Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року м. Первомайськ

Справа :484/40/16-ц

Номер провадження : 2/484/898/16

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі

судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Левицької І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про поділ спільного майна подружжя

встановив :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач) про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що 27.07.1978 р. між ним та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням суду від 20.05.2015 р. розірвано. Під час перебування у шлюбі сторони придбали квартиру № 12 в будинку № 1, корпус № 2 по вул. Гвардійській м. Первомайськ Миколаївської області, право власності на яку зареєстровано за відповідачем. Ураховуючи те, що зазначене нерухоме майно було придбано сторонами під час перебування у шлюбі, просить визнати за ним право власності на ? частку вищезазначеного майна.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі; просили його задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні визнали позов в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Між позивачем та відповідачем 27.07.1978 р. було укладено шлюб, який рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.05.2015 р. розірвано; рішення набрало законної сили 03.06.2015 р.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.01.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, відповідач придбала квартиру № 12 в будинку № 1, корпус № 2 по вул. Гвардійській м. Первомайськ Миколаївської області. Право власності на зазначене майно зареєстровано 26.01.2001 р. в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації за відповідачем; реєстровий № 12766.

Сторони не заперечують, що зазначене майно є їх спільною сумісною власністю, однак домовленості щодо поділу майна між ними не досягнуто.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частиною 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що квартира № 12 в будинку № 1, корпус № 2 по вул. Гвардійській м. Первомайськ Миколаївської області є спільною сумісною власністю сторін у справі; про поділ майна за взаємною згодою сторони не домовились, тому вимога позивача про визнання за ним права власності на ? частку зазначеного нерухомого майна, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 368, 372 ЦК України, ст. ст. 60, 61, 69-71 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 209, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити в повному обсязі;

визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на ? частку трикімнатної квартири № 12 в будинку № 1, корпус № 2 по вул. Гвардійській м. Первомайськ Миколаївської області;

стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати на сплату судового збору в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Ю. Фортуна