Справа № 205/6493/15-ц
Провадження № 2/0203/278/2016
27.01.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Єдаменко С.В.,
при секретарі Мощевій І.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2015 року цивільну справу за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України було передано до Кіровський районний суд м. Дніпропетровська для розгляду, який в свою чергу ухвалою від 04 грудня 2015 року прийняв вказану цивільну справу до свого провадження та призначив її до розгляду.
В обґрунтування позову зазначено, що 11 липня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №8/2007/840-К/1138-Н, відповідно до умов якого позичальнику був наданий кредит у сумі 43 000 доларів США. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_3 11 липня 2007 року був укладений договір поруки №1139-Н/1, за умовами якого поручитель зобовязався перед банком відповідати за виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань за кредитним договором. Відповідачка ОСОБА_2 не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту у встановленні договором строки та розмірі, в наслідок чого має заборгованість а договором, яка станом на 04 серпня 2015 року яку позивач просить суд солідарно стягнути з обох відповідачів, становить 38 865,12 доларів США, з яких 35 555,80 доларів США заборгованість за сумою кредиту, 4 309,32 доларів США заборгованість по процентам та 110 428,41 грн., з яких 17 041,23 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованість, 93 385,18 грн. штраф за порушення умов кредитного договору. (а.с.1-3)
Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. (а.с.46-47)
Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с.а.с.29-30, 36-38, 42-44).
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
11 липня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір 8/2007/840-к/1138-Н. (надалі кредитний договір) (а.с.6-9)
Згідно умов кредитного договору банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 43 000,00 доларів США. (а.с.6)
Статтею 546 ЦК України закріплено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 11 липня 2007 року був укладений договір поруки 1138-Н/. (надалі договір поруки) (а.с.10-11)
За умовами договору поруки поручитель (ОСОБА_3О.) поручилась перед кредитором за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань, що виникають з кредитного договору, в тому числі повернення кредиту у строк до 20 червня 2037 року. (а.с.10)
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.
Відповідно ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки, (ст. 554 Цивільного кодексу України).
Відповідно до п.3.1 кредитного договору надання кредиту проводиться шляхом видачі готівки позичальнику через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена у іноземній валюті доларах США. (а.с.6)
Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів банком були надані ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 43 000 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №76 від 11 липня 2007 року (а.с.12)
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Згідно ст. 536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Всупереч умов кредитного договору, ОСОБА_2 своєчасно не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту, внаслідок чого має значну заборгованість по кредитному договору, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. (а.с.4-5)
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Вирішуючи питання щодо дострокового стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача повної суми заборгованості за кредитом суд виходить с того, що відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України (яка розміщена параграфі 1 глави 71 цього Кодексу) якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідачкою ОСОБА_2 прострочено внесення чергових платежів по кредиту. (а.с.4-5)
Відповідно до п.4.2.4 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, інших платежів передбачених договором та можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий мінімальний платіж у термін, визначений договором. (а.с.7)
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України (яка розміщена параграфі 1 глави 71 цього Кодексу) якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідача виникло зобовязання щодо погашення усієї суми залишку по кредиту.
Вирішуючи питання щодо стягнення з поручителя ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором суд виходить з того, що відповідно до договору поруки позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязань за кредитним договором в повному обсязі повністю , як від позичальника та поручителя разом. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобовязань, так і при невиконанні позичальником зобовязань в цілому.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою ОСОБА_2 умов кредитного договору у звязку з цим суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість, яка становить 38 865,12 доларів США, з яких 35 555,80 доларів США заборгованість за сумою кредиту, 4 309,32 доларів США заборгованість по процентам.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.
Відповідно до п.5.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімального платежу по погашенню кредиту, визначених договором, а також у випадку прострочення строку виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений кредитним договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплачених суми за кожен день прострочення. (а.с.8)
Згідно умов договору поруки поручитель (ОСОБА_3О.) відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в повному обсязі, в тому числі щодо сплати можливих штрафних санкцій (штраф, пеня). (а.с.10)
У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору до ОСОБА_2 була застосована неустойка у вигляді пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 17 043,23 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором. (а.с.4)
Враховуючи вище зазначене, суд вважає за можливе солідарно стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача неустойку (пеня) у розмірі 17 043,23 грн., яка була нарахована, внаслідок неналежного виконання позичальником умов кредитного договору.
При вирішення питання щодо стягнення з відповідачів на користь позивача штрафу за порушення умов кредитного договору суд враховує, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф те пеня є різновидами неустойки. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Подібна позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Відповідно до ч. 5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.3607 ЦПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Підстав для іншого застосування норм матеріального права, ніж у наведених вище постановах Верховного Суду України, не вбачається.
Нарахування штрафу та пені здійснено за одне і те саме порушення порушення строків оплати.
Враховуючи вище зазначене в частині вимог про стягнення з відповідачів штрафу за порушення умов кредитного договору слід відмови.
Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини. Враховуючи, що позивач на момент подачі позову до суду, був звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне судові витрати по справі стягнути з відповідачів на користь держави.
Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 536, 553, 554, 1050, 610, 625, 1046, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 212 - 215 ЦПК України, суд,
Позов ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 652 (одна тисяча шістсот пятдесят дві) грн. 23 коп.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1 652 (одна тисяча шістсот пятдесят дві) грн. 23 коп.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 233 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Повний текст рішення складено 01.02.2016 року.
Суддя С.В. Єдаменко