Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/8103/14 Головуючий у 1 інстанції: Щаслива О.В.
№ провадження 22-ц/778/106/16 Суддя-доповідач: Савченко О.В
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„24" лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, мотивуючи його тим, що 23.12.2011 року відповідач стала клієнтом банку. Ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, підписала анкету-заяву про приєднання до зазначених умов та правил надання банківських послуг , згідно якої отримала кредитну картку «Універсальна».

06.07.2012 року відповідач звернулася до банку про перевипуск картки,16.10.2012 року їй було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» строком дії до 07.2016 року, за тарифами якої ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 16 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну кварту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом.

Посилаючись на те, що зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_3 своєчасно та належним чином не виконує, просило суд стягнути з відповідача заборгованість, що утворилась станом на 31.08.2014 року, у розмірі 38 994 грн. 55 коп., з яких 27 324 грн. 63 коп. - заборгованість за кредитом, 9 136 грн. 85 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 200 грн. 00 коп. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 833 грн. 07 коп. - штраф (процентна складова), судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2015 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обгрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвалене по справі рішення в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 грудня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку «Кредитка «Універсальна» у розмірі 10 000 грн. зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Договір був укладений у формі анкети-заяви.

Згідно змісту вказаної заяви, підписаною ОСОБА_3, остання погодилась, що вказана заява разом з пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між сторонами договір про надання банківських послуг.

Своїм підписом ОСОБА_3 підтвердила, що вона ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, зобов»язується їх виконувати, а також регулярно знайомитися із їх змінами, що розміщуються на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк»(а.с.7).

Згідно з п.п. 2.1.1.2.3; 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити( зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.1; 2.1.1.2.6;2.1.1.2.12 для надання послуг Банк видає клієнту картку, яка може використовуватися держателем для оплати товарів та послуг, отримання/внесення грошових коштів в банківських установах та через банкомати, для здійснення інших банківських операцій, передбачених договором.

За закінченням строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк(шляхом надання клієнту карти з новий строком дії.

09.10.2012 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» строком дії до 07.2016 року( а.с.82), за тарифами якої ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 16 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну кварту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом, факт отримання зазначеної картки було зафіксовано фотографуванням(а.с.109, 199), відповідно до п.1.1.7.40 Умов і Правил.

Наявність зазначеної картки у ОСОБА_3 було підтверджено 09.10.2013 року, у цей же день кредитний ліміт був збільшений до 25000 грн., 18.12.2013 року - зменшений до 17500 грн.

Щодо доводів представника відповідача про недоведеність укладання кредитного договору між сторонам, а отже і про відсутність між банком та ОСОБА_3 кредитних відносин, то суд, надавши повну і всебічну оцінку наданим по справі доказам у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов правомірного висновку про їх безпідставність.

При цьому суд правильно виходив з того, що належними та допустимими доказами доводи про те, що ОСОБА_3 не підписувала анкету-заяву від 23.12.2011 року, не доведені, враховуючи, що клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з питання належності здійсненого у анкеті підпису відповідачем не заявлялось, достовірність документів, що були надані ОСОБА_3 для ідентифікації її особи при зверненні до банку, не спростована.

Дослідивши обставини справи, суд встановив, що за характером укладений ОСОБА_3 договір від 23.11.2011 року являвся договором приєднання.

Як передбачено ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом також враховано, що відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України , договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В обґрунтування позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за кредитним договором від 23.11.2011 року, укладання якого суд визнав доведеним, позивач посилався на невиконання відповідачем умов вказаного договору, внаслідок чого станом на 31.08.2014 року, у неї перед банком виникла заборгованість у розмірі 38 994 грн. 55 коп., з яких 27 324 грн. 63 коп. - заборгованість за кредитом, 9 136 грн. 85 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 200 грн. 00 коп. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 833 грн. 07 коп. - штраф (процентна складова) згідно п.1.1.5.20 Умов і Правил.

