Дата документу 25.02.2016
Справа № 334/6102/15-ц
Провадження № 2/334/207/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Лисенко Л.І.,

при секретарі Матвієнко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Служба (управління) у справах дітей по Ленінському району м.Запоріжжя, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним, вказавши в заяві, що в квартирі АДРЕСА_1 був зареєстрований та проживав її син, ОСОБА_2.

Вищевказана квартира належала ОСОБА_4 1/2 частка квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2163, виданого 21 жовтня 1998 року Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради, 1/2 частка квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованим в реєстрі за № 1-4377 після смерті матері, ОСОБА_6. 15.01.2013 року ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою), просив визнати свого сина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2013 року в задоволенні вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: Управління державної міграційної служби України в Запорізький області, МКП «Основаніє», відділ по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 16 квітня 2013 року рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05 лютого 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені, визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2013 року скасовано рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 16 квітня 2013 року, а рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2013 року залишено без змін.

19.04.2013 року ОСОБА_4 продав квартиру ОСОБА_3

Оскільки право на проживання та реєстрацію неповнолітнього сина ОСОБА_2 було порушено, просить визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 недійсним.

Адвокат ОСОБА_7, який представляє інтереси ОСОБА_3, у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, пояснив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 19.04.2013 року його довірителька є новим власником спірної квартири, а тому реєстрація ОСОБА_2 у квартирі буде порушувати її майнові права. Підстав для визнання угоди недійсною немає, ОСОБА_8 не є стороною договору, на даний час ОСОБА_3 зробила в квартирі ремонт, користується нею третій рік.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, за останнім відомим місцем проживання не перебуває, місце його знаходження не відомо.

Третя особа: Служба (управління) у справах дітей по Ленінському району м.Запоріжжя позов підтримав.

Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про день і час судового засідання повідомлена, заперечень на позов не надала.

Вислухавши пояснення представників позивачки та відповідачки, думку представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.01.2013 року ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою), просив визнати свого сина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2013 року в задоволенні вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: Управління державної міграційної служби України в Запорізький області, МКП «Основаніє», відділ по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 16 квітня 2013 року рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05 лютого 2013 року скасовано та ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені, визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2013 року скасовано рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 16 квітня 2013 року, а рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2013 року залишено без змін.

Після постановлення рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області 16 квітня 2013 року, а саме 19.04.2013 року спірну квартиру було продано.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 19.04.2013 року ОСОБА_3 набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину, є недодержання в момент його вчинення стороною чи сторонами вимог, які встановлені, зокрема в ст.203 ЦК, згідно до якої зміст правочину не може суперечити ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. В момент укладення договору неповнолітній ОСОБА_2 не був зареєстрований у спірній квартирі. Договір купівлі-продажу було виконано - ОСОБА_4 отримав гроші та звільнив квартиру, а ОСОБА_3 переїхала у придбану квартиру.

Згідно із положеннями ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Позивачка ОСОБА_1, яка виступає в інтересах неповнолітнього, не була учасником даного договору, але вважає, що її право порушено і воно може бути відновлено шляхом визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та повернення сторін цього правочину до первісного стану, та реєстрацією ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в квартирі батька ОСОБА_4 Але в судовому засіданні встановлено, що місцезнаходження та реєстрація батька неповнолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_4 на теперішній час відсутня, його місце проживання невідоме. Мати неповнолітнього мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, де також мешкає неповнолітній. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 З 2008 року та по теперішній він не мешкає у спірній квартирі, і будь якого відношення до родини ОСОБА_3 не має. Ці обставини встановлені у справі № 6/334/209/2015 і зазначені в ухвалі Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.05.2015р.

Таким чином, суд вважає, що підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 немає.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.29, 203, 215 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Служба (управління) у справах дітей по Ленінському району м.Запоріжжя, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Лисенко Л. І.