ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/14/16-ц р.
03.03.2016 року смт. Золочів
Золочівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого: судді Юхименко О.М.,
при секретарі: Озерській Ю.М,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Золочівський районний сектор головного управління ДМС у Харківській області про визнання особи втратившої право користування житловим приміщенням та про зняття його з реєстраційного обліку, -
12.01.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Золочівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1 , а також просив зобов'язати Золочівський РС ДМС України у Харківській області зняти останнього з реєстраційного обліку.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно до свідоцтва про право власності від 30.06.1998 року№ 379-П, він є власником квартири, розташованої за адресою смт:Золочів АДРЕСА_1, де постійно проживає з дружиною ОСОБА_3, синами ОСОБА_4,ОСОБА_5, та онуком ОСОБА_6 У квартирі також є зареєстрована колишня невістка - відповідач по справі ОСОБА_2 Проте остання за вказаною адресою не проживає з грудня 2014 року, речей її у будинку не має, витрат на утримання будинку не несе .На даний час місцезнаходження ОСОБА_2 йому не відомо. В зв'язку з чим позивач вважав, що порушуються його права як власника.
В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує з наведених у позові мотивів, просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечуває.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася. Відповідно до ст. 76 ч.9 ЦПК України, відповідач ОСОБА_2 була викликана до Золочівського районного суду шляхом розміщення відповідного оголошення в обласній газеті „Слобідський Край" №21 від 18.02.2016р., що відповідає розпорядженню Кабінету Міністрів України "Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2013 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме" від 26.12.2012 року № 1065-р. Таким чином, ОСОБА_2 вважається повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином.
Представник третьої особи - завідувач ДМС України ГУДМС Українив Харківській області Золочівський районний сектор В.О. Сосновик надіслала заяву про слухання справи без її присутності, за наявними в матеріалах справи доказами.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено,що згідно до свідоцтва про право власності від 30.06.1998 року№ 379-П, ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою смт:Золочів АДРЕСА_1.( а.с.6).
Згідно з інформацією, наданою АДП ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .( а.с.23).
Відповідно до будинкової книги, щодо прописки громадян, проживаючих за адресою:АДРЕСА_1, ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою.( а.с.11-16).
Відповідно до рішення Золочівського районного суду Харківської області від 27.03.2015 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, зареєстрований 12.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 74 - розірвано.( а.с.17). Згідно рішення Золочівського районного суду Харківської області від 23.07.2015 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком - ОСОБА_5.( а.с.19-20).
З наданої суду довідки від 26.11.2015 року, підписаною депутатом Золочівськоїселищної ради Бондаренком Є.В. вбачається, що ОСОБА_2 з грудня 2014 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.21).
При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ст.ст. 15, 23, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР. Крім того, основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною її національного законодавства відповідно до положень статті 9 Конституції України.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Згідно з положеннями ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У ч. 1 ст. 317 ЦК України закріплено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Однак, як зазначено в ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов ' язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству.
Статтею 405 ЦК України окреслено право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом. Так, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
У ст. 72 ЖК УРСР зазначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .Проте з грудня 2014 року є відсутньою за цією адресою, житлом не цікавиться, не несе витрати на його утримання, чим порушує права власника будинку ОСОБА_5 Доказів наявності домовленості між ОСОБА_5 та ОСОБА_2. щодо відсутності останньої у будинку суду не надано, у зв'язку з чим, в розумінні положень ч. 2 ст. 405 ЦК України суд вважає, що ОСОБА_2, втратила право користування вказаним житлом.
На підставі викладеного, та керуючись вказаними положеннями матеріального закону та положеннями та ст. ст. 10,11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1 , зі зняттям останньої з реєстраційного обліку у вказаному домоволодінні.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду в десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

Суддя: Юхименко О.М.

.