Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2685/15-ц
Номер рядка звіту 19
У Х В А Л А

15.03.2016 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого - судді Трагнюк В.Р., при секретарі Конар В.М., за участю представників позивачів: адвоката ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградові питання про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ФГ «Колос» до ФГ «Евріка» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, третя особа: приватний нотаріус Виноградівського нотаріального округу ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Виноградівського районного суду від 21.12.2015 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4, ФГ «Колос» до ФГ «Евріка» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, третя особа: приватний нотаріус Виноградівського нотаріального округу ОСОБА_5, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, питання про розподіл судових витрат, понесених ФГ «Евріка» на правову допомогу в розмірі 2700 гривень, не вирішено.

У заяві представник відповідача адвокат ОСОБА_3 ставить питання про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки суд не вирішив питання стосовно стягнення судових витрат, а саме понесені витрати ФГ «Евріка» на правову допомогу.

Оскільки позивачем подано необґрунтований позов до суду, відповідач повинен був найняти адвоката, сплатити йому гонорар за ведення справи, за таких обставин такі витрати на правову допомогу повинні компенсуватись за рахунок позивачів.

Представник відповідача в судовому засіданні заяву підтримав, просив стягнути з відповідачів витрати понесені відповідачем, які документально підтвердженні.

Представники позивачів у задоволенні заяви просили відмовити, оскільки відповідач не довів обґрунтованість понесення судових витрат, дії позивачів були обґрунтовані, правові підстави для стягнення з позивачів судових витрат відсутні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

31.08.2015 року ОСОБА_4, ФГ «Колос» звернулись до суду з позовом до ФГ «Евріка» про визнання недійсним договору купівлі-продажу навісу для сушки сіна, що розташований в м. Виноградів, вул. Партизанська без номера, укладеного 21 листопада 2006 року між ФГ «Колос в особі ОСОБА_6 та ФГ «Евріка» в особі ОСОБА_7, третя особа: приватний нотаріус Виноградівського нотаріального округу ОСОБА_5.

21.12.2015 року ухвалою суду закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4, ФГ «Колос» до ФГ «Евріка» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, третя особа: приватний нотаріус Виноградівського нотаріального округу ОСОБА_5, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, питання про розподіл судових витрат, понесених ФГ «Евріка» на правову допомогу в розмірі 2700 гривень, не вирішено.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові рішення викладаються у двох формах: 1) ухвали; 2) рішення (ч. 1 ст. 208 ЦПК).

Ухвали суду щодо визначення розміру судових витрат можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в апеляційному порядку відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 293 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 47, 48 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних спав № 10 від 17 жовтня 2014 року № 7 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу надав суду квитанцію до прибуткового касового ордеру № 064 від 21 вересня 2015 року та заявив вимогу про стягнення цих судових витрат з позивачів у цьому провадженні (а.с. 35,37). За актом здачі-приймання наданих послуг та квитанції адвокат ОСОБА_3 прийняв від відповідача по справі ФГ "Евріка" в особі голови ОСОБА_7 2700,00 грн., з метою здійснення юридичних послуг (юридичні консультації 1 год. = 450 грн., написання письмових заперечень по справі 4 год. = 1800,00 грн., написання заяви про застосування строків позовної давності 1 год. = 450 грн.).

При цьому суд враховує, що особа, яка таку допомогу надала, є адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), яка брала участь у справі на підставі відповідного договору (а.с.36).

З 01.01.2012 набрав чинності Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (далі - Закону № 4191) статтею 1 якої визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Розмір гонорару адвоката у даному провадженні за одну годину не перевищує встановлений ст. 1 Закону № 4191 граничний розмір 487,20 грн (1218 х 0,40).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, та прийняте рішення не ухвалено на користь однієї з сторін, зазначена норма в даному випадку застосуванню не підлягає.

До виниклих правовідносин підлягає застосуванню норма, передбачена ч. 3 ст. 89 ЦПК України, відповідно до якої,- в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

На переконання суду, звернення позивачів до суду з цивільним позовом, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства є необґрунтованими діями позивачів.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

При розгляді справи та за наслідками розгляду судом не було встановлено порушення прав і свобод позивачів. Тоді як завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК). Разом з тим, згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Слід констатувати, що позивачі не у встановленому ЦПК звернулись до суду, у звязку з чим провадження у справі було закрито.

За встановлених обставин, заперечення представників позивачів проти стягнення понесених відповідачем судових витрат суд не приймає, понесенні відповідачем витрати на правову допомогу підлягають стягненню з позивачів порівну.

Керуючись ст.ст. 89, 208, 210, 220 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Стягнути з ОСОБА_4 та ФГ «Колос» з кожного по 1350 гривень на користь ФГ «Евріка» витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_8