РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Коламбіа Спортсвеар Компані (Columbia Sportswear Company) до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1 про дострокове припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

04 листопада 2015 року Коламбіа Спортсвеар Компані (Columbia Sportswear Company) звернулась в суд з зазначеним позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1 про дострокове припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг, зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги мотивує тим, що на ім'я ОСОБА_1 було видано свідоцтво України на знак для товарів і послуг України № НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1». Датою публікації відомостей про реєстрацію цього знака є 26 березня 2012 року.

Протягом періоду з 26 березня 2012 року по теперішній час, тобто більше трьох років з дати публікації відомостей про реєстрацію свідоцтва ОСОБА_1 не було здійснено дій, які б могли вважатись використанням знака для товарів і послуг за цим свідоцтвом на території України, а тому дія свідоцтва має бути достроково припинена.

У судовому засідання представник позивача підтримав заявлений позов та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача - Державної служби інтелектуальної власності України вважала, що позов не підлягає задоволенню. Надала суду письмові заперечення (а.с. 116-118).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 112). Будь-яких заяв чи клопотань щодо поважності причин неявки у судове засідання до суду подано не було.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та не оспорювалось учасниками судового розгляду, що 26 березня 2012 року Державна служба інтелектуальної власності України зареєструвала за ОСОБА_1 знак для товарів і послуг України № НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с. 119-121).

Відповідно до статті 492 ЦК України торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів, що виробляються однією особою, від товарів, що виробляються іншими особами.

Частиною 2 ст. 497 ЦК України визначено, що чинність майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку може бути припинено достроково за ініціативою особи, якій вони належать, якщо це не суперечить умовам договору, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначено, що будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. Порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах знаків та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 цього Закону.

У ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» зазначено, що свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

На підтвердження своїх доводів щодо невикористання відповідачем ОСОБА_1 спірного знаку сторона позивача посилається на письмові докази.

Так, знак для товарів і послуг України № НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» набув правової охорони для товарів 25 та 28 класу МКТП.

Суду надана довідка Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 14 серпня 2015 року № 1385/24 про те, що станом на 14 серпня 2015 до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг не вносились відомості щодо видачі ліцензій на використання знаку для товарів і послуг по свідоцтву України № НОМЕР_1 (а.с. 22).

У відповіді Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 3433-08/25164-07 від 31 липня 2015 року зазначено, що сертифікати відповідності під торговою маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1», видані у період з 26 березня 2012 року по 26 березня 2015 року в Реєстрі державної системи сертифікації не зареєстровано. Для здійснення пошуку в базі даних Реєстру державної системи сертифікації використовувались такі критерії: найменування виробника, заявника продукції та код ЄДРПОУ; номер сертифіката відповідності, серія та номер бланку (а.с. 26).

Позивач також звернувся до ТОВ «Агентство корпоративних новин», яке здійснює дослідження кон'юнктури ринку та вивчення громадської думки, оброблення даних та надання інформаційних послуг про отримання інформації щодо використання спірного знаку для товарів і послуг України № НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1».

З наданої відповіді від 02 листопада 2015 року вбачається, що спірний знак для товарів та послуг, а також слово «ІНФОРМАЦІЯ_1» не згадуються в друкованих виданнях, електронних засобах масової інформації, у рекламі, на телебаченні, радіо або Інтернет-виданнях в контексті товарів 25 та 28 класів МКТП.

За результатами проведених робіт спеціалісти ТОВ «Агентство корпоративних новин» зробили висновок, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 26 березня 2012 щодо позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» не використовується на території України для всіх зареєстрованих товарів 25 та 28 класів МКТП (а.с. 31-35, 39-60).

На спростування доводів позивача стороною відповідачів не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 використовував спірні знаки або вживав дії спрямовані на їх подальше використання (організація виробництва, виробництво, рекламування тощо).

Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

У цьому разі дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами, зокрема є:

обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством;

можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

Для цілей цього пункту використанням знака власником свідоцтва вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва.

Суб'єкт права на торговельну марку зобов'язаний, згідно з вимогами Закону, використовувати належне йому право на марку щодо товарів чи послуг, для яких вона зареєстрована. Уповноважена особа може реалізувати дане право як безпосередньо ? шляхом маркування виробленої продукції чи при надані послуг, так і через передачу (надання) права на її застосування іншому суб'єкту на підставі відповідних ліцензійних договорів.

Відповідно до 8 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання знака на підставі ліцензійного договору.

Надання такого дозволу згідно абзацу 5 ч. 4 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» також вважається використанням знака власником свідоцтва.

При розгляді справи не встановлено наявність перешкод у ОСОБА_1 щодо вчинення таких дій. Суду не було надано будь-яких доказів на підтвердження наявності обставин, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, як не надано доказів і можливості введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 20104 року № 18-рп/2004 зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Крім того, ч. 4 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» містить положення про те, що будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та вини осіб, що порушили права позивача, на підставі статті 88 ЦПК України стягненню з відповідача ОСОБА_1 підлягають понесені судові витрати.

Керуючись статтями 15, 16, 492, 494, 497 ЦК України, статтями 5, 16, 18, 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», Рішенням Конституційного Суду України від 01 грудня 20104 року № 18-рп/2004, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Коламбіа Спортсвеар Компані (Columbia Sportswear Company) до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1 про дострокове припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг, зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Припинити достроково дію свідоцтва України на знак для товарів і послуг України № НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» повністю.

Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про припинення достроково дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг України № НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» повністю та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Коламбіа Спортсвеар Компані (Columbia Sportswear Company) 2436 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: