Справа № 453/1365/15-ц
№ провадження 2/453/56/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2016 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого-судді Ясінського Ю.Є.

при секретарі Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Холдінг» про захист прав споживача,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом, в якому просить визнати недійним договір фінансового лізингу №000086 укладений 24.09.2015 року між нею та ОСОБА_2 «Євролізинг Холдінг» в особі представника ОСОБА_3, з моменту його укладення та стягнути з відповідача в її користь кошти в сумі 62780 грн. на відшкодування збитків в подвійному розмірі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24.09.2015 року між нею та ОСОБА_2 «Євролізинг Холдінг» в особі представника ОСОБА_3 був укладений договір №000086 фінансового лізингу. Згідно з пунктами 3.1, 3.2 Договору предметом Лізингу по даному договору є автомобіль моделі Sandero Stepway 1,6 АТ. Вартість Предмета Лізингу на момент укладення даного Договору та розмір авансового платежу вказується у Додатку №1 до Договору, який є його невід»ємною частиною. Згідно Додатку №1 вартість автомобіля складає 313 900 грн., а авансовий платіж 50% від вартості автомобіля. При підписанні Договору та усіх Додатків до нього представник відповідача ОСОБА_3 запевнела її, що Предмет Лізингу буде замовлений та переданий їй в користування після сплати авансового платежу в розмірі 10% від вартості автомобіля, тобто в сумі 31 390 грн. та наполягала чим швидше підписати Договір, не читаючи його. При цьому вона замовчила необхідність сплати авансового платежу в розмірі 50% вартості автомобіля, не вказала який саме буде придбаний транспортний засіб та його технічні характеристики, місце придбання Предмету Лізингу. Довірившись ОСОБА_3 в цей же день вона погодилась підписати Договір та сплатити на рахунок відповідача авансовий платіж в сумі 31390 грн., що підтверджується квитанцією №63 від 24.09.2015 року. Однак після сплати коштів відповідач не замовив та не передав їй автомобіль, пояснивши, що вона повинна доплатити ще 40% авансового платежу, тобто 125 560 грн., так як це зазначено в Додатку №1. Ознайомившись вже вдома із Договором та Додатками до нього, зрозуміла, що її ввели в оману при їх підписанні. Вона неодноразово зверталась до відповідача із проханням передати їй автомобіль, однак відповідач відмовляється, посилаючись на умови договору. В телефонному режимі зверталась до відповідача повернути кошти у розмірі 31390 грн., проте Лізингодавець не реагує на її звернення. Вважає, що договір вчинений відповідачем шляхом нечесної підприємницької практики шляхом введення в оману, наданням у нечіткий, незрозумілий та двозначний спосіб інформації необхідної для здійснення нею свідомого вибору, що стосується основних характеристик предмету лізингу, способу розрахунку ціни. Також, в договорі відсутні ознаки, які можуть бути властиві тільки транспортному засобу, зокрема рік випуску, колір, номер кузова, шасі та інше.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позов підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним у позові, просять позов задоволити. Крім того, позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона через інтернет знайшла оголошення щодо можливості придбання автомобіля шляхом укладення договору фінансового лізингу. Разом із ОСОБА_5 вони приїхала до м. Тернопіль де і було укладено договір фінансового лізингу із ОСОБА_2 «Євролізинг Холдінг». Представник ОСОБА_2 «Євролізинг Холдінг» ОСОБА_3 роз»яснила їй, що після сплати авансового платежу у розмірі 10% від вартості автомобіля такий буде їй передано. У зв»язку із закінченням робочого часу вона не читаючи договору підписала його та провела оплату 10% автомобіль у розмірі 31 390 грн., що стверджується квитанцією на якій зазначено час здійснення операції 17 год. 28 хв. Незважаючи на сплату авансового платежу у розмірі 10%, автомобіль передано їй не було, натомість було повідомлено про необхідність доплати ще 40% авансового платежу у розмірі 125560 грн. Звернувшись до відповідача в телефонному режимі щодо повернення сплаченої суми у розмірі 31 390 грн., отримала відмову. Коли вже вдома вона ознайомилась із договором то зрозуміла, що оплата проведена у розмірі 31 390 грн. це комісія за організацію договору. Представник ОСОБА_2 «Євролізинг Ходлінг» ОСОБА_3 ввела її в оману, замовчила про необхідність сплати авансового платежу у розмірі 50% від вартості автомобіля, надала їй інформацію у нечіткий та незрозумілий спосіб, не роз»яснила, що оплата у розмірі 31 390 грн. це комісія за організацію договору. Якщо б вона володіла даною інформацію то не укладала б договору фінансового лізингу.

Представник відповідача ОСОБА_2 «Євролізинг Холдінг» в судове засідання не з»явився, директором ОСОБА_6 подано клопотання про розгляд справи без участі представника, в задоволенні позову просить відмовити з підстав наведених у письмових запереченнях за вх. №5085 від 16.11.2015 року.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

24 вересня 2015 року між Товарситвом з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Холдінг», в особі представника ОСОБА_3, яка діяла на підставі довіреності №15 від 03 липня 2015 року (Лізингодавець) та ОСОБА_1 було укладено Договір 000086 фінансового лізингу.

Даний договір підписаний представником ТОВ «Євролізинг Холдінг» ОСОБА_3, та ОСОБА_1, та скріплений печаткою ТОВ «Євролізинг Холдінг».

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, лізингодавець зобовязується придбати та передати на умовах фінансового лізингу у користування майно (предмет лізингу визначений у п. 3.1 цього договору), а лізингоодержувач зобовязується прийняти предмет лізингу та сплачувати платежі та інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. (ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг»)

Згідно п. 3.1 договору фінансового лізингу, предметом лізингу є автомобіль Renault Sandero Stepway 16 АТ.

Додатком №3 до договору фінансового лізингу визначено специфікацію предмета лізингу, та зазначено в його якості: марка Renault, модель Sandero Stepway 1,6 АТ, кількість 1, ціна 313900 грн.

Відповідно до ст. 3 вказаного вище Закону, предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Умовами договору фінансового лізингу також передбачено, що складові лізингових платежів, їх суми та дати платежів, визначені у Графіку лізингових платежів у Додатках №1, 2 до цього договору, які є його невідємною частиною. (п. 8.1 договору)

До складу лізингових платежів включаються: 1) Перший лізинговий платіж, який складається з комісійної винагороди за організаційні заходи, авансу ціни предмета лізингу, комісійної винагороди за передачу предмета лізингу; 2) Періодичний авансовий платіж, 3) Другий авансовий платіж, який складається з періодичних лізингових платежів. (п. 8.2 договору).

Усі поточні авансові та лізингові платежі (в тому числі періодичні лізингові платежі) по даному Договору сплачуються лізингоодержувачем рівними частинами з 1-го по 10-е число поточного місяця, що вказується в Додатках №1,2. (п. 8.5 договору)

Згідно Додатку №1, вартість предмета лізингу становить 313900 грн., сума виплат 156950 грн., щомісячний платіж 13079 грн. 17 коп., комісія за організацію 31390 грн., комісія за передачу 9417 грн.

Суми зазначені у Додатку №1 відповідно до п. 2.1. договору є Авансовим платежем сумою, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу, в розмірі вказаному в Додатку №1, сплачена лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця до дати передачі предмета лізингу.

Додатком №2 передбачено, що вартість предмета лізингу становить 313900 грн., сума лізингу 156950 грн., викупна вартість 4709 грн., відсоткова ставка 22,00%, комісія 5,00%, щомісячний платіж 4792 грн. 52 коп.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Пунктом 5.1 договору фінансового лізингу передбачено, що предмет лізингу передається в користування лізингоодержувач протягом строку, який становить не більше 90 робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця Авансового платежу та Комісії за передачу предмета лізингу.

Представник позивача в судовому засіданні вказував, що Договір №000086 фінансового лізингу від 24.09.2015 року вчиненний відповідачем шляхом нечесної підприємницької практики, через ненадання та надання у нечіткий, незрозумілий та двозначний спосіб інформації, необхідної для здійснення позивачем свідомого вибору, що стосується основних характеристик предмету лізингу, способу розрахунку ціни, чим вели позивача в оману, у зв'язку з чим Договір №000086 фінансового лізингу від 24.09.2015 року має бути визнано судом недійсними.

Суд погоджується з такою позицією представника позивача, у зв'язку з чим зазначає наступне.

Згідно приписів ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Частина 1 ст. 229 ЦК України встановлює, що істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 №9, відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК ), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Пунктом 20 вищазгаданої Постанови передбачено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК не застосовуються щодо односторонніх правочинів.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він разом із позивачкою ОСОБА_1 їздив до м. Тернопіль для укладення договору фінансового лізингу. Представник відповідача ОСОБА_3 запевнила позивачку, що автомобіль буде їй передано після сплати авансового платежу у розмірі 10 %, тобто 31390 грн. і цю суму ОСОБА_1 було сплачено. Про необхідність сплати авансового платежу у розмірі 50% від вартості автомобіля ОСОБА_3 не вказувала. Договір укладався в кінці робочого часу, і позивач не читаючи підписала його та провела оплату у розмірі 31 390 грн. о 17 год. 28 хв., про що свідчить квитанція про оплату.

Таким чином, в даному випадку має місце умисне замовчування представником ОСОБА_2 «Євролізинг Холдінг» ОСОБА_3 необхідності сплати позивачкою ОСОБА_1 авансового платежу у розмірі 50% від вартості автомобіля та надання у нечіткий та незрозумілий спосіб інформації, необхідної для свідомого вибору ОСОБА_1, у зв'язку з чим ОСОБА_3, ввела позивача ОСОБА_1 в оману щодо умов договору.

Судом встановлено, що сплачені позивачкою кошти у розмірі 31 390 грн. це комісія за організацію договору, як це зазначено у Додатку №1 до договору фінансового лізингу

Зазначені обставини є істотними, оскільки якби позивач ОСОБА_1 володіла цією інформацією, то не вступила б у правовідносини з відповідачем ОСОБА_2 «Євролізинг Холдінг».

Крім того, як зазначалось у рішенні вище, предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Відповідно до ст. 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Таким чином, у даному випадку у суду відсутні підстави вважати, що предмет лізингу автомобіль Renault Sandero Stepway 1,6 АТ є індивідуально визначеною річчю, оскільки в договорі відсутні ознаки, які можуть бути властиві тільки йому, зокрема рік випуску, колір, номер кузова, шасі, та інше, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що нечесна підприємницька практика забороняється. Якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно, зокрема, основних характеристик продукції, таких як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, гарантійне обслуговування, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Частиною 6 даної статті передбачено, що правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Суб»єкти господарювання, їх працівники несуть відповідальність за нечесну підприємницьку практику згідно із законодавством.

За таких обставин Договір фінансового лізингу №000086 від 24.09.2015 року слід бути визнати судом недійсним з моменту його укладення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що представником ОСОБА_2 «Євролізинг Холдінг» ОСОБА_3 було застосовано обман під час укладання Договору фінансового лізингу №000086 з ОСОБА_1, то відповідач має відшкодувати останньому завдані збитки.

Відповідно до ч.2 ст. 230 ЦК України, сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки.

З квитанції №63 від 24.09.2015 року вбачається, що позивачем було сплачено 31390 грн. оплата по договору №000086 фінансового лізингу від 24.09.2015 року.

Таким чином, розмір збитків, завданих позивачу становить 31390 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 «Євролізинг Холдінг» на користь позивача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 3, ч.5 ст. 110, 118-120 ЦПК України, ст.ст. 184, 227, 229, 230, 1167 ЦК України, Законами України «Про захист прав споживачів», «Про фінансовий лізинг», , Поставою Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суд-,

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Визнати недійсним Договір фінансового лізінгу №000086 від 24 вересня 2015 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Холдінг» в особі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з момену його укладення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Холдінг» в користь ОСОБА_1 31 390 (тридцять одну тисячу триста дев»яносто) гривень шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Холдінг» в дохід держави 551 (п»ятсот п»ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_7

Повний текс рішення виготовлено 24.02.2016 року