№2/756/1766/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Тітова М.Ю.

при секретарі - Івановій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 2013 році між нею і відповідачем було укладено договір позики, згідно із яким той взяв у неї у позику грошові кошти в розмірі 18300 доларів США та зобов'язувався повернути грошові кошти у вказаному розмірі до 04 березня 2013 року. При цьому, факт укладання вказаного договору позики, його умови, факт передачі нею відповідачу грошових коштів у розмірі 18300 підтверджується розпискою від 01 лютого 2013 року, яка була підписана нею та відповідачем у присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Просить суд стягнути з відповідача на свою користь 18300 доларів США, що по курсу НБУ на дату складення позову становить 429147,77 грн.

У судове засідання позивач не з'явився, направив до суду заяву про розгляду справи за його відсутності.

Відповідач про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З розписки від 01 лютого 2013 року вбачається, що відповідач взяв у позивача в борг гроші в сумі 18300 доларів США, яку зобов'язався повернути до 04.03.13.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, суд вважає, що між сторонами було укладено договір позики, підтвердженням якого є розписка від 01.02.13.

Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за договором у повному обсязі не виконав, то з нього підлягає стягненню сума боргу в розмірі 18300 доларів США, що становить за курсом НБУ на дату складення позову - 429147,77 грн.

Також, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 4291,48 грн.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-11, 60, 61, 88, 169, 207, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) 18300 доларів США, що становить за курсом НБУ - 429147,77 грн. та 4291,48 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.Ю. Тітов