НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7352/14
№ 2/183/107/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 24 646,08 грн.

В обґрунтування поданого позову посилався на те, що 17 вересня 2013 року, приблизно о 18:30 годин водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Lexus GS-350», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись в районі будинку № 9 по вул. Жуковського в с. Комінтерн Новомосковського району Дніпропетровської області, не вжив заходів для зменшення швидкості руху автомобіля і здійснив наїзд на ОСОБА_1 під час перетинання нею проїзної частини дороги, внаслідок чого ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, у звязку з якими протягом тривалого часу знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії перенесла ряд операцій, приймала лікування, згідно призначення лікарів, за час лікування за свій рахунок, згідно виписаних рецептів та чеків на придбання лікарських препаратів, придбала ліків на суму 20382,66 грн., додатково витратила на відновлення стану здоров`я 2000,00 грн., змушена була витрачати грошові кошти на відвідування лікарів та проходження лікарських процедур, поїздки в медичні заклади, оплату судової психологічної експертизи, внаслідок чого загальна сума матеріальних витрат склала 24646,08 грн. Вказуючи на те, що означені витрати є матеріальною шкодою, завданою їй діями ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просить стягнути означену матеріальну шкоду з відповідача. Вказуючи при цьому, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року, на підставі п. в ст. 1, ст. 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_2 було звільнено від відбування призначеного Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області покарання у виді арешту строком на 6 місяців з позбавленням права управління транспортними засобами строком на 1 рік, в іншій частині вирок був залишений без змін.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, вказала на те, що на виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем до відповідача подано заяву про виплату страхового відшкодування, однак у встановлені законодавством строки відповідач виплату страхового відшкодування не здійснив, внаслідок чого просила задовольнити позов. В судове засідання 03 березня 2016 року не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Надав до справи заперечення, згідно яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилався на те, що у відповідності до вироку суду, ОСОБА_2 відшкодував позивачу усі витрати повязані із лікуванням, а компенсація таких витрат як вартості проїзду, проведення судової психологічної експертизи, комісії банку Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачена. Крім того, предявлені позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими, незаконними та передчасними, так як зі сторони ПрАТ «УПСК» не порушувались права позивача та їй не відмовляли у виплаті страхового відшкодування. Так, Закон України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює обовязок, згідно з яким страхувальник зобовязаний звернутися до ПрАТ «УПСК» із повідомленням про ДТП. ОСОБА_2 виконав вищезазначений обовязок та 17 вересня 2013 року подав до ПрАТ «УПСК» заяву-повідомлення про ДТП, яка зареєстрована в журналі реєстрації за № 1548 від 17 вересня 2013 року. Ст. 35.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює обовязок, згідно з яким потерпіла сторона повинна звернутися протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП із заявою про страхове відшкодування. Тобто дану заяву ОСОБА_1 повинна була подати до 16 жовтня 2013 року. Однак, лише 02 листопада 2015 року за вх. № 165 МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК» отримала заяву на виплату страхових коштів від ОСОБА_1 10 листопада 2015 року за вих. № 417 ОСОБА_1 надіслана відповідь про розгляд справи, у якій вказувалося, що документів, які було подано до страховика, недостатньо для того, щоб здійснити виплату страхового відшкодування. 24 грудня 2015 року ОСОБА_1 надано відповідачу необхідні документи і відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, як вбачається із вищезазначених норм права, обовязок страхової компанії за полісом ОСЦПВВНТЗ здійснити виплату страхового відшкодування потерпілому виникає виключно після подання останнім заяви про виплату страхового відшкодування та інших документів, надання яких є необхідним для прийняття рішення по страховій справі і строк на виплату страхового відшкодування рахується із 24 грудня 2015 року і на час розгляду справи в суді строк на виплату страхового відшкодування не настав і ПрАТ «УПСК» не приймало вмотивоване рішення по виплаті страхового відшкодування, а вимоги, щодо стягнення страхового відшкодування із страхової компанії є передчасними та ґрунтуються на припущеннях. Крім того, до матеріалів справи позивачем не надано доказів про прийняте вмотивоване рішення відповідача щодо відмови у виплаті страхового відшкодування і докази порушення, невизнання або оспорювання прав позивача, які б підлягали захисту судом відсутні.

