Ухвала

іменем україни

16 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

Фаловської І.М., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_3, третя особа - Відкрите акціонерне товариство національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про відшкодування шкоди в порядку регресу, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Подільського районного суду м. Києва від

04 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від

03 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (далі - ПАТ «СК «Країна») звернулося до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 19 березня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки Nissan Armada, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки Subaru, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Постановою Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вказаній ДТП. У результаті пригоди застрахований автомобіль ОСОБА_4 отримав механічні пошкодження.

На час вчинення ДТП транспортний засіб Nissan Armada, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить потерпілому ОСОБА_4, був застрахований у ПАТ «СК «Країна» на підставі договору добровільного страхування від 25 червня 2012 року.

Посилаючись на те, що ПАТ «СК «Країна» сплатила потерпілому страхове відшкодування у розмірі 31 755 грн, а Відкрите акціонерне товариство національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі ‒ ВАТ НАСК «Оранта»), в якому застрахував свою цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3, сплатило позивачеві страхове відшкодування лише на суму 16 023 грн 07 коп., позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу 15 732 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «СК «Країна» просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 19 березня 2013 року сталася ДТП за участю автомобіля марки Nissan Armada, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки Subaru, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вказаній ДТП.

У результаті пригоди автомобіль ОСОБА_4 отримав механічні пошкодження.

На час вчинення ДТП транспортний засіб Nissan Armada, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить потерпілому ОСОБА_4, був застрахований у ПАТ «СК «Країна» на підставі договору добровільного страхування від 25 червня 2012 року.

16 травня 2013 року ПАТ «СК «Країна» виплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 31 755 грн.

Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» з лімітом за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000 грн, із нульової франшизою.

29 серпня 2013 року ВАТ НАСК «Оранта» сплатило позивачеві страхове відшкодування на суму 16 023 грн. 07 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що сума матеріальної шкоди знаходиться у межах ліміту відповідальності за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а рахунок-фактура не підтверджує розмір реально понесених витрат на ремонт автомобіля.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Проте ухвала апеляційного суду зазначеним нормам процесуального права не відповідає з огляду на наступне.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року у зазначеній цивільній справі було скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав того, що апеляційний суд не врахував та не надав належної оцінки посиланням позивача на те, що ВАТ НАСК «Оранта» виплатило позивачеві страхове відшкодування, а різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням повинна відшкодувати винна особа, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» висновки та мотиви, з яких скасовано рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Висновками та мотивами, з яких скасовано рішення, необхідно вважати положення мотивувальної та резолютивної частин ухвали суду касаційної інстанції щодо наявності передбачених статтею 338 ЦПК України підстав для скасування судового рішення і передачі справи на новий розгляд та їх кваліфікації процесуальним законодавством як таких.

Згідно із ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

При новому розгляді справи суд апеляційної інстанції в порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України не врахував висновків колегії суддів суду касаційної інстанції, не встановив фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, належним чином не виконав вимог ухвали суду касаційної інстанції, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: О.В. Кафідова

В.М.Колодійчук

І.М.Фаловська

О.В.Умнова