Справа № 133/3131/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.04.2016 року

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Сєчко В.Л.

при секретарі Паращенко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинковолодіння , -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради , ОСОБА_3 про визнання права власності на 64/100 житлового будинку , розташованого по вул. Будьонного,39 в с.Білопілля , Козятинського району , Вінницької області. Свої вимоги мотивувала тим, що з 06 серпня 1967 року по грудень 2000 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 , до його офіційного розірвання з видачею відповідного свідоцтва органом реєстрації актів цивільного стану. За час спільного проживання вони за спільні кошти побудували житловий будинок по вул.. Будьонного, 39 в селі Білопілля Козятинського району та літню кухню , погріб , 3 сараї , навіс , жомову яму .

Після розлучення з чоловіком вона за свої кошти зробила ґанок з козирком, колодязь, поставила ворота, хвіртку, загородила територію будинку огорожею № 1 та № 4, згідно технічного паспорта на будинковолодіння.

01 лютого 2010 року помер її колишній чоловік , ОСОБА_4 , який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкоємцем на майно ОСОБА_4 за заповітом являється ОСОБА_3 , а тому право на будинкволодіння має вона та ОСОБА_3 по ? частині кожна . Оскільки вона за власні кошти після розлучення з ОСОБА_4 зробила будівельні роботи на суму 50521 грн , тому її частка становить 64 відсотки . При житті ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на житловий будинок не отримувалось , зарас його не можливо отримати в звязку з тим , що не виділені частки .

Позивачка в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує частково та просить визнати за нею право власності на ? частину будинковолодінння , справу просить розглянути у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Козятинського району Вінницької області в судове засідання не зявився. Подав суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася. Подала суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу у її відсутності.

Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 06 серпня 1967 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , відповідно до ОСОБА_5 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.9) , який було розірвано в грудні 2000 року , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ТП №043480 (а.с.8).

За час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за спільні кошти побудували житловий будинок по вул.. Будьонного, 39 в селі Білопілля Козятинського району та літню кухню , погріб , три сараї , навіс , жомову яму , відповідно до технічного паспорту ( а.с.16,23).

Після розірвання шлюбу позивачка за свої кошти зробила ґанок з козирком, колодязь, поставила ворота, хвіртку, загородила територію будинку огорожею № 1 та № 4, згідно технічного паспорта на будинковолодіння (а.с.16).

01 лютого 2010 року помер ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП №137518 (а.с.7).

Спадкоємцем майна ОСОБА_4 являється ОСОБА_3 , відповідно до заповіту посвідченого секретарем Закутинецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області 06 листопада 2009 року та зареєстрованого в реєстрі за № 27, яка спадщину прийняла, звернувшись до Бердичівської державної ноторіальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи .

Відповідно до ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Виходячи з наведено , що майно здобуте в період шлюбу , знаходилось у спільні сумісні власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та частка кожного становить ? .

Позивачка та ОСОБА_4 не звертались за отриманням свідоцтва про право власності на будинок, зарас позивачка не може оформити свої права, оскільки не виділені частки співвласників будинку.

Те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , розташований по вул. Будьонного,39 в с.Білопілля Козятинського району , Вінницької області дійсно належав померлому ОСОБА_4 підтверджується проектом зубудови земельної ділянки забудовника (а.с.26), випискою з рішення №371 від 28 листопада 1984 року виконкому Козятинської районної Ради «Про дозвіл на забудову будинку індивідуального житлового будинку» (а.с.28) , актом виносу в натурі меж земельної ділянки (а.с.29), схемою виносу меж земельної ділянки (а.с.30), рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 30 липня 2005 року №27 про порядок оформлення права власності (а.с.32), а також відповідно до записів погосподарської книги №2 ОСОБА_2 сільської ради , особовий рахунок №0115-1 за померлим ОСОБА_4 рахується житловий будинок розташований по вул. Будьонного,39 в с.Білопілля,Козятинського району , Вінницької області (а.с.33) . Рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 01 квітня 1994 року передано у приватну власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею площею 0,77 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель ;0,52- для ведення особистого підсобного господарства (а.с.32). Державний акт присадибну земельну ділянку не виготовлявся.

Рішенням про відмову у задоволенні заяви №28570727 від 03 березня 2016 року державний реєстратор відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в звязку з неможливістю встановлення частки , що належить ОСОБА_1

Відповідно до ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Виходячи з наведено , що майно здобуте в період шлюбу , знаходилось у спільні сумісні власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та частка кожного становить ? .

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд приходить до висновку, що позивачка набула право власності на ? частину вказаного будинку.

На підставі наведеного та керуючисьст. 22 КпШС, ст.60СК УКраїни , ст.328 ЦК України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з погосподарськими будівлями , що розташований по вул.Будьонного, 39 в с. Білопілля, Козятинського району, Вінницької області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд в 10 денний строк з моменту отримання сторонами копії рішення .

Суддя підпис- ОСОБА_5

З оригіналом вірно.

Суддя Секретар

Дата документу 06.04.2016 року