УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Умнової О.В., Колодійчука В.М., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» про перерахунок заробітної плати та зобов`язання видати довідку про заробітну плату встановленого зразка за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, за касаційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати публічне акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ПАТ «ОГЗК») провести йому перерахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження за 6 днів в жовтні та 18 днів в листопаді 1987 року; при проведенні перерахунку збільшити на 100% тарифну ставку; при проведенні перерахунку нарахувати 60%премії тарифної ставки; зобов`язати відповідача надати нову довідку про заробітну плату встановленого зразка за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за жовтень та листопад 1987 року.
Позов мотивовано тим, що позивач у 1987 році перебував у трудових відносинах з підприємством, правонаступником якого є відповідач. В період з 1 жовтня 1987 року по 26 листопада 1987 року у складі військової частини № НОМЕР_1 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3 групи інвалідності. Захворювання, що викликало інвалідність пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків на ЧАЕС. Звернувшись до відповідача з заявою про перерахунок заробітної плати та видачу відповідної довідки позивачу стало відомо, що заробітна плата йому була нарахована без врахування постанови ЦК КПРС № 524-156 від 7 травня 1986 року та постанови Ради Міністрів України № 168-5 від 8 травня 1986 року, якими передбачено заробітну плату працівникам безпосередньо зайнятим на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС по підвищеним до 100% тарифним ставкам, та постанови РМ СРСР і УРРПС за №207-7 від 10 червня 1986 року, якою встановлено премії 60% тарифної ставки і відповідно до якої, оплата праці у вихідні і святкові дні проводиться у 2-х кратному розмірі.
Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано ПАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 , за роботу в зоні відчуження за 6 днів в жовтні та 18 днів в листопаді 1987 року, при проведенні перерахунку збільшити на 100 % (вдвічі) тарифну ставку за вказані дні та нарахувати 60 % премії тарифної ставки. Зобов`язано ПАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» надати ОСОБА_1 нову довідку про заробітну плату встановленого зразка за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за жовтень та листопад 1987 року.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2015 року апеляційну скаргу відповідача задоволено. Рішення місцевого суду скасовано з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Позивач, не погоджуючись з даним рішенням апеляційного суду подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.
Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи в межах касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.
Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 невірно нарахована заробітна плата за час виконання робіт по ліквідації наслідків на ЧАЕС, що порушує надане позивачу право на перерахунок пенсії.
Перевіряючи рішення суду першої інстанції на предмет законності і обґрунтованості апеляційний суд правильно не погодився з висновками останнього, та обґрунтовано виходив з наступного.
В період знаходження позивача на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, діяв порядок оплати роботи працівників, залучених до виконання вказаних робот, встановлений Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 7 травня 1986 року, (аналогічна Постанова РМ УРСР від 8 травня 1986 року № 168-5), Постановою Держкомтруда СРСР и Секретаріата ВЦСПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43, Розпорядженням РМ СРСР від 17 травня 1986 року № 964, Постановою РМ СРСР, ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195, (аналогічна Постанова РМ УРСР, Укррадпрофа від ю червня 1986 року №207-7), Інструкцією, затвердженою Постановою Держкомтруда СРСР и Секретаріата ВЦРПС від 22 квітня 1982 року №95/4-132, який поширювався також і на військовозобов`язаних, призваних на військові збори, з винятками, встановленими для таких військовозобов`язаних, роз`ясненнями в Листі Держкомтруда СРСР від 15 вересня 1986 року № 595 та Листі Держкомтруда УРСР від 23 вересня 1986 року №136 «Про порядок матеріального забезпечення призваних на збори військовозобов`язаних», наданими ними у межах своєї компетенції з питань оплати труда названих осіб.
Згідно вказаних нормативних актів позивач у зазначений період мав право на одержання за місцем основної роботі у відповідача: збереженого середнього заробітку, 100% тарифної ставки, кратність від тарифної ставки, та премію до 60% від збільшеної до 100% тарифної ставки розмірі.
Згідно з діючими на спірний період часу урядовими нормативними документами з питань оплати праці осіб, призваних на військові збори, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, така оплата провадилась підприємствами за місцем постійної роботи таких осіб за рахунок коштів, які перераховувалися у встановленому порядку безпосередньо на спеціальні рахунки підприємств.
Постановою КМУ від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності з 1 січня 2012 pоку, затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок) та постановлено Пенсійному фонду України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.
Згідно п. 7 Порядку пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
З урахуванням положень вказаного нормативного акту, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що підставою для внесення до довідок даних про кількість днів роботи у зоні відчуження, номеру зони, де проводилися такі роботи, кратність оплати праці, про нараховану та виплачену заробітну плату, є первинні документи. Включення до довідки таких даних впливає на обчислення заробітної плати, яка в подальшому враховується для призначення пенсії.
Пунктом 4 Постанови №207-7 було передбачено, що максимальний розмір премії, яка виплачувалася працівникам підприємства, направленим для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС становила 60 відсотків тарифної ставки (окладу) на місяць.
Відповідно до пункту 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, передбачено, що довідка про заробітну плату особи, видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював заявник.
Матеріали справи не містять первинних документів, які б підтверджували або спростовували правильність наданих довідок № 280 від 9 грудня 2014 року.
Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, ВР СРСР, КМ СРСР, ВЦРПС за № 524-156 від 7 травня 1986 року та постанова Державного Комітету СРСР по праці та соціальним питанням, Секретаріату ВЦРПС за №153/10 - 43 від 7 травня 1986 року надавалось право керівникам підприємств і організацій нараховувати заробітну плату працівникам безпосередньо занятим на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС по підвищеним до 100% (тобто вдвічі) тарифним ставкам і посадовим окладам, розпорядженням РМ СРСР № 964 рс від 17 травня 1986 року (відповідно до якого оплата праці повинна проводитись 3-х, 4-х, 5-ти кратному розмірі).
Відповідно до Постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦ СПС № 524- 156 від 7 травня 1986 року, премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалася у відповідності з діючими на підприємствах, установах, організаціях системи преміювання.
Постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 дозволяла керівникам підприємств, установ і організацій встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС премії до 6о% тарифної ставки (посадового окладу) на місяць. У разі прийняття рішення щодо підвищення граничного розміру премії до 6о% тарифної ставки (окладу) на місяць в положення про преміювання вносилися відповідні зміни.
Встановивши, що нараховування заробітної плати ОСОБА_1 по підвищеним до 100% (тобто вдвічі) тарифним ставкам і посадовим окладам не мало місця і премія у розмірі 6о% тарифної ставки (окладу) за час виконання робіт в зоні ЧАЕС відповідачем не нараховувалася і в матеріалах справи відсутні докази того, що на підприємстві відповідача на момент відрядження позивача діяла система підвищення тарифних ставок та преміювання, апеляційний суд, з урахуванням вищевказаних положень нормативних актів дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Виплата позивачу премії повинна була проводитися у порядку, передбаченому Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207/7, за рахунок коштів, що виділялися Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР у розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників, незалежно від їх відомчого підпорядкування, та яка виплачувалася працівникам безпосередньо на місці ліквідації наслідків аварії. Підприємствам, на яких постійно працювали ці працівники, кошти для виплат цих премій не виділялися, і ці підприємства такі премії працівникам після повернення на своє робоче місце не виплачували.
Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовано норми матеріального права спірних правовідносин.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.
Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2015 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: О.В. Умнова
В.М. Колодійчук
О.С. Ткачук