Справа № 2-2962/16 760/3915/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом, в якому просив скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.05.2005 року та визнати за ним право власності на 1/20 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення, оскільки від того наскільки правильно обрано спосіб судового захисту, залежить значною мірою і правильне вирішення спору та своєчасний і швидкий розгляд справи.

Крім того, позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Дата є важливим реквізитом заяви, а тому її потрібно вказувати.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача, з яких правових підстав повинно бути скасоване свідоцтво про право на спадщину, видане 18.05.2005 року матері сторін - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якої відповідач 08.12.2006 року отримав інше свідоцтво про право на спадщину за заповітом, та в якому порядку за позивачем потрібно визнати право власності на частину житлового будинку, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Разом з тим, в змісті позовної заяви не викладені обставини, в чому саме полягає порушення прав позивача відповідачем і всупереч яким нормативним актам та з якими правовими наслідками, а також за яких обставин як правових підстав та чим саме передбачений такий спосіб захисту прав позивача.

Таким чином, в поданій позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує своє право кожної вимоги та правові підстави звернення до суду відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивачки порушені, ким саме та якими діями, як вони взаємопов'язані, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення і яких саме порушених прав позивача, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які його права, свободи чи інтереси були порушені та ким саме, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на правові підстави, а також на докази в підтвердження кожної обставини на обґрунтування заявлених вимог.

Також відповідно до ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Між тим, позивач не додав копії всіх документів, а надані копії позовної заяви відрізняються за текстом від її оригіналу, який до того ж не містить дати складання.

Крім того, позов не відповідає вимогам ч.5 ст. 119 ЦПК України, оскільки належних доказів сплати позивачем судового збору за пред'явлені позовні вимоги до суду не надано. Якщо позивач звільнений від сплати судового збору, то доцільно про це вказати у тексті позовної заяви, а також додати копію відповідного документа, або ж необхідно сплатити судовий збір у розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір», та надати суду докази, що підтверджують його сплату.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі нової редакції позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: