Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"10" березня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В., при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. В обґрунтування позову вказав, що з 27.02.2007 року по 05.02.2015 року він працював на ПрАТ «Азовелектросталь», де йому перестали виплачувати заробітну плату. 05.02.2015 року позивач звільнився у звязку зі скороченням штату, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Після звільнення остаточний розрахунок із позивачем був проведений лише 13.10.2015 року. У звязку із не проведенням повного розрахунку в день звільнення на підставі ст. 117 КЗпП України просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки з 05.02.2015 року по день остаточного розрахунку 13.10.2015 року.

У подальшому позивач уточнив позовні вимоги, зазначив, що остаточний розрахунок із ним був проведений 29 вересня 2015 року, а не 13 жовтня 2015 року, як він вказував раніше, а тому просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки з 05.02.2015 року по день остаточного розрахунку 29.09.2015 року.

Позивач у судове засідання не з'явився, позовні вимоги підтримав, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач надав письмові заперечення, в яких позов не визнав та повідомив, що згідно табелю обліку робочого часу в день звільнення 05.02.2015 року позивач не працював (цей день у табелі відмічений літерою «П», що є днем відсутності працівника на роботі через простій підприємства), а тому відповідно до вимог статті 116 КЗпП України повинен був предявити відповідну вимогу про розрахунок. Позивач на адресу відповідача з відповідною вимогою про розрахунок звернувся лише 01.10.2015 року, тоді як заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 була погашена 29.09.2015 року. За таких підстав, відповідач не порушив строки розрахунку при звільненні, передбачені ст.116 КЗпП України, а тому вважав вимогу позивача про стягнення середнього заробітку безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, тому за наявності письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Згідно зі статтею 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог позивача слід відмовити з наступних підстав.

Основним законом України статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обовязки, в рівній мірі кореспондується обовязок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.

Судом встановлено, що позивач з 27.02.2007 року по 05.02.2015 року працював у відповідача, що підтверджується записами в його трудовій книжці.

05.02.2015 р. позивач був звільнений з підприємства у звязку зі скороченням штату, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

За період роботи позивача йому нараховувалась заробітна платня.

Положеннями ст. 115 КЗпП України встановлено обовязок працедавця виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідачем вказаних вимог закону дотримано не було, заробітна плата у встановлені строки не виплачувалася та остаточний розрахунок при звільненні був проведений лише 29.09.2015 року, що не заперечується обома сторонами.

Одночасно з цим, судом також було встановлено, що позивач в день свого звільнення 05.02.2015 року не працював, що підтверджується табелем обліку робочого часу, де в графі за 05 лютого 2015 року стоїть позначка «П», яка відповідно шифру табелю є днем відсутності працівника на роботі. В такому випадку відповідно до вимог статті 116 КЗпП України позивач мав обовязок предявити до відповідача вимогу про проведення остаточного розрахунку. Відповідно до змісту статті 116 КЗпП України обовязок працівника звернутися до працедавця із вимогою про здійснення остаточного розрахунку виникає у випадку, якщо працівник в день звільнення не працював. При цьому суд зауважує, що наведена норма не виділяє окремо причин невиконання трудових обовязків працівником в день його звільнення. Такими причинами серед інших можуть бути простій підприємства.

Відповідно до статті 34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Отже, перебування підприємства в режимі простою та не виконання позивачем роботи у вказаний час, а саме в день свого звільнення, є тим випадком коли, працівник згідно статті 116 КЗпП України має додатково предявити вимогу про розрахунок і лише після предявлення такої вимоги про розрахунок у працедавця виникає обовязок його проведення та можлива відповідальність за статтею 117 КЗпП України.

Позивачем надано до суду копію заяви від 01 жовтня 2015 року з вимогою про розраунок, яка була надіслана ним до ПрАТ «Азовелектросталь» та отримана підприємством, про що свідчить поштове повідомлення.

Ця обставина також не заперечується й відповідачем у письмових запереченнях проти позову.

У відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст.116, 117 КЗпП України, позивач не має законних підстав для стягнення середнього заробітку за період з дня звільнення по день фактичного розрахунку 29.09.2015 року, з причин того, що в день свого звільнення він не працював та був відсутній на робочому місці, а з вимогою про здійснення остаточного розрахунку він звернувся до відповідача лише 01 жовтня 2015 року, тобто після того, як ПрАТ «Азовелектросталь» йому була виплачена заборгованість з виплати заробітної плати.

На підставі викладеного позовні вимоги про стягнення середнього заробітку задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 4 ст.88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, ст.ст. 115 - 117 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. В. Кузнецов