Справа № 683/549/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 була рідною матір»ю для ОСОБА_3, а для неї - рідною бабою, а також визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в КСП ім. Лесі Українки с. Лажева Старокостянтинівського району Хмельницької області у розмірі 3,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її баба ОСОБА_2 Оскільки вона є єдиним спадкоємцем першої черги по закону після смерті баби, тому має право на спадщину, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) в КСП ім. Лесі Українки с. Лажева у розмірі 3,66 в умовних кадастрових гектарах. Однак, оформити свої спадкові права вона не в змозі, оскільки документально не може підтвердити родинні відносини із бабою, а також через те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) видано на ім»я баби вже після її смерті, через що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задоволити.

Відповідач - Баглаївська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, подавши заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз»ясень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. (ч.1 та ч.2 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.549 цього Кодексу спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 Після її смерті фактично в управління та розпорядження спадковим майном вступила її онука ОСОБА_1, батько якої ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто до відкриття спадщини. Отже, ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року є спадкоємцем за законом за правом представлення, й в силу ст.549 цього Кодексу вважається такою, що прийняла спадщину.

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_2, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, актовим записом про народження ОСОБА_3 №16 від 07 липня 1954 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_1, актовим записом про шлюб ОСОБА_1 №243 від 04 жовтня 1997 року, в якому вона змінила прізвище на ОСОБА_1, свідоцтвом про розірвання шлюбу, згідно якого позивачка залишила собі прізвище ОСОБА_1, свідоцтвом про шлюб, в якому позивачка змінила прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1; довідкою виконкому Баглаївської сільської ради №972 від 29 грудня 2015 року про те, що ОСОБА_1 з 27 серпня 1996 року вступила в управління та розпорядження спадковим майном після смерті баби ОСОБА_2, матеріалами спадкової справи №11/2016, яка заведена 14 січня 2016 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2

Таким чином, досліджені письмові докази вказують на те, що ОСОБА_1 є рідною онукою ОСОБА_2 та єдиним її спадкоємцем за законом за правом представлення.

Відповідно до роз»ясень, даних у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» з наступними змінами та доповненнями, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Судом встановлено, що 18 липня 1995 року колективному сільськогосподарському підприємству імені Лесі Українки с. Лажева Старокостянтинівського району Хмельницької області на підставі рішення Баглаївської сільської ради народних депутатів №3 від 07 червня 1995 року передано у колективну власність для сільськогосподарського виробництва 1405,8 га землі, що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 18 липня 1995 року. В додатку №1 до зазначеного Державного акту - список громадян - членів КСП імені Лесі Українки під №155 значиться ім»я ОСОБА_2, мешканки с. Лажева Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Таким чином, ОСОБА_2 була включена до списку громадян - членів КСП імені Лесі Українки, який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 18 липня 1995 року, а тому з 18 липня 1995 року вона набула право на земельну частку (пай) в КСП імені Лесі Українки с. Лажева й це право перейшло до її спадкоємиці ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2, вже після смерті ОСОБА_2, Старокостянтинівська районна державна адміністрація Хмельницької області на підставі рішення №386-р від 06 травня 1996 року видала на ім»я ОСОБА_2 сертифікат на право на земельну частку пай серії НОМЕР_2, згідно якого належна ОСОБА_2 земельна частка (пай) визначена в розмірі 3,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

На час розгляду справи в суді вищезазначений сертифікат є чинним і у встановленому законом порядку не скасований.

Відповідно до роз»ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

11 лютого 2016 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину до майна після смерті ОСОБА_2, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) видано після смерті останньої.

Разом з тим, досліджені судом докази вказують на те, що ОСОБА_2 була включена до списку громадян - членів КСП імені Лесі Українки с. Лажева, який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 18 липня 1995 року, а тому саме з цієї дати вона набула право на земельну частку (пай) в КСП імені Лесі Українки розміром 3,66 в умовних кадастрових гектарах. Зазначене право після смерті ОСОБА_2 перейшло в порядку спадкування за правом представлення до її онуки - позивачки ОСОБА_1

З огляду на викладене, за ОСОБА_1 слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в КСП імені Лесі Українки с. Лажева Старокостянтинівського району Хмельницької області у розмірі 3,66 в умовних кадастрових гектарах.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.524, ч.1 ст.529, ч.1 та ч.2 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Лажева Старокостянтинівського району Хмельницької області, є рідною матір»ю ОСОБА_3 та рідною бабою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право на земельну частку (пай) в КСП імені Лесі Українки с. Лажева Старокостянтинівського району Хмельницької області у розмірі 3,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: