У х в а л а

іменем україни

21 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,

Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 11 листопада 2003 року, який рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 17 серпня 2012 року розірвано.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2013 року здійснено поділ спільного майна подружжя, визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частини квартири по АДРЕСА_1. У вказаній квартирі позивач не проживає через напружені стосунки з відповідачем.

Вважаючи, що спільним майном подружжя є також автомобіль марки «Mitsubishi Outlander XL», 2008 року випуску, шасі № НОМЕР_2, сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на ім'я відповідача, ОСОБА_2 просила поділити спільне майно, а саме: стягнути з відповідача на її користь Ѕ частини вартості автомобіля, залишивши його у особистій власності відповідача.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Поділено спільне сумісне майно колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3- автомобіль марки «Mitsubishi Outlander XL», 2008 року випуску, шасі № НОМЕР_2, сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_3, наступним чином:

- визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander XL», 2008 року випуску, шасі № НОМЕР_2, сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 Ѕ частини вартості автомобіля в розмірі 89 822 грн 47 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 46 321 грн 45 коп. грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander XL», 2008 року випуску, шасі № НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, залишивши його у власності ОСОБА_3 В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 11 листопада 2003 року, рішенням Замостянського райсуду м. Вінниці від 17 серпня 2012 року шлюб розірвано (а. с. 4).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2013 року розділено спільне майно колишнього подружжя ОСОБА_2. Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 (а. с. 6-7).

Згідно із договором від 06 серпня 2008 року № 0808-06002, під час шлюбу сторін придбано автомобіль марки «Mitsubishi Outlander XL», 2008 року випуску, шасі № НОМЕР_2, сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на ім'я відповідача ОСОБА_3 (а. с. 27-29, 30).

Згідно із висновком експерта НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області від 24 грудня 2014 року № 188 ринкова вартість автомобіля марки «Mitsubishi Outlander XL», 2008 року випуску, шасі № НОМЕР_2, сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент проведення експертизи складає 179 644 грн 93 коп. (а. с. 53-71).

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК Українимайном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є:

1) час набуття такого майна;

2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття);

3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Дослідивши та надавши оцінку іншим, крім договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу від 06 серпня 2008 року за 206 500 грн, доказам, зокрема договору купівлі-продажу належної ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності квартири № АДРЕСА_2, яка була відчужена ним за 100 000 грн за 2 дні до придбання спірного автомобіля, факт отримання цих коштів у розмірі 100 000 грн за відчуження квартири, суд апеляційної інстанції, застосовуючи норми статей 57, 60 СК України, дійшов обґрунтованого висновку про придбання частини спірного автомобіля за особисті кошти, у розмірі 100 000 грн, а інша його частина є спільною сумісною власністю подружжя.

Отже, доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Т.Л. Ізмайлова

С.О. Карпенко