Справа № 186/1818/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді Демиденко С.М.

секретар: Фадєєва Т.Б.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_1, - ОСОБА_2,

представника позивача - Першотравенського міського житлово-комунального підприємства - Койдан О.В.

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом Першотравенського міського житлово-комунального підприємства, ОСОБА_5, яка діє від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_8, треті особи - служба у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та орган опіки та піклування Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про розірвання договору тимчасового користування житловим приміщенням та виселення, та зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 до Першотравенського міського житлово-комунального підприємства про стягнення збитків в зв'язку з достроковим розірванням договору тимчасового користування житловим приміщенням з ініціативи «Надавача»,

В С Т А Н О В И В:

Першотравенське міське житлово-комунальне підприєство, ОСОБА_5, яка діє від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_1 звернулись до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_8, треті особи - служба у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та орган опіки та піклування Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про розірвання договору тимчасового користування житловим приміщенням та виселення.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що на підставі рішення виконавчого комітету Першотравенської міської ради № 229 від 18 червня 2008 року, яким за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, було закріплено право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Першотравенської міської ради №107 від 29 квітня 2009 року між Першотравенським МЖКП та ОСОБА_6 30 червня 2009 року було укладено договір тимчасового користування вищезгаданим житлом.

Договір тимчасового користування житловим приміщенням з невідомих причин, було укладено терміном на 10 років, до досягнення повноліття ОСОБА_1 При укладенні договору не було взято до уваги, що мати малолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_5, яка в період укладання договору відбувала покарання у виправній колонії не була позбавлена батьківських прав на дитину, отже могла після відбуття покарання проживати у спірній квартирі разом зі своїм сином. Слід зауважити, що виконавчий комітет Першотравенської міської ради не уповноважував Першотравенське МЖКП на укладання договору тимчасового користування житлом на такий термін, про що свідчить об'ява до місцевої газети «Першотравенські новини» з якої вбачається, що укладання угоди пропонується на строк 1 рік з подовженням щорічно до повернення дитини з навчального закладу, іншою особливою умовою договору зазначалось, що реєстрація проживання у квартирі за місцем укладання угоди не проводиться.

ОСОБА_1 03 грудня 2015 року отримала дострокове звільнення від відбування покарання та повернулася до м. Першотравенськ. Оселитися у житлі, в якому вона зареєстрована по АДРЕСА_1, не змогла, оскільки сім'я тимчасового користувача ОСОБА_6 не дозволяє їй увійти до квартири.

Крім того, ОСОБА_1, не має можливості забрати свого сина з дитячого будинку сімейного типу, де він дотепер знаходиться оскільки не має де його поселити.

Як стало відомим ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з червня 2015 року не проживають у спірному житлі, залишилася проживати ОСОБА_4

Вселення ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_1, за яким закріплено право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, не можливе без розірвання та виселення зі спірного приміщення утримувача житла ОСОБА_9 та членів його родини.

Просить суд розірвати договір тимчасового користування житловим приміщенням укладений 30 червня 2009 року між Першотравенським міським житлово-комунальним підприємством та ОСОБА_6 та виселити з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого житла ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та членів його сім'ї: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4звернулись до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з уточненою зустрічною позовною заявою до Першотравенського міського житлово-комунального підприємства про стягнення збитків в зв'язку з достроковим розірванням договору тимчасового користування житловим приміщенням з ініціативи «Надавача».

В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що 30 червня 2009 року між відповідальним за збереження закріпленого за малолітньою дитиною ОСОБА_1 житла в особі директора Першотравенського МЖКП ОСОБА_10 та ОСОБА_6 було укладено договір тимчасового користування житловим приміщенням.

Відповідно до умов вказаного договору, надавач здав в тимчасове користування житлове приміщення утримувачу та членам його сім'ї, яке складається з 3-х кімнат і знаходиться АДРЕСА_1.

Строк тимчасового користування утримуваного житлового приміщення за цим договором становить 10 років.

За згодою сторін плата за тимчасове користування житловим приміщенням, що утримується за цим договором, становить що утримувач сплачує житлово-комунальні послуги за тимчасове користування житловим приміщенням.

На термін дії договору тимчасового користування житлового приміщення утримувач та члени його сім'ї мають право на тимчасову реєстрацію за місцем знаходження утриманого ним приміщення.

Відповідно до акту ПП «Комунальщик-2» в спірній квартирі було відсутнє: водопроводна та каналізаційна розводка, газова плита, мийка, унітаз з бачком, ванна, міжкімнатні двері, вхідні двері, в кухні розбиті вікна, необхідно вставити вікна.

В зв'язку з тим, що квартира була в непридатному (антисанітарному) для проживання стані вони були змушені провести ремонт для подальшого проживання.

Відповідно до попередніх переговорів з надавачем вони погодилися провести ремонт квартири за власний рахунок, а після закінчення терміну дії спірного договору залишити все, що було та буде зроблено ОСОБА_1, якому на момент припинення терміну дії договору виповниться 18 років.

На виконання умов договору після проведення ремонту ми 08 липня 2010 року зареєструвалися у спірній квартирі.

07 липня 2009 року ними було надано виписку з фінансово-особового рахунку відповідно до якої в спірній квартирі були зареєстровані виключно: ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Надавач в момент укладення спірного договору не попередив про наявність прав третіх осіб, крім ОСОБА_1, на спірну квартиру.

З другої половини 2015 року їх почали турбувати та погрожувати з виконавчого комітету Першотравенської міської ради та Першотравенського МЖКП з вимогою звільнити спірну квартиру.

За час мешкання в спірній квартирі було витрачено дуже багато грошових коштів на приведення її в житловий стан, а саме: 6894,74 гривень по чекам, які збереглися та 1393,77 гривні борг колишніх господарів за електроенергію, без цієї проплати їм не підключали електроенергію.

Просить суд стягнути з Першотравенського міського житлово-комунального підприємства на користь ОСОБА_6 в рахунок стягнення збитків в зв'язку з достроковим розірванням договору тимчасового користування житловим приміщенням з ініціативи надавача в розмірі 8288 гривень 51 копійка та стягнути з Першотравенського міського житлово-комунального підприємства на користь ОСОБА_6 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1, та її представник в судовому засіданні пояснили суду, що міське житлово-комунальне підприємство на підставі рішення виконавчого комітету Першотравенської міської ради №107 від 29 квітня 2009 року із відповідачами ОСОБА_6 та членами його родини уклало договір тимчасового користування квартирою АДРЕСА_1 так, як наймач квартири ОСОБА_5 на період укладання договору відбувала покарання у виправній колонії, а її малолітній син ОСОБА_12 знаходився у дитячому будинку сімейного типу.

На період укладання тимчасового договору не було враховано той факт, що ОСОБА_1 не втратила права користування житловим приміщенням і не позбавлена батьківських прав, також не було враховано термін, на який було позбавлено волі ОСОБА_1

На теперішній час ОСОБА_5 не має можливості заселитися у квартиру АДРЕСА_1, де вона зареєстрована. Їй чинить перешкоди щодо заселення у вищезазначене приміщення, ОСОБА_4, яка зареєстрована тимчасово у цій квартирі, сам ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вищевказаній квартирі не проживають.

ОСОБА_5 фактично не має іншого житла, не має змоги забрати із будинку сімейного типу свого сина.

Добровільно ОСОБА_4 виселитися із тимчасового приміщення відмовляється і не має іншого виходу, як звернутися до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи вищевикладене, просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Першотравенського МЖКП, в судовому засіданні первісний позов підтримала в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечувала з тих підстав, що житло, що було надано в тимчасове користування ОСОБА_6 дійсно потребувало ремонтних робіт, про що було повідомлено в газеті «Першотравенские новости» в об'яві про можливість надання в тимчасове користування житла, що закріплено за неповнолітнім ОСОБА_1 В даній об'яві було чітко визначено суму ремонтних робіт - 14408,00 гривень.

ОСОБА_6 знав, що житло потребує ремонту, і незважаючи на це уклав договір, що оскаржується підприємством.

Стосовно твердження, що Першотравенське МЖКП в момент укладання договору не попередило сім'ю ОСОБА_6 про право третіх осіб, а саме ОСОБА_1, пояснює, що на момент укладання договору ОСОБА_1 за рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2006 року була знята з реєстрації, дане рішення пізніше було скасовано.

Отже, Першотравенське МЖКП на момент укладання договору не могло припустити, що до моменту повноліття ОСОБА_1 право на проживання у спірному житлі матиме інша особа.

