справа № 208/6030/15-ц
№ провадження 2/208/945/16
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області,

у складі: головуючого судді Гібалюк Т.Я.

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_3 в якому просить визнати спільним сумісним майном подружжя яке придбане в період спільного проживання як без реєстрації шлюбу так і за час перебування у шлюбі на квартиру по вул. Ціолковського, 159-9, придбану у 2006 р. та автомобіль НОМЕР_1, придбаний у 2000 р. , визнати за позивачем право власності на ? частину майна, виділити йому в натурі автомобіль, зобов»язавши його сплатити на користь ОСОБА_5 ? частину вартості автомобіля.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали.

В судовому засіданні відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позову за пропуском строків позовної давності, позивачка пояснила, набутого до шлюбу з позивачем. В період шлюбу з позивачем ніякого спільного майна у них не було.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із копії рішення Заводського райсуду м. Дніпродзержинська від 7 листопада 2008 р. , шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 4 грудня 1997 р. було розірвано.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію, автомобіль НОМЕР_1, зареєстрований 22 червня 2000 р. на ім»я ОСОБА_3

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира вул. Ціолковського, 159-9, належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 квітня 2006 р.

Суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено те, що спірне майно- квартира та автомобіль були придбані не за спільні кошти подружжя ОСОБА_3.

Так, як вбачається із позовної заяви, пояснень сторін в судовому засіданні, автомобіль ВАЗ 21061 держзнак 06689 був придбаний 6 вересня 1997 р. згідно договору купівлі-продажу НБ 006607, на підставі якого було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ЯАА № 264940 на ім»я ОСОБА_6, а 22 червня 2000 р. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ЯАА 497621 було оформлено на ім»я ОСОБА_3

Прізвище ОСОБА_6 позивачка мала до реєстрації шлюбу із позивачем ОСОБА_1, це прізвище чоловіка з яким позивачка перебувала у шлюбі з 1971 по 1997 р.

В судовому засіданні позивачка пояснила, що під час шлюбу із ОСОБА_7 ними було набуто кілька об»єктів нерухомого майна. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_7, вони вирішили питання про поділ майна мирним шляхом, унаслідок чого у її власності залишилося майно домоволодіння по вул. Полевій, 131 у с. Курилівці, Петриківського району Дніпропетровської області.

В подальшому відповідачка декілька разів продавала та купувала майно за свої особисті кошти. Так, 8 вересня 1998 р. вона продала домоволодіння по вул. Полевій, 131 у с. Курилівці, Петриківського району Дніпропетровської області,

9 вересня 1998 р. за гроші отримані від продажу цього домоволодіння вона за 9268 грв. купила домоволодіння по в с. Червоний прапор Криничанського району Дніпропетровської області. про що свідчить договір купівлі-продажу між нею ОСОБА_6 та ОСОБА_8

6 жовтня 2000 р. домоволодіння по в с. Червоний прапор Криничанського району Дніпропетровської області було нею продано за 4000 грв., про що свідчить договір купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_9

11 жовтня 2000 р. вона купила за 7000 грв. домоволодіння по вул. Донська, 180 у місті Дніпродзержинську, про що свідчить договір купівлі-продажу між ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_3.

24 березня 2006 р. домоволодіння по вул. Донська, 180 у місті Дніпродзержинську було нею продано та 11 квітня 2006 р. куплена 2 кімнатна квартира по вул. Ціолковського, 159- 9 у м. Дніпродзержинську, про що свідчить договір купівлі-прожаду квартири між ОСОБА_12, яка діяла від імені гунази В.А. та ОСОБА_3

Відповідно до положень ст. 57 Сімейного Кодексу України, який набув чинності з 1 січня 2004 р., особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним до шлюбу, а також майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали ій, йому особисто.

Аналогічні положення має ст. 24 Кодексу про шлюб та сім»ю України, відповідно до якої майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші.

Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

Таким чином, суд вважає, що квартира по вул. Ціолковського, 159-9, хоча і придбана в період шлюбу зі ОСОБА_1П у 2006 р., не є спільним майно подружжя ОСОБА_1, та є особистою приватною власністю відповідача ОСОБА_5, як придбана нею за кошти які належали їй особисто та отриманих від продажу домоволодіння, яке належало їй на праві власності до шлюбу із позивачем.

Що стосується автомобіля ВАЗ 21061 держзнак 06689, в судовому засіданні встановлено що він був придбаний 6 вересня 1997 р. згідно договору купівлі-продажу НБ 006607, до шлюбу із ОСОБА_1 та також є власністю одного із подружжя ОСОБА_3, оскільки придбане було нею та належало їй до одруження 4 грудня 1997 р. із ОСОБА_13 Крім того, заявляючи позовні вимоги про поділ автомобіля таким чином, щоб позивач ОСОБА_1 сплатив ? частину вартості автомобіля, позивач ОСОБА_1 не вніс на депозит суду суму вартості ? частини автомобіля.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні права не інакше як за зверненням фізичної чи юридичної осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні позивачем не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів того, що спірні квартира та автомобіль були куплені за спільні кошти подружжя ОСОБА_1, або були куплені за кошти ОСОБА_1

Відповідно до положень ст. 72 Сімейного кодексу України, до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Враховуючи те, що строки згідно ст. 12 Сімейного кодексу України обчислюються згідно з ЦК України, для визначення початку, закінчення, поновлення, призупинення строку позовної давності тощо, необхідно застосовувати положення глави 19 ЦК України.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої завлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідачкою ОСОБА_3 під час розгляду справи, заявлене клопотання про застосування позовної давності до вимог позивача, оскільки шлюб між ними було розірвано судом 22 червня 2000 р. та зареєстровано розірвання шлюбу в органах РАГС 23 червня 2010 р. В судовому засіданні позивач не заявляв клопотання про визнання пропущення строків з поважних причин, суд не встановив обставин поважності причин пропущення строків позовної давності.

Керуючись ст.ст. 10,11,59-61, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до канцелярії Заводського райсуду м. Дніпродзержинська.

Суддя Гібалюк Т. Я.