Третя особа до суду не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

17 вересня 2013 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Lexus GS350», державний номер НОМЕР_1, рухався по вул. Жуковського в с. Комінтерн Новомосковського району Дніпропетровської області. В цей час навпроти будинку № 9 по вул. Жуковського в с. Комінтерн Новомосковського району ОСОБА_1 переходила проїжджу частину дороги з ліва на право відносно руху автомобіля «Lexus GS350», державний номер НОМЕР_1. Водій ОСОБА_2 виявивши, що пішохід ОСОБА_1 вийшла на проїзну частину дороги та наближається до смуги руху його автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості руху автомобіля «Lexus GS350», державний номер НОМЕР_1, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме наїзд на пішохода. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_1 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів правої (з розвитком посттравматичної невропатії правого променевого нерва з вираженим порушенням функції правої кисті) та лівої плечових кісток, кісток тазу (лобкових кісток справа та зліва, сідничної кістки справа, крижової кістки), забиття головного мозку 1-го ступеню, забитих ран лобно-тім'яної області, на носі, лівій щоці, підборідді, слизовій оболонці верхньої губи, в області правого ліктьового суглобу, саден на животі, в області грудної клітини, голові, шиї, кистях, в області нижніх кінцівок, синів навколо очей, плечах, забиття шийного відділу хребта, які у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості за ознакою стійкої втрати загальної працездатності від 10% до 33%. Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, якою передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або небезпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, що з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з даною дорожньо-транспортною пригодою. При цьому технічна можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді для водія ОСОБА_2 обумовлювалася дотриманням ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що знаходилося в причинному звязку з настанням подій ДТП, та для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх.

Як свідчить виписка № 5433 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, з 17 вересня 2013 року по 23 жовтня 2013 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні КЗ «Новомосковська ЦРБ» ДОР» з діагнозом: «Політравма. ВЧМТ. ОСОБА_3 головного мозку. Рвана рана тімяної області справа. Багаточисельні забиття голови, тулуба. Переломи плечових кісток. ОСОБА_3 грудної клітки. Тупа травма живота. Перелом лонної кістки таза зліва. Перелом горизонтальної верві лонної та сідничної кістки таза справа. Перелом крижі. Травматичний шок. Травматична нейропатія правого променевого нерва». Призначене лікування: стол 15, УГГ, ЛФК, 03 жовтня 2013 о/репозиція, МОС уламків правої плечової кістки, анальгін, димедрол, пантопразол, цефотоксім, діклофенак, кеталонг, дексалгін, лінекс, пантокар, кетанов, наклофен, сульфакамфокаін, прозерин, гліатилін, Л- лізіна есуинат, метрагіл, хартіл, віт.гр.В, промакс, актове гін, тардіферон, аевіт, нейрорубін, нейромедін, келтікан, ресорбілакт, бліцеф, перев`язки, гіпсова іммобілізація, електрофорез з лідокаїном /а.с.7-8/.

Як свідчить виписка № 425 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, з 20 січня 2014 року по 07 лютого 2014 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні КЗ «Новомосковська ЦРБ» ДОР» з діагнозом: «Рефрактура с/з лівої плечової кістки. Посттравматична нейропатія правого променевого нерва». Призначене лікування: стол 15, УГГ, ЛФК, 21 січня 2014 видалення накостної пластини з лівої плечової кістки, 21 січня 2014 року накістний реоостеосинтез плечової кістки, анальгін, димедрол, амікацин, діклофенак, цефтріаксон, перев`язки, УВЧ, СМТ-форез, масаж /а.с.9/.

Як свідчить виписка № 7948 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, з 07 квітня 2014 року по 15 квітня 2014 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова» з діагнозом: «G. 562. Відновлювальний період поєднаної травми 17 вересня 2013 року, складний багатоуламковий перелом плечової кістки з пошкодженням променевого нерва, СПО металлоостеосинтез, посттравматична нейропатія правого променевого нерва. 09 квітня 2014 року операція: невроліз променевого нерва у верхній третині правого плеча. Епіневротомія» /а.с.10/.

Як свідчить виписка № 4060 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, з 16 червня 2014 року по 15 липня 2014 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні КЗ «Новомосковська ЦРБ» ДОР» з діагнозом: «Проміжний період поєднаної травми 17 вересня 2013 року - складного багатоуламкового перелому правої плечової кістки з пошкодженням променевого нерва, СПО металлоостеосинтез, посттравматична нейропатія правого променевого нерва. 09 квітня 2014 року операція: епіневроліз променевого нерва у верхній третині правого плеча». Лікування: ЛФК, масаж, нейромедин, нейрорубін, пентоксифілін, венодіол /а.с.11/.

Як свідчить виписка № 6176 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, з 27 жовтня 2014 року по 07 листопада 2014 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні КЗ «Новомосковська ЦРБ» ДОР» з діагнозом: «Віддалений період поєднаної травми 17 вересня 2013 року - ОЧМТ, ушиб г/мозку, складного багатоуламкового перелому правої плечової кістки з пошкодженням променевого нерва, СПО металлоостеосинтез, посттравматична нейропатія правого променевого нерва. 09.04.2014 року операція: епіневроліз променевого нерва у верхній третині правого плеча». Лікування: ЛФК, масаж, нейромедин, нівалін, келтикан, серрата /а.с.12/.

Висновком Міжрайонної Новомосковської МСЕК від 24 липня 2014 року ОСОБА_1 присвоєно другу групу інвалідності внаслідок загального захворювання до 01 серпня 2015 року. Згідно висновку МСЕК про умови та характер праці, ОСОБА_1 не може виконувати ніяку роботу /а.с.16/.

У відповідності до вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Цивільний позов ОСОБА_1 задоволено частково, присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду у розмірі 172316 грн. /а.с.72-78/.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року, на підставі п. в ст. 1, ст. 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_2 було звільнено від відбування призначеного Новомосковським міськрайонним судом покарання у виді арешту строком на 6 місяців з позбавленням права управління транспортними засобами строком на 1 рік, в іншій частині вирок залишений без змін /а.с.79-82/.

У відповідності до мотивувальної частини вироку суду, вирішуючи позов в частині стягнення спричиненої майнової шкоди суд з посиланням на ст.ст. 6, 22, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.1194 ЦК України відмовив в задоволенні цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2717,73 грн. через відсутність заявлених вимог до страховика, внаслідок чого звернення з позовом є передчасним і спору щодо розміру страхового відшкодування та відмови у його виплаті не існує.

У відповідності до наданих позивачем копій квитанцій та чеків, оригінали яких знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 1-кп/183/77/15 та досліджених судом в судовому засіданні, під час перебування на лікуванні в періоди, зазначені вище, позивачем здійснено витрати на придбання лікарських засобів, медичних препаратів, продуктів харчування, засобів гігієни, проходження медичних процедур, проїзд до іншого населеного пункту в розмірі 22 717,73 грн., з яких окремо на придбання лікарських засобів, медичних препаратів, проходження медичних процедур витрачено 20 174,60 грн. /а.с.17-37/.

19 жовтня 2015 року позивачем надіслано відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування по ДТП, що сталася 17 вересня 2013 року, отриману відповідачем 22 жовтня 2015 року за № 7291/18, яку відповідачем направлено для розгляду по суті в Міжобласну дирекцію «Дніпро» ПрАТ «УПСК» /а.с.123, 129/.

24 грудня 2015 року за № 1548 позивачем подано до МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК» заяву про страхове відшкодування. До заяви додано чеки на придбання лікарських засобів та витрат, понесених в зв`язку з лікуванням з повідомленням реквізитів для перерахування страхової виплати /а.с.130/.

Станом на день розгляду справи в суді страхові виплати не здійснені. Доказів протилежного суду не подано.

Відповідно до частини 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як свідчать матеріали справи, 15 лютого 2013 року між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_2 укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0298802, згідно з яким застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами при використанні транспортного засобу «Lexus GS350» номерний знак НОМЕР_2. Ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю встановлено у розмірі 100000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну 50000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн. /а.с.83/. Строк дії договору до 15 лютого 2014 року включно.

Ст.979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

П.3 ч.1 ст.988, ч.1 ст.990 ЦК України встановлює, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Положеннями ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (надалі Закон № 1961) визначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст.6 Закону № 1961, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961 та ст. 1194 ЦК України питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування; у разі відсутності такої згоди за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик.

Відповідно до положень ст. 22.1 Закону № 1961, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.ст. 23, 24 Закону № 1961, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є, в тому числі: шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим. У звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоровя, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Статтею 33 Закону № 1961 передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, в тому числі, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Відповідачем вказано, а позивачем не заперечується, що 17 вересня 2013 року ОСОБА_2 подав до ПрАТ «УПСК» заяву повідомлення про ДТП, зареєстровану в журналі реєстрації за № 1548.

Відповідно до статті 35 Закону № 1961, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. При цьому вказана норма права також встановлює обов'язок особи, яка має право на страхове відшкодування, надати страховику відповідні документи, передбачені статтею 35.2 Закону. Таким чином, для отримання страхового відшкодування, матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлено спеціальний порядок, який включає в себе обов'язкове подання потерпілим чи іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, страховику заяви про страхове відшкодування з наданням документів, перелік яких закріплений у п.35.2 вказаної статті.

Матеріали справи свідчать, що 19 жовтня 2015 року позивачем надіслано на адресу ПрАТ «УПСК» (м. Київ, вул. Кирилівська, 40) заяву про виплату страхового відшкодування по ДТП, що сталася 17 вересня 2013 року, отриману відповідачем 22 жовтня 2015 року за № 7291/18, яку відповідачем направлено для розгляду по суті в Міжобласну дирекцію «Дніпро» ПрАТ «УПСК» /а.с.123, 129/.

24 грудня 2015 року за № 1548 позивачем подано до МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК» заяву про страхове відшкодування. До заяви додано чеки на придбання лікарських засобів та витрат, понесених в зв`язку з лікуванням з повідомленням реквізитів для перерахування страхової виплати /а.с.130/.

Станом на день розгляду справи в суді страхові виплати не здійснені. Доказів протилежного суду не подано.

Згідно зі ст.36 Закону № 1961, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ); у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Статтею 991 ЦК України визначено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Також підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування визначені статтею 37 Закону № 1961, до яких, зокрема, віднесено: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

За таких обставин, оскільки матеріали справи підтверджено настання страхового випадку, своєчасне подання страхувальником до страховика повідомлення про ДТП, вину страхувальника у вчиненні ДТП, подання позивачем до страховика, після ухвалення вироку в кримінальному провадженні відносно страхувальника 19 жовтня 2015 року заяви про страхове відшкодування, розмір понесених витрат, повязаних з діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів позивача на суму 20174,60 грн., зв`язок понесених витрат із ДТП наявні підстави для задоволення позову частково і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 20174,60 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

При цьому, посилання відповідача про передчасність заявлених позовних вимог суд не приймає до уваги, оскільки матеріали справи свідчать про подання позивачем до відповідача заяви про страхове відшкодування 19 жовтня 2015 року, отримання даної заяви 22 жовтня 2015 року та не виплату відповідачем позивачу страхового відшкодування протягом 90 днів з моменту отримання відповідачем заяви. Доказів на підтвердження того, що подана відповідачем заява не відповідала вимогам статті 35 Закону № 1961 матеріали справи не містять, відповідачем цей факт не доведено, як не доведено і те, що ОСОБА_2 самостійно відшкодовано позивачу витрати, пов`язані із лікуванням позивача у закладах охорони здоров`я.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 20174 (двадцять тисяч сто сімдесят чотири) грн. 60 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов