Справа № 182/422/16-ц
Провадження № 2-о/0182/76/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.02.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді - Тихомирова І.В.

при секретарі - Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_2, який до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1.

Факт смерті ОСОБА_2 був зафіксований Амросіївським районним відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, про що був зроблений актовий запис № 307 та видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1.

Однак на даний час, території окремих районів, міст, селищ і сел Донецької та Луганської областей визнано тимчасово окупованими, відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року.

Отже, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, їх посадовими особами та службовими особами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, свідоцтво про смерть ОСОБА_2, видане Амросіївським районним відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки є недійсним і не створює правових наслідків.

Звернувшись до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міськрайонного управління юстиції з метою проведення державної реєстрації смерті свого батька відповідно до вимог чинного законодавства України, заявнику листом № 05/07-30 від 08 січня 2016 року було роз'яснено, що для державної реєстрації актів цивільного стану подається

паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації. Підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері здоров'я, документи, що підтверджують факт смерті. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті.

Враховуючи наведені обставини, ОСОБА_1 просила суд встановити факт смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Амвросіївка, Донецької області.

Встановлення даного факту заявнику необхідно для державної реєстрації смерті свого батька та отримання свідоцтва про смерть, відповідно до зразку та вимог встановлених чинним законодавством України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, від її представника ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, в якій вимоги викладені у заяві підтримав та просив суд їх задовольнити (а.с.20).

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міськрайонного управління юстиції з заявою ознайомлений, в судове засідання не з'явився, від них надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, не заперечили проти задоволення вимог ОСОБА_1

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Частиною 2 ст. 2571 передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2, який доводиться рідним батьком заявнику ОСОБА_1 (а.с.5) та який до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1.

Факт смерті ОСОБА_2 був зафіксований Амросіївським районним відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, про що був зроблений актовий запис № 307 та видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Однак, відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

У зв'язку з цим, свідоцтво про смерть ОСОБА_2, видане Амросіївським районним відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки є недійсним і не створює жодних правових наслідків.

ОСОБА_1 звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міськрайонного управління юстиції з метою проведення державної реєстрації смерті свого батька ОСОБА_2 відповідно до вимог чинного законодавства України.

Листом № 05/07-30 від 08 січня 2016 року їй було роз'яснено, що для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації (а.с.13). Підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері здоров'я, документи, що підтверджують факт смерті. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті.

Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10 2000 року № 52/5 (у редакції 15 грудня 2015 року) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Отже, надане заявником свідоцтво про смерть, видане органом, що підпорядкований російській окупаційній владі, на яку, як на державу окупанта, відповідно до норм і принципів міжнародного права, покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ст.5 ч.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Частинами 2,4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Враховуючи те, ОСОБА_1 не має можливості надати для реєстрації смерті батька ОСОБА_2 документи, встановленого законодавством України зразка, з метою захисту законних прав та інтересів заявника як громадянина України, суд вважає за можливе встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Амвросіївка Донецької області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Благодатне, Амвросіївського району Донецької області, задовольнивши тим самим заяву ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 256-259, 294,367 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Амвросіївка Донецької області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Благодатне, Амвросіївського району Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, що відповідає вимогам п. 1 ч. 8 ст. 367 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Тихомиров