ЦК України (в редакції 1963 року), Перехідних положень Земельного Кодексу України , керуючись ст.ст. 10, 60, 213- 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування на земельну частку (пай) у КСП «Новосілківська» на території Новосілківської сільської ради Підгаєцького району в розмірі 2,54 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж в натурі, що належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку ( пай) , серії НОМЕР_1, виданий на ОСОБА_3 на підставі рішення Підгаєцької райдержадміністрації від 15 липня 1996 року№ 188. в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис Г. В. Ігнатова