Вважає вимоги щодо стягнення 8288,51 гривень які відповідачі, начебто, витратили на ремонт спірного житла не підлягають задоволенню, оскільки, по перше - як вже зазначалося раніше. відповідач ОСОБА_6, при укладанні договору, брав на себе зобов'язання по проведенню ремонту помешкання за власний рахунок, по друге, відповідачі до теперішнього часу категорично відмовляються від проведення обстеження житлового приміщення де вони тимчасово мешкають, отже стверджувати, що надані копії товарних чеків та розписок мають якесь відношення до ремонту житла АДРЕСА_1, не можливо.

Просить суд відмовити у задоволенні вимог стосовно стягнення збитків у сумі 8288,51 гривень у зв'язку з розірванням договору тимчасового користування житлом.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, які діють також в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6. В судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, так як фактично мешкають в Російській Федерації. Просять суд у разі задоволення первісного позову про розірвання договору тимчасового користування житловим приміщенням, задовольнити їх зустрічний позов в повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4, в судовому засіданні проти задоволення первісного позову про розірвання договору тимчасового користування житловим приміщенням не заперечувала, та пояснила суду, що її батьки та неповнолітній брат ОСОБА_8, фактично мешкають в Російській Федерації. Вона ж залишилися проживати в спірній квартирі, але бажання мешкати надалі там не має бажання, оскільки на неї постійно здійснюється тиск з вимогою її звільнити, в таких умовах мешкати там вона не бажає. Але просить суд у разі задоволення первісного позову, задовольнити їх зустрічний позов в повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надав заяву, про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги за первісним позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, оскільки їм необхідно скасувати рішення про надання неповнолітньому статусу дитини позбавленої батьківського піклування, та передати ОСОБА_1, на виховання його матері. В зв'язку з тим, що на сьогодні житло, право користування яким закріплено за неповнолітнім знаходиться в користуванні інших осіб, це унеможливлює повернення дитини до матері, а отже порушуються права неповнолітнього на виховання в сім`ї.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Першотравенської міської ради Дніпропетровської області надав заяву, про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги за первісним позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Житлова квартира АДРЕСА_1, перебуває в комунальній власності, і, згідно ордеру № 2915, в березні 1983 року була надана в користування ОСОБА_11, /який помер в ІНФОРМАЦІЯ_2/ та членам його сім`ї, в тому числі його донці - ОСОБА_1, /позивачці/, згодом право користування зазначеною квартирою набув син позивачки - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 /а.с.8/.

Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2008 року ОСОБА_1, /позивачка/ була засуджена до покарання у виді дев'яти років позбавлення волі. З 20 жовтня 2007 року по 03 грудня 2015 року ОСОБА_1, відбувала покарання в установі виконання покарань за вироком суду /а.с.6/.

У зв'язку з тим, що запис про батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 був зроблений відповідно до ч.1 ст.135 СК України, а його мати перебувала в місцях позбавлення волі, розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації № 651-р-07 від 13 грудня 2007 року ОСОБА_1, як дитина позбавлена батьківського піклування, був влаштований до дитячого будинку сімейного типу /а.с.53-54/.

Рішенням виконавчого комітету Першотравенської міської ради № 229 від 18 червня 2008 року за малолітнім ОСОБА_1, було закріплено право користування житловою квартирою АДРЕСА_1 Відповідальним за збереження квартири призначений директор Першотравенського МЖКП.

05 лютого 2009 року за № 267/23 виконавчий комітет Першотравенської міської ради в місцевій газеті "Першотравенські новини" розмістив перелік житлових квартир, які перебувають в комунальній власності, з пропозицією та умовами надання їх у тимчасове користування громадянам міста. Серед зазначених квартир пропонувалася до тимчасового піднайму, житлова квартира АДРЕСА_1. Серед особливих умов, запропонованої власником житлового фонду угоди, були:

1) Укладення угоди тимчасового користування строком на один рік, з можливістю її продовження щорічно;

2) Обов'язкове виконання піднаймачем ремонтних робіт без відшкодування витрат на ремонт квартири /для квартири АДРЕСА_1 на суму 14,408 тис.грн./;

3) Реєстрація проживання в квартирі за місцем укладення угоди не проводиться /а.с.11/.

29 квітня 2009 року власник житлового фонду своїм рішенням № 107 надав директору Першотравенського МЖКП дозвіл на укладення з відповідачем ОСОБА_6, договору про тимчасове користування спірною квартирою /а.с.11/.

