Ухвала

іменем україни

16 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - ОСОБА_4, про визнання недійсним договору про надання невідновлювальної кредитної лінії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 березня 2013 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 15 травня 2014 року,

встановила:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 22 жовтня 2007 року між ним та публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір про надання невідновлювальної кредитної лінії. Виконання умов кредитного договору забезпечено договором іпотеки від 22 жовтня 2007 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4, за умовами якого остання передала в іпотеку належні їй вбудовано-прибудовані приміщення аптеки, загальною площею 76,8 кв. м, яке знаходиться по вул. Гагаріна, 77,79 в м. Черкаси.

Вважав, що кредитний договір було укладено з порушенням норм ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того при підписанні договору про надання невідновлювальної кредитної лінії від

22 жовтня 2007 року та іпотечного договору від 22 жовтня 2007 року відповідачем порушені норми Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», а саме: не було оприлюднено у письмовій формі опис усіх грошових зборів і витрат, пов'язаних з установленням іпотеки, принципи визначення плати за договором про іпотечний борг та юридичні наслідки цього невиконання, право боржника попереджати кредитодавця про можливе невиконання основного зобов'язання. Ні до підписання сторонами вказаних договорів, ні після їх підписання, відповідач не здійснював оприлюднення вказаної інформації.

Ураховуючи наведене, просив визнати недійсним договір про надання невідновлювальної кредитної лінії від 22 жовтня 2007 року.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від

5 березня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 15 травня

2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов залишено без задоволення з інших підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотивуючи касаційну скаргу, ОСОБА_4 посилалась на те, що при розгляді справи в апеляційному порядку, її як третю особу не було повідомлено про день та час розгляду справи.

Доводи касаційної скарги заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції вважав, що третя особа ОСОБА_4 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, призначеної на 15 травня 2014 року.

Частиною 1 ст. 158 ЦПК України встановлено, що розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Повідомлення учасників процесу про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України.

Про належне повідомлення особи про дату розгляду справи може свідчити розписка.

Зазначена вимога закону залишилася поза увагою суду апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2014 року дана справа розглядалася судом апеляційної інстанції, при цьому доказів того, що третя особа ОСОБА_4 була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції немає. У справі відсутні розписки про одержання ним судових повісток або відомостей про відмову в їх отриманні.

Розглянувши справу за відсутності ОСОБА_4, порушивши конституційне право останнього на участь у судовому засіданні та проігнорувавши вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий судовий розгляд, суд апеляційної інстанції його позицію та доводи не з'ясував і не забезпечив йому можливість переконувати суд в обґрунтованості своїх тверджень.

За таких обставин рішення апеляційного суду не може вважатися законним й обґрунтованим та в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 15 травня

2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.
ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська