Провадження №6/263/44/2016р.
Справа №263/3118/16-ц.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Васильченко О.Г., при секретарі Дерягіній Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

До суду 15.03.2016 року надійшло подання Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1. Подання обґрунтовано тим, що у виконавчій службі находиться на виконанні зведене виконавче провадження з примусового виконання : наказу №5006/90/2012 від 08.01.2013р. господарського суду Донецької області про стягнення з ТДВ «Транспрогрес» на користь ПАТ «АКПІБ Промінвестбанк» суму боргу у сумі 1742724,67 грн.; наказу № 905/6600/13 від 23.10.2013р. господарського суду Донецької області про стягнення з ТДВ «Транспрогрес» на користь ТОВ «Малакіон» 39829,51 грн.; виконавчого листа №805/14343/13-а від 28.10.2013р. про стягнення з ТДВ «Транспрогрес» на користь УПФУ у Жовтневому районі м. Маріуполя боргу в сумі 2049,36 грн.; виконавчого листа №805/14351/13-а від 24.10.2013р. про стягнення з ТДВ «Транспрогрес» на користь УПФУ у Жовтневому районі м. Маріуполя боргу в сумі 234,89 грн.; виконавчого листа №805/17427/13-а від 18.12.2013р. про стягнення з ТДВ «Транспрогрес» на користь УПФУ у Жовтневому районі м. Маріуполя боргу в сумі 241,12 грн.; виконавчого листа №805/17458/13-а від 24.12.2013р. про стягнення з ТДВ «Транспрогрес» на користь УПФУ у Жовтневому районі м. Маріуполя боргу в сумі 2049,36 грн.; виконавчого листа №805/512/14 від 13.03.2014р. про стягнення з ТДВ «Транспрогрес» на користь УПФУ у Жовтневому районі м. Маріуполя боргу в сумі 119,48 грн.; виконавчого листа №805/2975/14 від 25.03.2014р. про стягнення з ТДВ «Транспрогрес» на користь УПФУ у Жовтневому районі м. Маріуполя боргу в сумі 1027,14 грн.; виконавчого листа №805/2996/14 від 05.05.2014р. про стягнення з ТДВ «Транспрогрес» на користь УПФУ у Жовтневому районі м. Маріуполя боргу в сумі 119,17 грн.; виконавчого листа №805/1835/14 від 14.03.2014р. про стягнення з ТДВ «Транспрогрес» на користь УПФУ у Жовтневому районі м. Маріуполя боргу в сумі 119,17 грн.; виконавчого листа №805/265/14 від 19.02.2014р. про стягнення з ТДВ «Транспрогрес» на користь УПФУ у Жовтневому районі м. Маріуполя боргу в сумі 1027,14 грн. Відповідно до заяви про відкриття виконавчого провадження керівником ТДВ «Транспрогрес» є ОСОБА_1. Державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам. За даними ДПС України підприємство має відкриті рахунки в ПАТ «Промінвестбанк», Маріупольська філія ПАТ КБ «Приват Банк» ПАТ «ПУМБ». Державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів, що містяться на рахунках. Банками прийнято постанови та зазначено, що кошти на арештованих рахунках відсутні. 19.02.2014р. складено акт опису й арешту майна, однак у звязку з проведенням антитерористичної операції прилюдні торги в Донецькій та Луганській областях не відбуваються. Станом на 19.03.2016р. рішення судів не виконано. Тому, з метою повного, всебічного та своєчасно виконання рішень судів просять встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1, який є керівником ТДВ «Транспрогрес», до виконання зобовязань за рішеннями судів.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, в поданні міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд розглянув подання у відсутність державного виконавця на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши надані до подання матеріали, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає за наступними підставами.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, яка є основним законом України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, частинами 2-3 ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, який ратифіковано Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII від 19.10.73 р. встановлено, що кожна людина має право, покидати будь-яку країну, включаючи свою власну, і це право не може бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, та які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому пакті.

Частинами 2-3 ст. 2 Протоколу №.4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яку ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 р. та який є невідємною частиною зазначеної Конвенції, встановлено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" - громадянин України може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Відповідно до ст. 8 цього Закону - у разі відмови громадянину у виїзді за кордон він може оскаржити цю дію у судовому порядку.

Однак, стаття 19 ЗУ "Про державну прикордонну службу України" вказує, що обмеження права громадян на виїзд з України належить до виключної компетенції Адміністрації Державної прикордонної служби України, а пункт 8 цієї статті покладає на державну прикордонну службу України обов'язок запобігання і недопущення в'їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно з законодавством не дозволено в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено в праві виїзду з України.

За таких обставин, суд вважає, що немає достатніх правових підстав в обмеженні у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

Одночасно суд зауважує, що заявником до подання не додані будь - які підтверджуючі наявність у боржника закордонного паспорту або номер та серія при його наявності, не вказано у який спосіб треба встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, що є суворою умовою Адміністрації Державної прикордонної служби України при виконанні нею рішень суду про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника.

Керуючись ст.ст.208-210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ч. 2-3 ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 2-3 ст. 2 Протоколу №.4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Г. Васильченко