30 червня 2009 року особа відповідальна за збереження спірної квартири, а саме директор Першотравенського МЖКП /надавач/ уклав з ОСОБА_6, /утримувачем/ договір про тимчасове користування житловою квартирою АДРЕСА_1 строком на 10 років /п.1.2/, з правом тимчасової реєстрації в цій квартирі. Згідно п. 1.6 цього договору "надавач" передав майно малолітнього ОСОБА_1, та квартиру на тимчасове зберігання "утримувачу" /а.с.7/.

До спливу десятирічного терміну, позивачка ОСОБА_1, яка діє від свого імені та від імені неповнолітнього сина, звернулась до суду про розірвання цього договору так, як вищезазначене житлове приміщення необхідно їй та її сину для власного проживання.

Вирішуючи позивні вимоги за первісним позовом суд виходить з наступного.

Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться виключно в судовому порядку.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР).

Згідно п.3 та п. 7 ч.3 ст. 71 ЖК жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках:

3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях;

7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї.

Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання.

У випадках, передбачених пунктами 3 та 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.

Враховуючи що позивачка ОСОБА_1, та її син є особами які мають право користування спірною квартирою, в той же час особа відповідальна за її збереження /директор Першотравенського МЖКП/ при укладеннідоговору про тимчасове користування житловою квартирою АДРЕСА_1 від 30 червня 2009 року в порушення п.3 та п. 7 ч.3 ст. 71 ЖК та умов надання квартир в тимчасове користування визначених власником житлового фонду в оголошенні від 05 лютого 2009 року за № 267/23 /а.с.11/ взагалі не врахував наявність ОСОБА_1, як особи яка має право користування цією квартирою, обмеження встановленні умовами, а саме річний термін користування з можливістю його продовження, уклав договір строком на десять років, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про дострокове розірвання цього договору підлягають задоволенню.

Так як позивачка ОСОБА_1, на протязі шести місяців з дня її звільнення з місць позбавлення волі повернулась до місця проживання, а її син бажає повернутись з дитячого будинку для проживання разом з матір'ю.

Згідно ст. 99 ЖК піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.

У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги за первісним позовом про виселення ОСОБА_6, та членів його сім`ї також підлягають задоволенню.

В задоволені вимог за зустрічним позовом слід відмовити, оскільки згідно умов надання квартир в тимчасове користування визначених власником житлового фонду в оголошенні від 05 лютого 2009 року за № 267/23 /а.с.11/ та умов договору про тимчасове користування житловою квартирою від 30 червня 2009 року /а.с.7/ витрати на ремонт квартири були обов'язком ОСОБА_6, з умовою без їх відшкодування, натомість користування квартирою для ОСОБА_6, та членів його сім`ї було безкоштовним. Незважаючи на те, що як стверджують позивачі за зустрічним позовом, що вони розраховували на користування квартирою на протязі 10 років починаючи з 2009 року, а тому просять повернути всі витрати на ремонт квартири в сумі 8 288,51 гривень, суд враховує що згідно кошторису та умов надання квартир в тимчасове користування визначених власником житлового фонду в оголошенні від 05 лютого 2009 року за № 267/23 /а.с.11/ ОСОБА_6, взяв на себе зобов'язання здійснити витрати на ремонт в сумі 14408,00 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів за первісним позовом слід стягнути на користь Першотравенського МЖКП витрати на сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, ЦПК України - суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Першотравенського міського житлово-комунального підприємства, ОСОБА_5, яка діє від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_8, треті особи - служба у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та орган опіки та піклування Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про розірвання договору тимчасового користування житловим приміщенням та виселення задовольнити в повному обсязі.

Розірвати договір тимчасового користування житловим приміщенням укладений 30 червня 2009 року між директором Першотравенського міського житлово-комунального підприємства та ОСОБА_6.

Виселити з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9, та членів його сім`ї : ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_12

Стягнути з ОСОБА_6 на користьПершотравенського міського житлово-комунального підприємства судовий збір в розмірі 183 гривні 73 копійки.

Стягнути з ОСОБА_7 на користьПершотравенського міського житлово-комунального підприємства судовий збір в розмірі 183 гривні 73 копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користьПершотравенського міського житлово-комунального підприємства судовий збір в розмірі 183 гривні 73 копійки.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 до Першотравенського міського житлово-комунального підприємства про стягнення збитків в зв'язку з достроковим розірванням договору тимчасового користування житловим приміщенням з ініціативи «Надавача» відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.М.Демиденко