АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 3705/2016 Головуючий у І інстанції Домарєв О.В.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" , третя особа, ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" ( далі-КП" Плесо") про визнання незаконним наказу про звільнення,поновлення на роботі , стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що працював у відповідача на посаді заступника начальника виробничо-технічного відділу, а 2 червня 2014 року наказом № 97-к /тр він переведений на посаду провідного інженера з охорони навколишнього середовища відділу охорони навколишнього середовища.

13 березня 2015 року його було попереджено про наступне вивільнення з займаної посади з 29 травня 2015 року, у зв'язку із зміною структури та штатного розпису КП "Плесо" відповідно до наказу від 10.03.2015 № 20 " Про затвердження змін до організаційної структури" та наказу від 13.03.2015 № 25 " Про затвердження змін до штатного розпису", але в даному попередженні була відсутня пропозиція про надання будь-якої іншої роботи.

Наказом КП "Плесо" від 29 травня 2015 року № 97-к/тр його звільнено з посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із скороченням штату працівників.

Посилаючись на те, що інших мотивів його звільнення вказаний наказ не містить,а наведені мотиви й фактичні та правові підстави його звільнення не відповідають вимогам законодавства, насамперед, відповідач не запропонував йому іншу наявну роботу і посаду за відповідною інженерною технічною спеціальністю і професією, які були вакантними на підприємстві в період скорочення штату працівників та наказ про звільнення відповідача видав, незважаючи на пряму відмову первинної профспілкової організації у наданні адміністрації згоди на його звільнення з роботи.

Вважаючи звільнення незаконним, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просив позов задовольнити.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" , третя особа, ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" від 29.05.2015 року № 97-к/тр про звільнення ОСОБА_1 з посади провідного інженера з охорони навколишнього середовища відділу охорони навколишнього середовища служби охорони навколишнього середовища та з питань підготовки будівництва.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі в Комунальному підприємстві виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" на посаді провідного інженера з охорони навколишнього середовища відділу охорони навколишнього середовища служби охорони навколишнього середовища та з питань підготовки будівництва з 29.05.2015 року.

Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" (ідентифікаційний код 23505151) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 29.05.2015 року в розмірі 28 249 , 54 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" (ідентифікаційний код 23505151) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) моральну шкоду у розмірі 500 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника ОСОБА_1 на посаді провідного інженера з рони навколишнього середовища відділу охорони навколишнього середовища служби охорони колишнього середовища та з питань підготовки будівництва та стягнення заробітної плати за вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 3192 ,63 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" (ідентифікаційний код 23505151) в дохід держави судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі КП" Плесо" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача Осіпчука Ю.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав викладених у ній, позивача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги , перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положенням ст. 43 КЗпП України передбачено, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, працівником органу внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

У разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Якщо працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації, згоду на його звільнення дає виборний орган тієї первинної профспілкової організації, до якої звернувся власник або уповноважений ним орган.

Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Відповідно до ст. 49 -2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Державна служба зайнятості інформує працівників про роботу в тій самій чи іншій місцевості за їх професіями, спеціальностями, кваліфікаціями, а у разі їх відсутності - здійснює підбір іншої роботи з урахуванням індивідуальних побажань і суспільних потреб. У разі потреби особу може бути направлено, за її згодою, на професійну перепідготовку або підвищення кваліфікації відповідно до законодавства.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.19 постанови №9 від 06.11.92 "Про практику розгляду судами трудових спорів" , розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судом встановлено, що 01 березня 2011 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду заступника начальника виробничо-технічного відділу, а наказом від 27.02.2012 № 41к його переведено на посаду начальника відділу контролю за станом внутрішніх водойм. Наказом від 11.12.2013 № 257 к позивача переведено на посаду провідного інженера з охорони навколишнього середовища з питань екології, а наказом від 2 червня 2014 року № 97-к /тр позивач переведений на посаду провідного інженера з охорони навколишнього середовища відділу охорони навколишнього середовища та з питань підготовки будівництва .

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 23.02.2015 № 147 затверджено План заходів щодо наповнення бюджету м. Києва , дотримання жорсткого режиму економії бюджетних коштів та посилення фінансово-бюджетної дисципліни у 2015 році (а.с. 25-28, т.1).

Наказом генерального директора КП" Плесо" ОСОБА_2 від 13.03.2015 № 25 затверджено зміни до штатного розпису, згідно якого виведено в штатному розписі посади у відділі охорони навколишнього середовища :

- провідний інженер з охорони навколишнього середовища - 1,0 та інженер з охорони навколишнього середовища - 1,0 ( а.с. 143-152).

Цим же наказом ввели до штатного розпису нові посади з 01 червня 2015 року.

13 березня 2015 року ОСОБА_1 було попереджено про скорочення посади провідного інженера з охорони навколишнього середовища відділу охорони навколишнього середовища служби охорони навколишнього середовища та з питань підготовки будівництва та про вивільнення із займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України з 29 травня 2015 року, у зв'язку із зміною структури та штатного розпису КП"Плесо" відповідно до наказу від 10.03.2015 №20 "Про затвердження змін до організаційної структури" та наказу від 13.03.2015 №25 "Про затвердження змін до штатного розпису" ( т. 1, а.с.29).

Незважаючи на те, що наказом від 13 березня 20115 року вносились зміни до штатного розпису і виводилися з штатного розпису певні посади та вводилися інші посади , позивачу на час попередження не запропонували жодної посади і лише 29 травня 2015 року на день звільнення йому запропонували посади , які були вакантні на день звільнення, від яких позивач відмовився.

В той час , як відповідач зобов'язаний був запропонувати посади , які були вакантні протягом двох місяців з часу попередження по день звільнення.

Згідно протоколу № 58 розширеного засідання профспілкового комітету КП " Плесо" від 12 травня 2015 року випливає, що профком не дав згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_1, провідним інженером з охорони навколишнього середовища відділу охорони навколишнього середовища. Внаслідок того, що керівництво підприємства надало профкому на розгляд новий штатний розпис, зрозуміти яким чином функціонуватиме відділ охорони навколишнього середовища після скорочення посади провідного інженера, не уявлялося можливим ( а.с. 37-39 , т. 1).

Наказом від 29 травня 2015 року № 96-к/тр ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади у зв'язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України ( а.с. 41, 164, т.1 ).

З матеріалів справи вбачається, що після попередження позивача про звільнення та скорочення штату в період з 13.03.2015 по 29.05.2015 відповідач приймав рішення про звільнення з посад та переведення значної кількості працівників в межах підприємства, однак вивільнені вакантні посади у цей період позивачу не були запропоновані за два місяці до вивільнення.

Судом встановлено, що наказом №44-к/тр від 12.03.2015 на посаду заступника начальника відділу з питань перспективного розвитку та організації будівництва було призначено ОСОБА_3., який раніше не був працівникам підприємства, що суперечить вимогам п. 3.2. Колективного договору та наказу № №2-0 від 10.03.2015 " Про затвердження змін до організаційної структури", що насамперед встановлено судом першої інстанції згідно з книг обліку трудових книжок( а.с. 213-221, 223-231, т. 1).

Однак, зазначена посада не була запропонована позивачу, що свідчить про порушення установленого законом порядку звільнення позивача , а тому у суду були всі підстави до визнання наказу незаконним та поновлення його на роботі .

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Встановивши , що при звільненні позивача були допущені порушення вимог трудового законодавства та дійшовши висновку про поновлення його на роботі , суд обгрунтовано задовольнив вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин суд дійшов обґрунтовано висновку про те, що звільнення позивача відповідачем згідно наказу №96-к від 29.05.2015 було проведено з порушенням вимог ст. 42, 43, 49-2 КЗпП України, а також п. 3.2. Колективного договору затвердженого 26.11.2012 адміністрацією та трудовим колективом КП" Плесо" на 2013-2015 роки.

Статтею 237 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

В обґрунтування своїх вимог щодо відшкодування моральної шкоди позивач посилався на те, що у зв'язку з незаконним звільнення він зазнав душевних страждань, змінився нормальний ритм його життя.

З огляду на ці обставини та вимоги розумності і справедливості, суд дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з незаконним звільнення підлягають задоволенню частково і з відповідача на користь правильно стягнув на відшкодування моральної шкоди 500 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом вимоги матеріального права, не заслуговують на увагу, оскільки колегія суддів не вбачає таких порушень вимоги матеріального права , які свідчили про неправильне вирішення спору та були підставою до скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення профкому про відмову у наданні згоди на звільнення позивача, не можуть бути взяті до уваги, оскільки належним та допустимих доказів в підтвердження цього суду не надано.

Судом з'ясовані обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому посилання в апеляційній скарзі на неповне з'ясування судом обставин справи є безпідставним.

За таких обставин, підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегією суддів не встановлено .

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо" відхилити, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: