Справа № 139/165/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 березня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Коломійцевої В.І.

секретаря Мельник А.О.

з участю заявника ОСОБА_1

свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту визнання батьківства, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 08 листопада 2011 року в с. Воронівці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер її батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Її батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 все своє життя прожили разом в незареєстрованому шлюбі з 1962 року і вона є єдиною їх дитиною. Однак у її свідоцтві про народження в графі батько запис взагалі відсутній, а її прізвище вказане як і у матері «Стаценко».

Після смерті батька відкрилася спадщина, яка знаходиться на території Бахтинської сільської ради і для її оформлення їй необхідно встановити факт визнання батьківства.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву з підстав, зазначених у ній.

Представник заінтересованої особи Бахтинської сільської ради в судове засідання не зявився. Подав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі. Заяву вважає такою, що підлягає задоволенню (а.с. 29).

Свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3 - сусіди заявника, суду показали, що померлий ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з початку 1960-х років проживали в незареєстрованому шлюбі, спільно вели домашнє господарство, виховували спільну дочку - заявника ОСОБА_1

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити.

Судом встановлено, що 08 листопада 2011 року в с. Воронівці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер ОСОБА_4, що підтверджуються копією свідоцтва про його смерть (а.с.5).

Мати заявника ОСОБА_5 перебувала з покійним ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинах з 1962 року і у них народилася дитина, а саме ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою Бахтинської сільської ради № 65 від 02 лютого 2016 року (а.с. 12).

Факт того, що під час спільного проживання батьків однією сімєю 13 січня 1963 року в с. Воронівці народилася ОСОБА_6, підтверджується свідоцтвом про її народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Однак у зв'язку з тим, що шлюб між її батьками не був зареєстрований у свідоцтві про народження, графа щодо відомостей про батька є незаповненою (а.с.9, 17).

ОСОБА_6 09.06.1984 року уклала шлюб з ОСОБА_7 та взяла прізвище чоловіка ОСОБА_7 (а.с. 10).

За свого життя ОСОБА_4 визнав заявника за свою дочку, виховував, утримував матеріально, вони проживали однією сім'єю, що підтверджується витягами із погосподарської книги Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за 1961-1963, 1964-1966, 1971-1973, 1983-1985 роки (а.с.13-16).

Так як ОСОБА_4 визнавав заявника своєю дочкою, то за свого життя він залишив заповіт, яким заповів заявнику все своє майно (а.с. 7).

Після смерті батька заявника відкрилася спадщина (а.с. 6, 8). Для прийняття спадщини після смерті батька, їй необхідно довести свої родинні відносини із спадкодавцем, що заявник не може зробити із-за відсутності прізвища батька у свідоцтві про її народження.

Оскільки заявник є спадкоємцем не тільки за заповітом, але і за законом, то в даному випадку бажає скористатися своїм правом на оформлення спадщини, не як стороння особа за заповітом, а як спадкоємець першого ступеню споріднення, як дочка, що надасть їй пільги при оподаткуванні спадщини. Але на даний час це неможливо, тому що в свідоцтві про її народження відсутній запис про батька.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати (п.15 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення).

Відповідно до ст.53 КпШС, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно із ст. 55 цього ж Кодексу, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її поживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у ст. 163 цього Кодексу.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Оскільки з показів свідків та досліджених документів вбачається, що померлий ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 1962 року спільно проживали однією сімєю, не реєструючи шлюб, та від спільного проживання в них народилася дочка ОСОБА_1, ОСОБА_4 визнавав ОСОБА_1 своєю дочкою (в тому числі до 1 жовтня 1968 року), тому суд вважає за необхідне встановити факт батьківства.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, керуючись, ч. 1 ст. 58 Конституції України, ст.ст. 52, 53 КпШС України, ст. 62, 128, 130 СК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 256 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Встановити факт, що померлий 08 листопада 2011 року в с. Воронівці Мурованокуриловецького району Вінницької області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, був батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду протягом десяти днів з моменту його проголошення може бути оскаржено до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: