Справа № 758/1148/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Лемішко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» про визнання кредитного договору припиненим, зобов'язання вчинити дії, визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Родовід банк» про визнання кредитного договору припиненим, зобов'язання вчинити дії.

Зазначала, що між нею та відповідачем 11.05.2007 р. було укладено кредитний договір на суму 18 482 дол. США на придбання автомобіля строком до 11.05.2014 р.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між ними було укладено договір застави транспортного засобу - автомобіля «Мітсубісі Лансер».

На підставі зазначеного договору застави до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено обтяження на зазначений автомобіль.

Свої зобов'язання за кредитним договором вона виконала у повному обсязі, повернувши суму кредиту 26.09.2013 р.

Однак, на момент подачі позову обтяження з її автомобіля так і не знято.

Фактично підставою не зняття обтяжень з предмету застави є наявність заборгованості по сплаті нею пені за несвоєчасне погашення кредиту, яка станом на 12.01.2016 р. складає 67 511 грн. 66 коп.

Посилаючись на те, що нею зобов'язання за кредитним договором виконані у повному обсязі, пеня нарахована банком з порушенням строку позовної давності , просила визнати кредитний договір від 11.05.2007 р. припиненим, зобов'язати відповідача вчинити дії щодо припинення обятежь відносно автомобіля «Мітсубісі Лансер», н.з. НОМЕР_1.

У подальшому позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої останні просила визнати дії банку щодо нарахування штрафних санкцій (пені) та інших платежів за кредитним договором від 11.05.2007 року , починаючи з 26.09.2013 р. неправомірними, пеню за зазначеним договором просила визнати безнадійною заборгованістю, визнати кредитний договір припиненим, зобов'язати відповідача вчинити дії щодо припинення обтяження відносно рухомого майна.

Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, у якій просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутністю , у якій проти позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд , вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 11.05.2007 р. між позивачем і ВАТ «Родовід банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід банк», було укладено кредитний договір № 15.2/АА-189.07.2, відповідно до якого банк надав позивальнику кредит у розмірі 18 482 дол. США терміном до 11.05.2014 р. включно на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів (а.с. 16-19).

Пунктом 1.7. кредитного договору передбачено, що забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є застава автомобіля «Мітсубісі Лансер», згідно договору застави № 15.2/АА-189.07.2 від 11.05.2007 р.

Відповідно до п. 3.9. кредитного договору позичальник зобов'язався за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку за кожний день прострочення пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у п. 1.5. цього договору, від суми простроченого платежу.

Згідно з п. 1.5. кредитного договору процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється у розмірі 12,5% річних.

Пунктом 7.6. кредитного договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту надання позичальнику кредитних коштів відповідно до умов цього договору і діє до повного погашення позивальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними, а при наявності простроченої заборгованості і пені за несвоєчасне погашення кредитів та сплату процентів, а також штрафи, передбачені цим договором.

11.05.2007 р. між позивачем і ВАТ «Родовід банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід банк», було укладено договір застави транспортного засобу № 15.2/АА-189.07.2 (а.с. 20).

Пунктом 1.1. договору застави передбачено, що заставодавець, для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед заставодержателем за кредитним договором № 15.2/АА-189.07.2 від 11.05.2007 р. та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені) вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами кредитного договору , відшкодування збитків, іншої заборгованості передає у заставу заставодержателю належне йому на праві власності майно - автомобіль «Мітсубісі Лансер», н.з. НОМЕР_1.

На підставі зазначеного договору застави до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено обтяження на зазначений автомобіль (а.с. 58-59).

Відповідно до п. 3.9. кредитного договору ПАТ «Родовід банк» було нараховано пеню за неналежне виконання позивачем своїх зобов'язань за кредитним договором.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості станом на 12.01.2016 р., виданою ПАТ «Родовід банк» загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості складає 67 511 грн. 66 коп. (а.с. 56-57).

16.09.2014 р. позивачка звернулася до банку з заявою про виключення майна - автомобіля з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, оскільки вона відповідно до умов кредитного договору повністю сплатила відсотки за користування кредитом та погасила тіло кредиту (а.с. 53).

Відповідно до листа ПАТ «Родовід банк» від 13.10.2014 р. позивачку було повідомлено про те, що станом на 02.10.2014 р. за кредитним договором наявна заборгованість за пенею в сумі 37 196 грн. 34 коп., яка виникла на підставі п. 3.9. кредитного договору , а тому знаття обмеження з предмету застави можливе після повного погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 54).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Статтею 593 ЦК України передбачено, що право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. У разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою зобов'язання заставодержатель, у володінні якого перебувало заставлене майно, зобов'язаний негайно повернути його заставодавцеві.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як установлено судом ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого банком було нараховано пеню відповідно до п. 3.9. зазначеного договору, яка позивачем не сплачена, отже, зобов'язання за кредитним договором позивачем не виконано в повному обсязі, у зв'язку з чим, підстав для визнання припиненими зобов'язань, що випливають з кредитного договору немає, а тому не має і підстав для визнання кредитного договору припиненим та зобов'язання відповідача внести відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про припинення обтяження предмета застави - автомобіля «Мітсубісі Лансер», н.з. НОМЕР_1.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги про визнання дій банку щодо нарахування пені неправомірними та визнання пеню безнадійною заборгованістю, оскільки відповідно до п. 3.9. кредитного договору, ст. ст. 549, 1050 ЦК України у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором банк має право нараховувати пеню та вимагати її сплату.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 549, 572, 574, 593, 598, 599, 626, 629, 631, 1050, 1054, ст. ст. 10,11, 58-60, 88, 169, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» про визнання кредитного договору припиненим, зобов'язання вчинити дії, визнання дій неправомірними, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. О. Трегубенко