ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №636/4599/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Панаід І.В.,

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

Позивач, звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд, визнати за ОСОБА_1, право власності на квартиру № 3, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Н. Гнилиця, вул. Леніна, буд. 105, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4, яка померла 19.01.2014 в с. Нова Гнилиця Чугуївського району Харківської області та після смерті ОСОБА_5, який помер 26.05.2015 в м. Харкові.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 19.01.2014 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 429541.Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складаєтьсяз квартири. За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 29.11.2000 року, за яким все своє майно і все, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідається її сину ОСОБА_5

ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після своєї матері ОСОБА_4, так як на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із нею. За життя ОСОБА_5 не встиг належним чином оформити спадщину на своє імя. 31.03.2009 року ОСОБА_5 склав заповіт, за яким все своє майно і все, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповідається ОСОБА_1 26.05.2015 ОСОБА_5 помер. У встановлений законом термін позивач звернувся з заявою до Четвертої Харківської держнотконтори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 Через відсутність доказів прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4, а також через те, що ОСОБА_5 хоча й прийняв спадщину після смерті своєї матері, але не переоформив спадкове майно на своє імя, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Позивач, в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити.

Відповідачі, в судове засідання не з'явились, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяву про слухання справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

19.01.2014 померла ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 429541, виданим 20.01.2014 виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складаєтьсяз квартири №3, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Н. Гнилиця, вул. Леніна, буд. 105. Вказана квартира належала ОСОБА_4 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Чугуївської райдержадміністрації згідно з розпорядженням (наказом) від 10.08.1994 № 4/7 (а.с.9).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 29.11.2000 року, за яким все своє майно і все, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідається її сину ОСОБА_5 (а.с.8).

Факт родинних відносин ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯК №162318 (а.с.10).

ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після своєї матері ОСОБА_4, так як на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із нею за адресою: АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_5 не встиг належним чином оформити спадщину на своє імя.

31.03.2009 року ОСОБА_5 склав заповіт, за яким все своє майно і все, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповідається ОСОБА_1 (а.с.12).

26.05.2015 помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 496424, виданим 26.05.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.11).

У встановлений законом термін позивач звернувся з заявою до Четвертої Харківської держнотконтори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Через відсутність доказів прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4, а також через те, що ОСОБА_5 хоча й прийняв спадщину після смерті своєї матері, але не переоформив спадкове майно на своє імя, Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Таким чином, саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця.

Через вищевказані обставини позивач позбавлений можливості нотаріально оформити свої спадкові права, тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, цивільне право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру № 3, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Н. Гнилиця, вул. Леніна, буд. 105, що належала ОСОБА_4 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Чугуївської райдержадміністрації згідно з розпорядженням (наказом) від 10.08.1994 № 4/7, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4, яка померла 19.01.2014 в с. Нова Гнилиця Чугуївського району Харківської області та після смерті ОСОБА_5, який помер 26.05.2015 в м. Харкові.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -