Справа №125/486/16-ц
Провадження №2-о/125/38/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Єрмічової В.В.,

народних засідателів: Бурятинської Н.І., Матковської Н.Ю.

при секретарі судового засідання Грабчак І.О.,

з участю: прокурора Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_1, заявника - лікаря-психіатра КУ "Барська центральна районна лікарня" ОСОБА_2, особи, щодо якої вирішується питання про продовження психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3, його представника адвоката ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву лікаря-психіатра КУ "Барська центральна районна лікарня" ОСОБА_2 про продовження ОСОБА_3 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку,

встановив:

Заявник - лікар-психіатр КУ "Барська центральна районна лікарня" ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про продовження ОСОБА_3 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_3 з 07 червня 2002 року перебуває під диспансерним наглядом лікаря-психіатра КУ "Барська центральна районна лікарня" через психічне захворюванням з встановленим діагнозом: шизофренія параноїдна форма, безперервний тип перебігу, помірний параноїдний тип дефекту. ОСОБА_3 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в Вінницькій обласній психіатричній лікарні ім.Ющенка. Згідно рішень Барського районного суду Вінницької області від 28 березня 2013 року та від 29 серпня 2015 року ОСОБА_3 продовжувалась амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку. 25 листопада 2015 року ЛКК ВОПНЛ ім.Ющенка рекомендовано продовжити ОСОБА_3 амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку. Згідно висновку Медико-соціальної експертної комісії, після стаціонарного лікування з 25 вересня 2015 року по 26 лютого 2016 року в Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні 12 відділення, ОСОБА_3 визнаний інвалідом другої групи безстроково. На даний час ОСОБА_3 підтримуюче лікування самостійно не приймає, продовжує висловлювати маячні ідеї відношення, маячні ідеї релігійного змісту. Оскільки у разі припинення психіатричної допомоги наступить погіршення психічного стану ОСОБА_3, тому лікар-психіатр КУ "Барська центральна районна лікарня" ОСОБА_2 просить продовжити ОСОБА_3 амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку

Заявник - лікар-психіатр КУ "Барська ЦРЛ" ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлену вимогу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_1 вважає, що є усі підстави для задоволення заяви про продовження ОСОБА_3 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Особа, щодо якої вирішується питання про продовження психіатричної допомоги у примусовому порядку - ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення заяви про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки вважає себе цілком здоровим.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4, який діє на підставі доручення від 23 березня 2016 року, щодо задоволення заяви про продовження ОСОБА_3 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з ч.2 ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

Згідно з ч.4 ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не рідше одного разу на шість місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу" у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад шість місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу" заява лікаря-психіатра, зокрема, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи.

У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад шість місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги.

Так, відповідно до постанови Барського районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2009 року задоволено подання слідчого СВ Барського РВ УМВС України у Вінницькій області та надано дозвіл на поміщення ОСОБА_3 в Міжобласний центр судово-психіатричної експертизи Вінницького психоневрологічної лікарні ім.Ющенка для проведення судової психолого-психіатричної експертизи (а.с.21).

Відповідно до постанови Барського районного суду Вінницької області від 26 листопада 2010 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.297 КК України, госпіталізовано до психіатричного закладу із загальним режимом нагляду (а.с.22).

Відповідно до постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 13 серпня 2012 року ОСОБА_3 змінено раніше застосовані примусові міри медичного характеру у відділенні звичайним наглядом та переведено для подальшої амбулаторної допомоги у примусовому порядку за місцем його проживання (а.с.23).

Згідно рішень Барського районного суду Вінницької області від 25 листопада 2013 року та 30 липня 2014 року ОСОБА_3 продовжено амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку (а.с.24-27).

Вказаними рішеннями суду встановлено, що з 07 червня 2002 року ОСОБА_3 перебуває під диспансерним наглядом лікаря-психіатра КУ "Барська центральна районна лікарня". Неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в Київській психіатричній лікарні ім.Павлова, психіатричному відділенні КУ "Барська ЦРЛ", Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні №2. ОСОБА_3 хворіє психічним захворюванням з встановленим діагнозом: шизофренія параноїдна форма, безперервний тип перебігу, помірний параноїдний тип дефекту.

Лікарем-психіатром КУ "Барська центральна районна лікарня" ОСОБА_5 було запропоновано ОСОБА_3 дати згоду на нагляд та амбулаторне лікування, однак останній згоди на це не надав.

Згідно висновку лікарняно-консультативної комісії ЛКК КЗ "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім.акад.О.І.Ющенка" №131 від 25 листопада 2015 року ОСОБА_3 за станом психічного здоров`я потребує продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги як заходу медичного характеру (а.с.3).

Встановлено, що захворювання ОСОБА_3 носить хронічний характер з частими загостреннями та періодичними психотичними станами і потребує постійного амбулаторного лікування, останній підтримуючого лікування самостійно не приймає, продовжує висловлювати маячні ідеї та у разі припинення надання психіатричної допомоги може наступити погіршення його психічного стану. Останній проінформований про свій стан та необхідність продовження курсу лікування. ОСОБА_3 потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку без його усвідомленої згоди, оскільки він має тяжкий розлад у формі зазначеного діагнозу, в силу якого змінюється його поведінка і він може заподіяти значну шкоду своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги.

За таких підстав, суд вважає за необхідне заяву лікаря-психіатра КУ "Барська центральна районна лікарня" ОСОБА_2 про продовження ОСОБА_3 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку задовольнити.

Керуючись ст.ст.5,10,60,212,213, ч.1 ст.279,281-286 ЦПК України, ч.ч.2,4,5 ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу населенню" від 22 лютого 2000 року №1489-III зі змінами та доповненням, суд

вирішив:

Заяву лікаря-психіатра КУ "Барська центральна районна лікарня" ОСОБА_2 про продовження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю с.Комарівці, вулиця 50-річчя Жовтня, б.19 Барського району Вінницької області, амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 амбулаторну психіатричну допомоги у примусовому порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:

Народні засідателі: Бурятинська Н.І.

ОСОБА_6