Справа № 758/7407/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Шабатин Н.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні подання Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві (далі ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві), заінтересовані особи: ОСОБА_1, товариство з обмеженою відповідальніст. «Факторинг Фінанс» (далі ТОВ «Факторінг Фінанс») щодо обмеження права виїзду боржника за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Начальник ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Коваль В.В. звернувся до районного суду з поданням, в якому просить винести рішення про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання майнових зобов'язань та вилучити закордонний паспорт. Подання мотивує тим, що у відділі державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 47707708 про стягнення з ОСОБА_1на користь ТОВ «Факторинг Фінанс» несплаченої уступленої суми грошової вимоги, пені, штрафу та трьох відсотків річних в розмірі 1 371 849,86 грн. та 137 974,97 грн. простроченої плати за користування факторинговим фінансуванням, пені, штрафу та трьох відсотків річних. Впродовж здійснення виконавчого провадження встановлено, що боржник ОСОБА_1у добровільному порядку виконавчий документ не виконує та уразі його виїзду за кордон буде неможливим або ускладненим виконати вищевказаний виконавчий документ. Зазначає, що умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону, підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець вживає заходів примусового виконання судових рішень і зобов'язаний неупереджено, своєчасно, повно вчиняти дії.

У судове засідання представник ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. При цьому в поданні зазначено про розгляд справи без державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за обов'язковою участю державного виконавця. З огляду на те, що подання підлягає негайному розгляду, а державний виконавець у судове засідання не з'явився, суд вважає за можливе розглянути дане подання за його відсутності.

Вивчивши матеріали подання і додані до нього документи, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що Подільським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист за № 758/7407/13-ц від 06.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1на користь ТОВ «Факторинг Фінанс» несплаченої уступленої суми грошової вимоги, пені, штрафу та трьох відсотків річних в розмірі 1 371 849,86 грн. та 137 974,97 грн. простроченої плати за користування факторинговим фінансуванням, пені, штрафу та трьох відсотків річних.

Виконавче провадженні відкрите постановою від 02.06.2015 р. (ВП № 47707708).

02.07.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, внесені реєстрові записи про обтяження рухомого та нерухомого майна.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником державної виконавчої служби.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладений на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Пунктами 2, 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків.

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Отже, саме по собі невиконання боржником рішення суду у добровільному порядку не свідчить про ухилення його від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження»", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (ст. 313 ЦК України).

Крім того, відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії, зокрема, одержувати необхідні довідки та іншу інформацію, накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах.

В обґрунтування подання, державним виконавцем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання своїх боргових зобов'язань. Крім того, відсутні відомості та докази на це про обізнаність боржника про наявність відкритого виконавчого провадження та строки його добровільного виконання.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Крім того, як вбачається з наданих документів, державним виконавцем не виконанні всі можливі виконавчі дії.

Документів про те, що боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, належним чином повідомлявся про виклик до райВДВС та ухилявся від явки, до матеріалів подання не додано.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що за таких обставин, подання не має правового обґрунтування, суду не надані докази неможливості виконання судового рішення і необхідності обмеження прав боржника. В зв'язку з чим подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст.ст.22, 33 Конституції України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст.5, 18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про обмеження боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1 у праві виїзду боржника за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова