Справа № 148/47/16-ц
УХВАЛА

29 лютого 2016 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області в

складі головуючого судді Карнауха А.П.,

при секретарі Грабовській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ( далі ПАТ «ВіЕйБі Банк» ) на рішення державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до Тульчинського районного суду зі скаргою на постанову державвного увиконавця ВДВС Тульчинського РУЮ ОСОБА_2 від26.10.2015 року, мотивуючи свої вимоги наступним.

На підставі постанови правління Національного банку України від 20.11.2014 року №733 «Про віднесення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» , відповідно до якого зх. 21.11.2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ «ВіЕйБі Банк» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24к.11.2014 року №128 призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3

Строк здійснення тимчасової адміністрації продовжено до 20.03.2015 року включно.

20.10.2010 року Тульчинським районним судом у цивільній справі №; 2-996/10 за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості ухвалено рішення.

15.09.2014 року Банком до ВДВС Тульчинського РУЮ направлено заяву про примусове виконання вказаного рішення.

26.10.2015 року державним виконавцем Мельник І.Г. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі ст..47 Закону України «Про виконавче провадження».

Банк не погоджується із цією постановою і вважає її такою, що порушує права стягувача.

Зокрема, на думку заявника державний виконавець поверхнево здійснював свої професійні обов»язки, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника.

В порушення вимог ст..31 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не надіслав стягувану постанову про повернення виконавчого документа рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Така постанова була направлена стягувачеві без повідомлення про вручення.

Просить суд поновити строк на оскарження постанови державного виконавця ВДВС Тульчинського РУЮ ОСОБА_2 від 26.10.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві. Визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Тульчинського РУЮ ОСОБА_2 від 26.10.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві Зобов»язати декржваного виконавця ВДВС Тульчинського РУЮ ОСОБА_2 вчинити виконавчі дії за вказаним виконавчим листом.

Представник заявника в судове засідання не з»явився, наддав суду письмову заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Державний виконавець ВДВС Тульчинського РУЮ ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, наддав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення на скаргу.

Боржник ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, в той час як був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, але його неявка не перешкоджає розгялду скарги.

Вивчивши письмові докази, додані до скарги, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скарга на рішення державного виконавця по дається у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

В скарзі заявник просить поновити строк на оскарження постанови державного виконавця, але не вказує причини пропуску цього строку і обставини,які слід рахувати як поважні, що не дали можливості стягувачу своєчасно оскаржити до суду постанову державного виконавця.

Підписана уповноваженою особою скарга на постанову державного виконавця не містить дати її підписання. Натомість, із кутового штампа на скарзі слідує, що вона відправлена на адресу суду 29.12.2015 року. При цьому в скарзі взагалі не вказано коли стягувачу стало відомо про винесення постанови від 26.10.2016 року. Зазначено лише, що відправлена постанова з порушенням ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» не рекоменгдованим листом, а звичайною кореспонденцією. Вказане свідчить, що стягувачем отримана копія постанови, але в скарзі не вказана дата її отримання.

Відсутність у скарзі причин пропуску строку на оскарження постанови державного виконавця, передбаченого ст.385 ЦПК України, суд вважає підставою для відмови у поновленні пропущенного строку.

Окрім цього, скарга не підлягає задоволенню, оскільки із наданих державним виконавцем Мельником І.Г. заперечень вбачається, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.10.2015 року винесена у повній відповідності до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено - виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Надані державним виконавцем письмові докази свідчать, що ним здійснені всі, передбачені ст..32 Закону України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання судового рішення, але виявити грошові кошти боржника або майно, на яке може бути звернуто стягнення не вдалось.

В скарзі не міститься відомостей, що заходи по розшуку майна боржника здійснені неповно.

Керуючись ст..387 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» на постанову державвного увиконавця ВДВС Тульчинського РУЮ ОСОБА_2 від26.10.2015 року про поверенння виконавчого документа стягувачеві залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалду суду до апеляційного суду Вінницької області може бути подана протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали через Тульчинський районний суд.

Суддя: