АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5108/16 Справа № 208/8782/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Івченко Т. П. Доповідач - Болтунова Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Тамакулової В.О.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом та просила визнати недійсним кредитний договір № 014/08-11/099/1-08Д від 08.07.2008 року, який був укладений між нею та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є відповідач, і за яким банк надав їй кредит в розмірі 32000 доларів США зі сплатою 15% річних строком по 07.07.2015 року.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено. (а.с.33)

З таким рішенням не погодилась позивач, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи, просила його скасу

вати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.(а.с.37)

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що 08 липня 2008 року між «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є відповідач, та ОСОБА_2було укладено кредитний договір № 014/08-11/099/1-08Д , відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 32000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення коштів по 07 липня 2015 року.

Узабезпечення виконання зобов*язань, 08.07.2008 року між сторонами був укладений договір іпотеки № 014/08-11/099-08/1, за яким позивач передала відповідачу в іпотеку нерухоме майно - будинок № 53 по вул. Леонтовича, у м. Дніпроджержинську Дніпропетровської області.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просила визнати зазначений кредитний договір недійсним, посилаючись на те, що їй відповідачем не була надана у письмовій формі достовірна інформація, яка могла вплинути на її свідомий вибір, а саме: тип процентної ставки; орієнтована сукупна вартість кредиту й вартість послуги з оформленням кредитного договору; строк, на який кредит може бути отриманий; варіанти повернення кредиту і його умови; необхідність здійснення оцінки майна, якщо оцінка необхідна, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків і державні субсидії, на які споживач має право, або вказівка, від кого він може одержати докладну інформацію; ціна продукції, що не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та постанові правління Національного банку України № 168 від 10 травня 2007 року; зміст кредитного договору суперечить ч.2 ст.11,ст. 18 вказаного закону, а також не містить жодних умов, які б регулювали відповідальність відповідача. (а.с.1-3,14-15)

Ухвалюючи рішення про відмову у позовних вимогах, суд першої інстанції виходив з двох підстав, а саме: з їх необґрунтованості та недоведеності, а також пропуску позивачем строку позовної давності, рахуючи початок строку, згідно до загальних підстав, з часу його укладання. (а.с.34)

Проте з такими висновками у повному обсязі погодитись не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір був укладений між сторонами за ініціативи ОСОБА_2 у 2008 році. До підписання спірного кредитного договору позивач мала час для ознайомлення з усіма його умовами, а після підписання була не позбавлена можливості відкликати свою згоду на його укладення, але своїм правом не скористалась.

Відповідно до ст.ст.526, 530, 610 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, згідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першоютретьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зматеріалів справи видно, що кредитний договір був підписаний позивачем, остання отримала грошові кошти, на протязі тривалого часу виконувала умови кредитного договору. З усіма умовами кредитування, які викладені в договорі, сторони погодилися і підписали їх без будь-яких застережень чи розбіжностей та підтвердили, що вони є істотними і підлягають виконанню в порядку передбаченому договором.

Отримуючи кредит в іноземній валюті, ОСОБА_2 не пред'являла до відповідача вимог щодо зміни умов кредитування, порядку та строків сплати кредиту.

Вказані істотні умови договору чітко викладені в ньому, а його форма і зміст відповідають вимогам ст.203 ЦК України.

За положеннями статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов*язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов*язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов*язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну ;договору, таке положення може бути змінене або визнаненедійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції не встановив будь-яких порушень прав позивача з боку банку при укладені спірного договору , які б ставили під сумнів його дійсність в цілому або окремих пунктів.

Посилання ОСОБА_2 на те, що в момент укладання кредитного договору, відповідач порушив її права, як споживача, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги.

Висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову про визнання кредитного договору недійсним, за його необґрунтованістю та недоведеністю є правильним, відповідає вимогам закону та ґрунтуються на фактичних обставинах справи. А отже судове рішення, в цій частині, залишається без змін.

Відповідно до роз*яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», суд встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, з підстав пропуску строку позовної давності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції припустився помилкового висновку.

Разом з тим, такий висновок не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, з урахуванням вищевикладених обставин, а підлягає виключенню з його мотивувальної частини.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що рішення суду в цій частині підлягає зміні, з виключенням з його мотивувальної частини зазначену підставу.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог за пропуском строку позовної давності змінити, виключивши цю підстави з його мотивувальної частини.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: