"14" березня 2016 р.
Справа №150/859/15-ц
Провадження по справі №2/150/8/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Діденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_1 з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги для утримання неповнолітньої дитини не надає.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримує, просить їх задоволити та стягувати з відповідача аліменти для утримання неповнолітньої доньки в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково, зазначивши, що не має реальної можливості сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень, оскільки, у нього мінливий дохід, крім того, не має можливості працювати, оскільки, у 2015 році хворів, був прооперований, а у січні 2016 року переніс бронхопневмонію. З огляду на зазначене погоджується сплачувати аліменти для утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З*ясувавши позицію сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітня донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а. с. 5/, яка проживає з матір*ю та перебуває на її утриманні /а.с. 6/.

В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу для утримання неповнолітньої дитини.

Обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття закріплений частиною 2 статті 51 Конституцією України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. В разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку за ч.3 ст.181 цього Кодексу.

Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, а не солідарним.

Частиною 1 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, №789 встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч.2 ст.27 Конвенціїї ООН).

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України / із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22.09.2005 року, № 2901 - 4 / мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VIII затверджено прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за інших обставин, що мають істотне значення.

Позивач просить стягувати з відповідача тверду грошову суму для утримання неповнолітньої доньки в розмірі 2000 гривень щомісячно, що не визнається відповідачем в судовому засіданні, оскільки, не має реальної можливості сплачувати зазначену суму у зв*язку із відсутністю постійного та регулярного заробітку, тому погоджується сплачувати аліменти для утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення із відповідача аліментів.

Відповідачем доведено свої заперечення щодо розміру аліментів, які просить стягувати позивач (2000 гривень щомісячно), відсутність у нього постійного та регулярного заробітку, який би дав можливість сплачувати обумовлену суму аліментів.

Крім того, відповідач як на підставу свої заперечень проти вимог позивача щодо стягнення аліментів для утримання неповнолітньої доньки в розмірі 200 гривень, посилається на те, що не має можливості працювати, оскільки, у 2015 році хворів, був прооперований, а у січні 2016 року переніс бронхопневмонію.

Такого роду твердження відповідача не можуть бути взяті до уваги, оскільки, вони належним чином не доведені та не підтверджені, надані відповідачем виписки з медичної картки належним чином не завірені, що викликає сумнів у їх походженні та достовірності.

При вирішенні питання щодо способу виконання відповідачем, як батьком, обов*язку утримувати неповнолітню дитину, суд бере до уваги те, що відповідач ніде не працює, у нього відсутній постійний та регулярний дохід, що визнається в судовому засіданні ОСОБА_2 За вказаної обставини суд дійшов висновку про недоцільність присудження аліментів у частці від доходу відповідача. З огляду на нерегулярність, мінливість доходу відповідача, суд вважає, що стягненню підлягають аліменти для утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі.

Оцінюючи в сукупності вище зазначені обставини, суд, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, затвердженого статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року, № 80-VIII, для дітей віком до 6 років та дітей віком від 6 до 18 років, приходить до висновку, що обґрунтованим і справедливим буде розмір аліментів на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення щодо стягнення аліментів до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

На підставі ст., ст. 105, 110, 112, 235 ч.8, 180, 182, 184 СК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 84, 88, 212-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти для утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 /шістсот/ гривень з індексацією відповідно до закону, починаючи з 12.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 487 /чотирьохсот вісімдесяти семи/ гривень 20 копійок.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: Цимбалюк Л.П.