Справа № 645/657/16-ц
Провадження № 2-з/645/16/16
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2016 року Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1, розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача ОСОБА_3В про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі вісім тисяч доларів США, що еквівалентно 207556,00 тисяч грн. та шістсот двадцять доларів США, що еквівалентно 16086,00 тисяч грн. за прострочення грошового зобовязання.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка на вимогу позивача не повернула суму грошових коштів, які були передані позивачем згідно з розпискою, копія якої додана до матеріалів справи, що призвело до порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача і стало підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб.

Позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 43,5 кв.м., житловою площею - 27,4 кв.м. яка належить на праві власності ОСОБА_3; заборонити ОСОБА_3 тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації, мотивуючи свою заяву тим, що в неї є всі підстави вважати, що відповідач має намір продати квартиру, а отже дана обставина може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову вирішується суддею чи судом, який розглядає справу, в той же день без повідомлення відповідача й інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб є одним з видів забезпечення позову.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи ті обставини, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, у разі відчуження відповідачами спірного майна, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

З огляду на викладене, оскільки не вжиття заходу щодо забезпечення позову, у спосіб зазначений позивачем, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд прийшов до висновку про задоволення заяви позивача та накладення арешту на 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 43,5 кв.м., житловою площею - 27,4 кв.м. яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності № 8-93-8593, 29.06.1993, ХМЦПДЖФ.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову. Перелік видів забезпечення позову визначений у ст. 152 ЦПК України . Серед видів такого забезпечення у ст. 152 ЦПК України не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Тому, враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151 - 153 ЦПК України, суд відмовляє у задоволенні заяви в частині забезпечення позову у вигляді тимчасового обмеження у виїзді за межі України, оскільки це порушує норми ЦПК

Керуючись статтями 11, 122, 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ММ 376379, адреса: АДРЕСА_2) про забезпечення позову задовольнити частково.

З метою забезпечення позову до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили накласти арешт на ? частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 43,5 кв.м., житловою площею - 27,4 кв.м. яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МН 287621 виданий Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 19.02.2002 р., адреса: АДРЕСА_3), на підставі свідоцтва про право власності № 8-93-8593, 29.06.1993, ХМЦПДЖФ.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді тимчасового обмеження у виїзді за межі України відповідача ОСОБА_3 відмовити.

ОСОБА_2 ухвали направити для виконання Фрунзенському відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та Реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції.

ОСОБА_2 ухвали для відома направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5- днів з дня отримання копії ухвали.

Ця ухвала є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя