Справа № 2-393/10
Провадження № 8/645/1/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Горпинич О.В.,

за участю секретаря судового засідання Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: сектор у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи: приватні нотаріуси Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання правочинів недійсними, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, якою просила скасувати рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.04.2010 року за нововиявленими обставинами та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В обґрунтування заяви посилалася на те, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.04.2010 року в задоволенні її позову до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними відмовлено, задоволено позов ОСОБА_2 до неї та членів сімї, яким вирішено виселити їх зі спірної квартири та зняти з реєстрації. Предметом зустрічної позовної заяви до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було визнання правочинів недійсними: довіреності на імя ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 21.04.2009 року, яка була вчинена під впливом помилки та договору купівлі продажу від 24.04.2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2. На момент винесення рішення судом не було взято до уваги, що Фрунзенським РВ розслідувалася кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 за вчинення дій, передбачених ст. 190 КК України, а саме: отримання майна шляхом обману та отримання права на майно шляхом обману. Цивільна справа не могла бути розглянута та вирішена по суті до вирішення кримінальної справи за фактом шахрайських дій по відношенню до ОСОБА_1. Вироком Апеляційного суду Харківської області від 24.12.2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки останній обманним шляхом заволодів правом розпоряджатися належним ОСОБА_1 майном. В даному випадку ця обставина є нововиявленою та тягне за собою скасування рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.04.2010 року та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

До судового засідання ОСОБА_1 не зявилася, через канцелярію суду подала заяву, якою просила розглянути заяву у її відсутності.

Інші учасники повідомлялися про час та місце розгляду заяви своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 365 ЦПК України, заява про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути заяву ОСОБА_1 у відсутності осіб, які брали участь справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, у звязку з чим, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали, додані до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-393/2010, вважає, що заява про перегляд рішення за нововиявленними обставинами задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_2, в червні 2009 року, звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ССГІРФО Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській обрості про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном квартирою 52 в будинку № 248-а по проспекту Московському у м. Харкові та виселення відповідачів з даної квартири.

В свою чергу, ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи: приватні нотаріуси ХМНО ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання правочинів довіреності на імя ОСОБА_4, ОСОБА_6 від 21.04.2009 року, договору купівлі продажу від 24.04.2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 недійсними, відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 в обґрунтування зустрічного позову зазначала, що стан її зору 4 діоптрії та читати без окулярів вона не може, в день посвідчення довіреності на імя ОСОБА_6 щодо прав на відчуження її квартири вона була без окулярів, українською мовою читати та одразу без перекладу розуміти не могла, нотаріусом не було розяснено змісту довіреності від 21.04.2009 року та ця довіреність на імя ОСОБА_6 була вчинена нею під впливом помилки. В разі доведення нотаріусом до її відома змісту правочину, вчиненого 21.04.2009 року, вона не вчинила би такої дії, оскільки іншого житла у неї та членів її родини немає, а передати право розпоряджатися її майном малознайомому ОСОБА_6 жодним чином не збиралася. При цьому, ОСОБА_1 посилалася на ст. 229 ЦК України.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.04.2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені та виселено ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1, зобовязано Сектор у СГІРФО Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області анулювати реєстрацію ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2. Даним рішенням у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи: приватні нотаріуси ХМНО ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання правочинів недійсними, стягнення моральної шкоди відмовлено.

Підставою перегляду судових рішень у порядку, передбаченому главою 4 Розділу V ЦПК України, можуть бути лише обставини, перелічені в ст. 361 цього Кодексу.

Як зазначено в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування цивільно-процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року (далі постанова Пленуму), нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п. 1, 2 ч. 2 ст.361 ЦПК України (на які посилається ОСОБА_1 у заяві), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що у встановленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму, обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Позивач просить переглянути рішення з посиланням на п.1 ч.2 ст. 362 ЦПК України так як, на її думку, існували істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Обовязковими умовами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України це юридичні факти, по перше, які існували на час розгляду справи і, по друге, які не були відомі і не могли бути відомі заявнику.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на вирок Апеляційного суду Харківської області від 24.12.2015 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Проте вирок Апеляційного суду Харківської області ухвалений 24.12.2015 року, тоді як рішення по даній цивільній справі ухвалено 14.04.2010 року, тобто на час вирішення справи вироку не існувало, але про сам факт здійснення шахрайських дій з боку ОСОБА_6, відносно ОСОБА_9, остання знала, під час вирішення цивільної справи, оскільки вона звернулася не тільки за захистом свого порушеного права до суду із відповідним позовом, але і до правоохоронних органів по порушення кримінальної справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 361 ЦПК України, на яку також посилається заявниця, підставою для перегляду рішення у звязку з нововиявленими обставинами є: встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

Так, вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року вирок суду першої інстанції скасований та ОСОБА_6 призначено покарання за ч. 3 ст. 190 КК України 7 років позбавлення волі.

Судом досліджували вищевказані вироки. Вироком суду першої інстанції встановлено вину ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 361 ЦПК України, даними вироками не встановлювалися.

Пунктом 4 постанови Пленуму передбачено, що, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не повязані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для предявлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що зазначені заявницею обставини не є нововиявленими, а є новими обставинами по справі та обвинувальний вирок суду не міг бути врахований судом при ухваленні судового рішення, так як його не існувало під час розгляду справи по суті. Наявність вироку є підставою предявлення нової вимоги, а не підставою перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

У пункті 17 Постанови Пленуму зазначено, що, виходячи зі змісту ст.ст. 364-1, 365 ЦПК, перевірка наявності підстав для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами або підстав для скасування судового рішення проводиться в одному судовому засіданні. Суд розглядає справу по суті спору з урахуванням встановлених судом нововиявлених обставин. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 365 ЦПК, за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами суд приймає нове судове рішення або ухвалою залишає її без задоволення.

Крім того, необхідно зауважити, що у вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2015 року зазначено, що злочинними діями ОСОБА_6 спричинено потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 190 700 грн. та цим вироком задоволено частково цивільний позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_6 на її користь 190 700 грн. матеріальної шкоди.

На підставі викладеного, в судовому засіданні не встановлено нововиявлених обставин для скасування рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2010 року, а обставини, на які посилається заявниця, як на нововиявлені, не є такими і не можуть бути визнаними судом такими.

Суд розглядає заяву про перегляд рішення суду у відповідності до вимог ст. 361 ЦПК України, яка містить вичерпний перелік підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, а зазначені позивачем в заяві обставини про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не є такими обставинами в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.361-366 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа сектор у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб Фрунзенського РВ ХМУ ГМУВС України в Харківській області про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи: приватні нотаріуси Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання правочинів недійсними, стягнення моральної шкоди - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -