Справа № 219/1937/16-ц
2-о/219/183/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2016

10 березня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Полтавець Н.З., при секретареві Карабуті Ю.В., за участі ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Артемівському району Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт смерті її батька ОСОБА_2 , який народився 27.05.1939 р. у м. Часов-Яр Артемівського району Донецької області, визнавши датою його смерті 15 лютого 2016 року в місті Горлівці Донецької області,пославшись на те, що 15 лютого 2016 року за місцем своєї реєстрації в м. Горлівці пр. Перемоги, 140/3 внаслідок гострої сердцево- судинної недостатності, атеросклеротичного коронарокардіосклерозу помер її батько ОСОБА_2, про що вона отримала «Лікарське свідоцтво про смерть» № 374 від 16.02.2016 р.

Та обставина, що цей документ виданий на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання нею свідоцтва про смерть батька.

У судовому засіданні заявниця в повному обсягу підтримала свою заяву та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Артемівському району Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дістає висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав.

Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом встановлено, що 15 лютого 2016 року помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ця подія відбулася в м. Горлівці Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом.

На підтвердження цього факту заявник надала суду копію такого документу, як «Лікарське свідоцтво про смерть» №374 від 16.02.2016 р. (а.с.12), довідку про причину смерті, (а.с.11), договір на проведення та організацію похорон.

Та обставина, що свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про смерть ОСОБА_2 з огляду на нижченаведене законодавство.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід»ємною частиною території України, на яку поширюється діяКонституції та законів України.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення зв»язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4).

З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 є об'єктивні перешкоди, суд вважає що заявлені вимоги належить задовольнити, встановивши факт смерті, що надасть можливість заявниці отримати видане державним органом України свідоцтво про смерть.

Тож заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 257-1, ст. 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити, встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 140 кв. 37, який помер 15 лютого 2016 року у м. Горлівці, Донецької області, Україна.

Допустити негайне виконання даного рішення.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 14 березня 2016 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.З.Полтавець