Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2016 Справа №607/8343/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Книш Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області за участю третьої особи Тернопільської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до відповідача Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог вказують на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності членам колгоспного двору, а саме їм та померлій ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_7, та померлій ІНФОРМАЦІЯ_7. ОСОБА_8. Станом на день смерті ОСОБА_7 належало 2/7 спірного будинковолодіння (1/7 його частка, як члена колгоспного двору та 1/7 успадкована після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері - ОСОБА_6). Станом на день смерті ОСОБА_8, останній належало 3/7 спірного будинковолодіння (1/7 її частка, як члена колгоспного двору та 2/7 успадкованих після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка - ОСОБА_7). ОСОБА_8 за час життя склала заповіт згідно якого заповіла належну їй частку зазначеного житловий будинку позивачу ОСОБА_1, однак державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом оскільки в свідоцтві про право власності вказано, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить колгоспному двору який складається з семи членів головою якого є ОСОБА_6, а в інформаційній довідці виданій Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації зазначено, що даний будинок рахується за шести членами колгоспного двору. Тому позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на 3/7 частин спірного будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_8, а також право власності на 1/7 частину зазначеного будинку, як за членом колгоспного двору, а позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять визнати за ними право власності на зазначений будинок, як за членами колгоспного двору відповідно по 1/7 його частині, кожному. Також позивачі просять визнати за ними право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 у відповідних частках.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, однак подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засіданні не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, відносно вирішення позовних вимог покладається на думку суду.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Згідно довідки №59 виданої 13.02.1989р. виконавчим комітетом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_7 дійсно проживає в с. Смиківці разом з матір'ю ОСОБА_6, дружиною ОСОБА_8, дочкою ОСОБА_9 та дочкою ОСОБА_1, зятем ОСОБА_3 та онукою ОСОБА_10.

ОСОБА_7, 1934 р.н. та ОСОБА_8, 1939 р.н. перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.01.1958 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3, ОСОБА_11 15.05.1982 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та змінила прізвище на ОСОБА_3.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_5 ОСОБА_10 05.08.2006р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище на ОСОБА_12.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_6.

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_7, ОСОБА_13 14.09.1991 року уклала шлюб з ОСОБА_14 та змінила прізвище на ОСОБА_14.

Згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого 20.09.1988 року Виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів, житловий будинок АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, що складається з семи членів, головою якого є ОСОБА_6.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Смиківці, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_8.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_9, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області.

Як вбачається з довідки виданої 05.07.2016 року Смиковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, будинковолодіння АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності членам колгоспного двору, а саме: померлій ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_7, померлій ІНФОРМАЦІЯ_7. ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_9.

За умовами ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

13.12.2009 року секретарем виконкому Смиковецької сільської ради посвідчено заповіт, згідно якого ОСОБА_8 заповіла ОСОБА_1 належну їй частку житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною земельної ділянки для обслуговування даного житлового будинку.

В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час її смерті, тому, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що фактично прийняв спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. матері ОСОБА_6.

Таким чином на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, останньому належали 2/7 частин будинковолодіння АДРЕСА_1, а саме 1/7 його частка, як члена колгоспного двору та 1/7 частка успадкована після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері - ОСОБА_6).

Оскільки на час смерті ОСОБА_7 разом з ним проживала дружина ОСОБА_8, тому згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України останння успадкувала належні померлому ОСОБА_7 2/7 частин будинковолодіння АДРЕСА_1.

Таким чином на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8, останній належали 3/7 частин будинковолодіння АДРЕСА_1, а саме 1/7 її частка, як члена колгоспного двору та 2/7 частин успадкованих після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно технічного паспорта виданого 26.01.2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, житловий будинок АДРЕСА_1 має загальну площу 90,6 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст. 1268 ЦК України).

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 03.02.2016 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 оскільки в свідоцтві про право власності вказано, що вищевказаний житловий будинок належить на праві приватної власності ОСОБА_6, а в інформаційній довідці виданій Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації зазначено, що даний будинок рахується за шести членами колгоспного двору в тому числі і ОСОБА_8

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

У відповідності до ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідного до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивачів, яке підлягає захисту шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 3/7 частин житлового будинку №16, загальною площею 90,6 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 та визнання за позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності на житловий будинок №16, загальною площею 90,6 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, як за членами колгоспного двору, а саме по 1/7 частині зазначеного будинковолодіння кожному.

Одночасно в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 слід відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази наявності земельного спору між позивачами та відповідачем, а відтак дані вимоги є передчасними і можуть бути предметом судового розгляду виключно після відмови відповідача передати у власність позивачів земельну ділянку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 370, 372, 392, 1216, 1268 Цивільного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/7 частин житлового будинку №16, загальною площею 90,6 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частину житлового будинку №16, загальною площею 90,6 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 як за членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/7 частину житлового будинку №16, загальною площею 90,6 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 як за членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/7 частину житлового будинку №16, загальною площею 90,6 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 як за членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/7 частину житлового будинку №16, загальною площею 90,6 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 як за членом колгоспного двору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяР. М. Грицак