Між тим, відмовляючи у задоволенні вказаних вимог, суд фактично послався на незрозумілість розрахунку, оскільки заявлена позивачем сума заборгованості за кредитом у розмірі 27324 грн. 63 коп. перевищує кредитний ліміт, максимальний розмір якого 09.10. 2013 року був встановлений 25000 грн., а тому дійшов висновку, що визначена позивачем сума заборгованості за кредитними коштами умовами договору не передбачена, у зв"язку з чим на неї не можуть нараховуватися проценти та штрафні санкції.

З таким висновком погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування фактичних обставин справи, умов договору та без надання належної оцінки письмових доказам, що надавалися банком на підтвердження заявлених вимог.

Крім того, відмовляючи у стягненні заборгованості, не врахував, що у разі незрозумілості розрахунку суд не позбавлений права роз"яснити позивачеві в порядку реалізації положень ч.4 ст. 10 ЦПК України необхідність надання такого розрахунку.

За визначенням п.1.1.1.52 Умов і Правил надання банківських послуг, овердрафт - це короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у випадку перевищення суми операції по платіжній карті над сумою залишку засобів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Використання клієнтом грошових коштів зверх залишку по рахунку або встановленого банком ліміту овердрафта є несанкціонованим овердрафтом.

Згідно з п.1.1.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг власник карти зобов»язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.

Як передбачено п.п. 2.1.1.14.1;2.1.1.14.6 Умов та Правил надання банківських послуг, держатель кредитної карти має право користуватися сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісних підприємствах, з якими банк уклав договір розширеного еквайринга.

У випадку недостатньої кількості засобів для оплати чергового платежу по сервісу «Оплата частинами» клієнт доручає банку встановити овердрафт на кредитну карту на суму, необхідну для оплати чергового платежу.

Як вбачається з наданої банком виписки про рух коштів на рахунку ОСОБА_3 станом на 29.12.2014 року, з 18.12.2013 року розмір кредитного ліміту за її кредитною картою становив 17500 грн., однак ОСОБА_3 використовувала передбачену п.2.1.1.14.1 послугу, що призводило до виникнення овердрафту, з 03.12.2013 року внаслідок перевищення суми операції по платіжній картці над сумою залишку грошових засобів у розмірі ліміту кредитування за карткою почав рахуватися несанкціонований овердрафт у розмірі 13225 грн. 20 коп.(а.с.60-67).

Таким чином, загальна сума заборгованості за тілом кредиту становить 27327 грн. 63 коп., з яких 14099 грн. 43 коп. - прострочений кредит, 13225 грн. 20 коп.- овердрафт, що і підтверджується наданим банком розрахунком (а.с.5-6).

За вказаних обставин не можна погодитися і з висновком суду про відсутність підстав для стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафних санкцій за невиконання грошових зобов"язань за кредитним договором, оскільки зазначений висновок суперечить положенням ст.ст. 1048, 1054 ЦК України та змісту договору приєднання, який був укладений сторонами.

Наданий позивачем в якості письмового доказу відповідно до ст. 64 ЦПК України розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 9 136 грн. 85 коп., заборгованість з пені та комісії за користування кредитом у сумі 200 грн., 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 833 грн. 07 коп. - штраф (процентна складова) згідно п.1.1.5.20 Умов і Правил, відповідачем не спростований.

Отже колегія вважає доведеним, що загальна сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором від 23.12.2011 року станом на 31.08.2014 року складала 38 994 грн. 55 коп. і відповідно до положень ст.ст. 599,526, 527, 530, ч.2 ст. 1054, ч.ч.1,3 ст. 1049, ч.2 ст. 1050 ЦК України підлягає стягненню на користь позивача.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" підлягають присудженню витрати по сплаті судового збору у сумі 389 грн. 95 коп.(а.с.1) та 428 грн. 95 коп.(а.с.153), всього 818 грн. 90 коп.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2015 року по даній справі скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3(ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»( , рахунок № 3111, МФО № 305299) заборгованість за договором від 23.12.2011 року у розмірі 38994 грн. 55 коп., з яких 27 324 грн. 63 коп. - заборгованість за кредитом, 9 136 грн. 85 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 200 грн. 00 коп. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 833 грн. 07 коп. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3(ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»( , рахунок № 0001, МФО № 305299) судовий збір у сумі 818 грн. 90 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: