провадження 2/389/1055/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Українського В.В.

при секретарі Василенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам'янка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, про відшкодування моральної шкоди, заподіяної образами та поширенням завідомо неправдивих відомостей, що ганьблять честь, гідність та ділову репутацію, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3М.Ю, в якому просить зобовязати останнього припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації щодо ОСОБА_1 та стягнути 10000 гривень моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що на початку вересня 2015 року до дому ОСОБА_1 прийшла комісія у складі завідуючої сектором Олександрівської міжрайонної фінансової інспекції, працівника вказаної інспекції та трьох депутатів Іванковецької сільської ради, один з яких ОСОБА_3. Останній ображав ОСОБА_1 щодо умов її життя та поширював неправдиві відомості начеб то вона знищила будинок культури сільської ради. Після того, як позивачка вигнала відповідача зі свого будинку за непристойну поведінку, він поширював неправдиві відомості серед інших людей, які знаходилися на вулиці, в тому числі біля магазинів. Вказаними діями відповідач завдав їй моральної шкоди, яка полягає в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, важким душевним стресом. Позивачу доводиться пояснювати та спростовувати неправдиві відомості поширені щодо неї. У позивача погіршився сон та самопочуття. Ділова репутація повязана з тим, що ОСОБА_1В.є головою громадської організації сільських інвалідів «Промінь надії», вже довгий час намагається організувати та поліпшити на краща життя громади села Іванківці, односельчани знають її як порядку людину, тому вона важко прийняла образи від відповідача, який до того ж являється депутатом сільської ради.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, посилаючись на заперечення, відповідно до якого відповідач не визнає вимоги позову. Вказала, що відповідач не поширював відносно позивача неправдивих відомостей. ОСОБА_1 сама сказала про нецільове використання бюджетних кошова та руйнування будинку культури сільської ради .В чому саме полягає поширення неправдивих від остей позивач не довела та вказала які саме відомості визнаються такими, що порочать її честь і гідність, не визначила спосіб спростування і строк, протягом якого воно має бути здійснене.

Свідки в попередніх судових засіданнях заперечили поширення ОСОБА_3 неправдивих відомостей, що порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що на початку вересня 2015 року між сторонами виникла конфліктна ситуація, про що сторони не заперечують. Однак, в судовому засіданні не встановлено поширення ОСОБА_3 неправдивих відомостей, що порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1

Відповідно до ст..297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Положеннями ст. 277 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

До відомостей, що можуть бути спростовані в передбаченому законом порядку, відноситься інформація, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо).

Згідно зі ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання які не містять фактичних даних, зокрема, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Тобто, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які були вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України в п. 15 постанови №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги позивача про зобовязання припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності ділової репутації - задоволенню не підлягають, так як не доведені такі дії в судовому засіданні.

Вимога про стягнення моральної шкоди також не підлягає задоволенню, так як не встановлено та не доведено в судовому засіданні дії, що могли її спричинити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 28,32, 40 Конституції України, ст.ст. 277, 280, 297 ЦК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, про відшкодування моральної шкоди, заподіяної образами та поширенням завідомо неправдивих відомостей, що ганьблять честь, гідність та ділову репутацію - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Кіровоградської області через Знам'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а сторонами, що не були присутніми в судовому засіданні, - з дня отримання його копії.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4