Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №310/3529/15-ц Головуючий у 1 інстанції Прінь І.П.
Провадження № 22-ц/778/243/16 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Осоцького І.І.,

за участі секретаря : Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 жовтня 2015 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит.

В позові зазначало, що 25.03.2008р. між ОСОБА_1 та Банком був укладений кредитний договір №ZPB0GI, за яким ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 176750,00 грн. на термін до 25.02.2016р. Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку, встановленому кредитним договором. За заявою позичальника від 24.09.2008 року кредитний договір переведено з валюти гривня на валюту долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації, з урахуванням винагороди банку складає 36969,02 долари США. Цим договором передбачена сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник умови договору виконував не належним чином, у зв'язку з чим станом на 27.03.2015 рік має заборгованість у розмірі 15099,51 долар США, яка складається з заборгованості: за кредитом - 12911,20 дол. США, за процентами - 1066,07 дол. США, по комісії за користування кредитом -226,65 дол. США, пені - 166,44 дол. США, штрафів - 10,63 дол. США (фіксована частина), 718,52 дол. США (процентна складова).

25.03.2008 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_1, між банком та ОСОБА_1 і ОСОБА_6 був укладений договір поруки, за яким поручитель ОСОБА_6 відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником в повному обсязі у солідарному порядку.

Посилаючись на викладене, просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором 15099,51 дол. США, що за курсом 23,51 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.03.2015 року становить 354989,52 грн. та витрати на оплату судового збору - 3549,90 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 жовтня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором про іпотечний кредит №ZPB0GI від 25.03.2008р. та додаткової угоди до договору від 04.09.2008р. у сумі 15099,51 дол. США, що в еквіваленті на гривню становить 354989,52 грн., та судові витрати у розмірі 3549,90 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.526, 530, 1049, 1050 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до вимог ЦК України та умов договору та у встановлений договором строк (термін); позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК Кодексу.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 25.03.2008р. було укладено кредитний договір №ZPB0GI, згідно з яким остання отримала кредит в розмірі 176 750,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 25.02.2016р. За заявою ОСОБА_1 від 04.09.2008р., кредитний договір №ZPB0GI від 25 березня 2008 року переведено з валюти - гривня у валюту - долар США. Розмір кредиту після проведенням конвертації з урахуванням винагороди банку склав 36 969,02 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що 04.09.2008р. була укладена додаткова угода до договору про іпотечний кредит (а.с.13-22).

В забезпечення виконання зобов'язання за цим договором між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_6 25 березня 2008 року був укладений договір поруки, згідно з яким поручитель взяв на себе зобов'язання за належне виконання договору як солідарний боржник.

Судом також встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позичальник умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 27 березня 2015 року, утворилася заборгованість в сумі 15 099,51 доларів США, що складається: з заборгованості за кредитом - 12 911,20 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 066,07 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом - 226,65 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 166,44 доларів США, а також штраф (фіксована частина) - 10,63 доларів США; штраф (процентна складова) 718,52 доларів США., що за даними НБУ еквівалентно 354 989,52 грн.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції з урахуванням наведених норм закону дійшов обґрунтованого висновку про стягнення у солідарному порядку з боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_6 заборгованості за кредитом.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність банком правильності нарахувань заборгованості по кредитному договору колегією суддів до уваги не приймаються. В матеріалах справи містяться розрахунки вказаних сум, проведені позивачем, які не були спростовані відповідачами і правильність проведення яких була підтверджена судом першої інстанції. Не були спростовані дані розрахунки і в суді апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про те, що кредитний договір укладався у гривнях, а потім був під тиском банку переведений у долари, спростовується матеріалами справи. Так, в матеріалах справи мається заява позичальника про перевід кредиту з гривні на долари з подальшим укладенням додаткової угоди про це. Крім цього, подальше виконання договору позичальником проводилося у доларах. Жодних претензій про незаконність дій з боку банку по відношенню до позичальника, останнім тривалий час не пред»являлося.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Відповідачі взагалі не надали жодних доказів в процесі розгляду справи на підтвердження своїх заперечень щодо позову.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В суді апеляційної інстанції від ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі в якому вона зазначає, що 30 жовтня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення про задоволення позву ОСОБА_5 до ОСОБА_8 та ОСОБА_4 про визнання довіреності на право продажу квартири недійсною та визнання договору купівлі-продажу недійсним. 03.12.2015 року Апеляційний суд Запорізької області скасував дане рішення суду та ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні зазначеного позову.

ОСОБА_3 подала касаційну скаргу на зазначене рішення до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка надійшла до суду 29 грудня 2015 року, тому вважає, що справа за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення суду за її позовом про витребування майна, скасування та поновлення державної реєстрації права власності на квартиру, не може бути розглянута Апеляційним судом Запорізької області до остаточного вирішення вищезазначеної справи по суті.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Виходячи з положень зазначеної норми справою, що розглядається у порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства., є цивільна, господарська, кримінальна або адміністративна справа, порушена у встановленому законом порядку, що розглядається відповідним судом. Це підтверджується ухвалою про відкриття провадження у справі, ухвалою про порушення провадження у справі, з яких випливає характер спору. Подання касаційної скарги ОСОБА_3 до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ без надання доказів про відкриття касаційного провадження не є підставою для зупинення провадження у праві.

Крім того, зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що судові процедури при розгляді справ повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для зупинення провадження у даній справі, при цьому береться до уваги принцип ефективності судового процесу, спрямованому на недопущення затягування розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 201, 203 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні Клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у цій справі відмовити.

ухвала оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 307, 308, 313-315,317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 жовтня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: