Справа № 158/1379/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Пономарьова О.М.
Провадження № 22-ц/773/283/16 Категорія: 59 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Карпук А.К.,

суддів -Бовчалюк З.А., Стрільчука В.А.,

секретар Концевич Я.О.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Волиньгаз» про захист прав споживача та визнання дій неправомірними, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Ківерцівського районного суду від 21 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Волиньгаз» про визнання неправомірними дій відповідача по демонтажу лічильника та проведення експертизи без відома та присутності споживача, визнання неправомірними дій щодо нарахування заборгованості за виявлене втручання в роботу лічильника.

Зазначала, що 23 квітня 2015 у належному їй будинку № 8 по вулиці Київській в с. Вишнів Ківерцівського району Волинській області працівниками відповідача було знято газовий лічильник для проведення періодичної перевірки, якою виявлене втручання у роботу лічильника.

Листом від 08 травня 2015 року відповідач повідомив її про донарахування коштів за виявлене втручання у роботу лічильника, до якого було включено суму збитків, завданих втручанням в роботу газового лічильника.

Посилаючись на те, що зняття, поведення експертизи лічильника, перерахунок та нарахування збитків відповідачем проведено з порушенням закону, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано спосіб захисту права, не передбачений законом.

Такі висновки суду є правильними.

Із зазначених позивачем предмету та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність дій відповідача щодо демонтажу лічильника, проведення його експертизи та нарахування у зв'язку з цим плати за використаний природний газ та збитків, завданих пошкодженням лічильника.

Разом з тим, згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Оскарження дій ПАТ «Волиньгаз» щодо демонтажу лічильника та проведення його експертизи, і у зв'язку з цим нарахування плати за використаний природний газ та збитків, які є різновидом претензії, не передбачений діючим законодавством в якості способу захисту прав.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наведені у позовній заяві обставини можуть слугувати запереченням у разі пред'явлення до неї позову про стягнення певної суми (збитків), однак таких позовних вимог до неї ніхто не заявляв. Також обраний позивачем спосіб захисту права шляхом пред'явлення вимоги про визнання неправомірними дій відповідача по демонтажу лічильника та проведення його експертизи не потягне за собою поновлення прав позивача, а вимог про встановлення лічильника, відновлення газопостачання ОСОБА_3 не заявляла. Крім цього, такі дії відповідача зафіксовані в актах, оскарження яких законом не передбачено.

Обраний позивачем спосіб захисту права не відповідає змісту порушеного права і є неефективним, що не узгоджується з нормами ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі- Конвенції).

При застосуванні законодавчого обмеження матеріально-правового способу захисту права місцевим судом дотримано положень 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції.

Висловлена Верховним Судом України правова позиція від 21 травня 2012 року у справі № 6-20цс11 не підлягає до застосування у спірних правовідносинах, оскільки стосується способу захисту права поручителя за кредитним договором шляхом визнання права відповідно до ст. 16 ЦК України.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі та у поясненнях представника в судовому засіданні не містять правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ківерцівського районного суду від 21 грудня 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді