У х в а л а

іменем україни

25 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Західної регіональної дирекції публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк», публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» про розірвання договору, повернення банківського вкладу та процентів, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Львівської області від 3 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що 3 вересня 2013 року між ним та відповідачем укладено договір банківського вкладу № 12м/840-793 на суму 20 000 доларів США з виплатою 10,5% річних на суму вкладу строком до 12 вересня 2014 року. 8 вересня 2014 року, 12 вересня 2014 року він звертався до відповідача із заявами про повернення суми вкладу та процентів у зв'язку із закінченням дії договору, однак останній відмовляється повертати суму депозиту. Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року позов задоволено частково. Розірвано договір банківського вкладу від 3 вересня 2013 року № 12м/840-793, укладений між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Фортуна-банк». Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» на користь ОСОБА_1 вклад у розмірі 20 000 доларів США, невиплачені проценти - 81,35 долар США, 3 % річних - 54,25 долари США, а також витрати на правову допомогу - 6 000 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 3 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» на користь ОСОБА_1, змінено, зменшено їх розмір до 3 898 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду у частині зменшення розміру стягнутих на його користь витрат на правову допомогу скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга не містить доводів про неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права в частині стягнення з публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» на користь ОСОБА_1 вкладу, невиплачених процентів та 3 % річних, тому судові рішення в цій частині не переглядаються відповідно до ст. 335 ЦПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Виходячи із змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допущені до участі в розгляді справи в якості осіб, які надають правову допомогу, ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір № 14ц-34 про надання правової допомоги.

Відомості про те, що останній був допущений до участі в розгляді справи ухвалою суду як особа, що надає правову допомогу, відсутні.

Із журналів судових засідань вбачається, що ОСОБА_2 брав участь у справі як представник позивача, а не особа, яка надає правову допомогу.

З огляду на викладене, за відсутності ухвали суду про допуск ОСОБА_2 до участі в розгляді справи в якості особи, яка надає правову допомогу, передбачених ЦПК України підстав для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу не було, тому подана ним касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Помилковість стягнення судами таких витрат при відсутності передбачених для цього чинним законодавством підстав, з урахуванням того, що судові рішення відповідачем не оскаржуються, та що касаційна скарга щодо незаконності рішень у цій частині подана ОСОБА_1, виходячи із засад диспозитивності цивільного судочинства, меж розгляду справи, не може бути підставою для скасування судових рішень при розгляді цієї касаційної скарги судом касаційної інстанції.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 3 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова