Справа № 592/8761/15-ц
Провадження № 2-з/592/11/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м.Суми

Суддя Ковпаківського райсуду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ковпаківського райсуду м. Суми знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк, третя особа: Національний банк України до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Від відповідача, ОСОБА_1, до суду надійшла заява, в якій вона просить накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що є предметом іпотечного договору. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач може позасудово задовільнити вимоги іпотекодержателя шляхом реєстрації права власності на майно, зазначене в іпотечному договорі.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України,- заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України,- забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Частиною 2 ст. 151 ЦПК України передбачено, що в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відсутність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України,- позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» звернуто увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

З урахуванням всього вище викладеного, перевіривши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки відповідачем не надано суду доказів того, що позивачем розпочато процедуру звернення стягнення на спірну квартиру.

Крім того, суд зазначає, що оскільки згідно копії договору про внесення змін до іпотечного договору від 19.06.2008 р., посвідченого нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_2, накладено заборону на відчуження зазначеної в договорі квартири під номером 102, що знаходиться в м.Суми по вул. Лермонтова в будинку під номером 17, яка належить ОСОБА_1, то прийняття інших заходів по забезпеченню позову буде зайвим.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Б. Князєв