Справа № 549/116/16-ц
Провадження №2/549/64/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

В складі: головуючого судді - Орел І.І.

при секретарі Міщенко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з Самарським районним судом м.Дніпропетровськ в смт. Чорнухи справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свій позов мотивував тим, що 23.08.2011 року між ПАТ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, за яким банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 4000 грн., на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач не виконав в повному обсязі умов договору, через що виникла заборгованість.

Станом на 31.12.2015 року сума заборгованості складає 14070,80 гривень, з яких: 3917,23 гривень заборгованість за кредитом;

7218,17 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом;

1789,17 гривень заборгованість за пенею та комісією;

Також, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов договору штрафи:

500 гривень штраф (фіксована частина);

646,23 гривень штраф (процентна складова).

Добровільно відповідачем сума заборгованості не сплачена, а тому позивач вимушений був звернутись до суду.

Позивач прохає суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 14070 гривень 80 копійки, а також відшкодувати понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач позов не визнав, зазначивши, що відповідно до пункту 2.1.1.5.5. договору №б/н від 23 серпня 2011 року він зобов»язаний щомісячно сплачувати ПАТ КБ «Приватбанк» нараховані проценти на частину тіла кредиту в терміни та за розмірами не менше ніж відповідно вказано у рекомендованому графіку платежів. Відповідно до додатку №3 позовної заяви останній платіж зазначений датою 12 грудня 2012 року, усі інші платежі зазначаються до 12 грудня 2012 року. Таким чином строк позовної давності сплинув 12 грудня 2015 року, а тому відповідно до ст.267 ч.4 ЦК України прохає застосувати до всіх позовних вимог ПАТ КБ "Приват Банк" позовну давність та відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши обставини, докази справи, вважає, що в позовних вимогах ПАТ КБ "Приват Банк" слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 23.08.2011 року між ПАТ «Приватбанк» та відповідачемБезверхим В.О. був укладений кредитний договір № б/н, за яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 4000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач не виконав в повному обсязі умов договору, через що виникла заборгованість.

Станом на 31.12.2015 року сума заборгованості складає 14070,80 гривень, з яких: 3917,23 гривень заборгованість за кредитом;

7218,17 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом;

1789,17 гривень заборгованість за пенею та комісією;

Також, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов договору штрафи:

500 гривень штраф (фіксована частина);

646,23 гривень штраф (процентна складова).

Разом з цим, відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якої особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України встановлює, що загальна позовна давність встановлюється тривалісті у 3 роки.

Статтею 258 ЦК України передбачено спеціальну позовну давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Висновок про правильне застосування норм матеріального права щодо позовної давності міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року в справі № 6-116цс 13, в якому зазначено, що для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Так, ст.253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов"язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, а як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку.

Таким чином перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору, починається від дня, коли відбулося це порушення.

Відповідно до Кредитного договору клієнт зобов"язаний, погашати заборгованість по кредиту, процентах за його використання, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених кредитним договором.

Строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановленого мінімального обов"язкового платежу, проводиться в наступному порядку :

- строк погашення процентів по кредиту - кожний місяць за минулий місяць;

- строк погашення кредиту в повному об"ємі, не пізніше останнього місяця, зазначеного на платіжній карті (в полі MONTH).

Із розрахунку банку про заборгованість відповідача по кредитному договору вбачається, що прострочена заборгованість по тілу кредиту у ОСОБА_1 виникла з 12.12.2012 року, і з того часу останній жодного платежу по сплаті заборгованості за кредитом не здійснював. Суд вважає, що у позивача виникло право на звернення до суду з відповідним позовом до ОСОБА_1 у 2012 році. Як вбачається із розрахунку заборгованості, остання часткова сплата заборгованості за кредитним договором була здійснена відповідачем 12.12.2012 року, тобто з цієї дати строк позовної давності не переривався .

Позов поданий до суду позивачем, згідно штемпелю суду, 26.02.2016 року, тобто за межами загального та спеціальних строків позовної давності, визначених ст.ст.257, 258 ЦК України, про застосування яких прохає відповідач, а тому в позові ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити, у зв"язку із пропуском строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 253-267, 526, 554, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 15, 60, 88, 212, 213, 214 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий