ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ Справа № 636/638/16-ц

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 2/636/702/16

15 березня 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бондар С.Б., за участю секретаря судового засідання Веприцької. С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі за текстом позивач) звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області із зазначеною позовною заявою та просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 49 по вул. Шевченко у с. Коробочкине, Чугуївського району, Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 15 травня 2008 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є спадкоємцем зазначено майна, що належало ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Чугуївської міськради 25 жовтня 1990 року. Позивач у позові зазначає, що фактично прийняла спадщину, але не має можливості набути її в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки не зберігся оригінал правового документа на житловий будинок. Іншими спадкоємцями ОСОБА_5 є відповідачі по справі, але вони в установленому законом порядку спадщину не прийняли та не бажають її приймати.

У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. За таких підстав суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачами позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 15 травня 2008 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 176807, виданим Коробочкинською сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 27 (а.с.13).

Відповідно до вимог статті 1220 Цивільного Кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою.

Згідно до вимог статті 1221 Цивільного Кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, відповідно до наведених норм, часом відкриття спадщини є 15 травня 2008 року, а місцем відкриття спадщини с. Коробочкине, Чугуївського району, Харківської області.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_5 за час свого життя не склав заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті, позивач, у відповідності до ст. 1264 ЦК України, є спадкоємцем четвертої черги на спадкування за законом, оскільки фактично проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В той час інші спадкоємці, які б були віднесені до попередніх черг спадкування за законом та прийняли спадщину в установленому порядку відсутні.

Позивач, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини у будинку № 49 по вул. Шевченко с. Коробочкино Чугуївського району, Харківської області і, як наслідок, протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом, які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заяви до нотаріуса відсутні. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у виді житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Коробочкино, вул. Шевченко, № 49.

Факт отримання у власність будинку спадкодавцем підтверджується довідкою, виданою КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» в Харківській області, про те, що житловий будинок по вул. Шевченко, 49 с. Коробочкино Чугуївського району Харківської області, зареєстрований станом на 31.12.2012 за ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради 25.10.1990 (а.с.16).

На підставі вимог статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи, що ОСОБА_5 за життя не оформив заповіту на спадкове майно, спадкування здійснюється за законом.

Факт приватної власності ОСОБА_5 на вищезазначений житловий будинок також підтверджується технічним паспортом цього будинку, в якому зазначено, що власником спадкового будинку є ОСОБА_5 (а.с.17).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, будинок, що розташований в с. Коробочкине по вул. Шевченка, 49, із службовими будівлями та спорудами зареєстрований у господарській книзі Коробочкинської сільської ради під № 0919-5, головою господарства значиться ОСОБА_5. Двір відноситься до категорії робочих та службовців. Земельна ділянка належить на підставі рішення виконкому Коробочкинської сільської ради № 21 від 17.03.1992 у розмірі 0,18 га (а.с.14).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, на момент смерті ОСОБА_5, 15 травня 2008 року, він дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. З ним були зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.15).

У відповідності до статті 1223 Цивільного Кодексу України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно із статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), та статтею 1218 Цивільного кодексу України, де зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до пункту 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі вимог статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо його право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, и. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

У відповідності до п. п. 4.15. 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № ХХХ/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності.

За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі вимог ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із інформації Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області від 26 лютого 2016 року, вбачається, що після смерті ОСОБА_5, померлого 15.05. 2008, в термін, передбачений ст. 1270 Цивільного кодексу України (шість місяців), звернулися спадкоємці ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 з заявами про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог статті 1268 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.34).

Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що обставини, на які позивач посилається у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані.

Відповідачами заперечень до позову не надано. З зазначених правових підстав, суд вважає, що за позивачем повинно бути визнане право власності на житловий будинок № 49 по вул. Шевченко у с. Коробочкине, Чугуївського району, Харківської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 174 ч. 4, 197 ч. 2, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1263, 1264, 1268-1270, 1272-1274, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок № 49, розташований по вул. Шевченко с. Коробочкине, Чугуївського район,у Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 15 травня 2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання його копії апеляційної скарги.

Суддя: С.Б. Бондар