Справа № 381/3991/15-ц Головуючий у І інстанції Бутенко В. О.
Провадження № 22-ц/780/941/16 Доповідач у 2 інстанції Антоненко В. І.
Категорія 23 02.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

02 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Сушко Л.П., Кулішенка Ю.М.,

за участю секретаря - Вербової І.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна про припинення договору поруки та розірвання договору іпотеки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про припинення договору поруки та розірвання договору іпотеки, посилаючись на те, що 20 березня 2007 року було укладено договір кредиту №10-29/3122 між ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсоцбанк», відповідно до якого банком надано у тимчасове користування ОСОБА_3 кошти в сумі 200 000,00 доларів США під процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 12,25 % річних з кінцевим строком погашення 20 березня 2022 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту №10-29/3122 між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір поруки №02-10/886 від 20 березня 2007 року, за яким поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення кредиту та сплаті відсотків за кредитним договором №10-29/3122 від 20 березня 2007 року. Також для забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту №10-29/3122 від 20 березня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено іпотечний договір №02-10/2323 від 20 березня 2007 р., за яким позивач передала в іпотеку відповідачу в якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за договором кредиту нерухоме майно у вигляді земельної ділянки площею 0,1000 гектара, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель. Іпотека також розповсюджується на незавершене будівництво житлового будинку загальною площею 564,80 кв.м., який розташований на земельній ділянці, та земельна ділянка площею 0,1880 га, призначена для ведення особистого селянського господарства. Земельні ділянки, що передаються в іпотеку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 Оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку за кредитним договором з січня 2009 року, не зважаючи на те, що в договорі зафіксована процентна ставка на момент видачі кредиту на всю суму кредиту, яка видавалася у повному обсязі у день підписання договору, з 12,25% до 15 % річних, що значно збільшило обсяг відповідальності поручителя, договір поруки №02-10/886 від 20 березня 2007 року підлягає припиненню. Також зі сторони банківської установи односторонніх змін умов договору у вказаному іпотечному договорі не передбачено. Тому, оскільки іпотечний договір №02-10/2323 від 20 березня 2007 р. є забезпеченням, наданим саме поручителем, то при збільшенні його відповідальності забезпеченого саме іпотекою, зростають ризики настання негативних для поручителя наслідків. А так як законом захищені права як поручителя, так і іпотекодавця від неправомірних дій кредитора, які істотно порушили умови договору, то іпотечний договір підлягає розірванню.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що 20 березня 2007 року було укладено договір кредиту №10-29/3122 між ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсоцбанк», відповідно до якого банком надано ОСОБА_3 кошти в сумі 200 000,00 доларів США під процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 12,25 % річних з кінцевим строком погашення 20 березня 2022 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту №10-29/3122 між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір поруки №02-10/886 від 20 березня 2007 року, за яким поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором №10-29/3122 від 20 березня 2007 року. Також для забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту №10-29/3122 від 20 березня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено іпотечний договір №02-10/2323 від 20 березня 2007 р., за яким Позивач передала в іпотеку Відповідачу в якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за договором кредиту нерухоме майно у вигляді земельної ділянки площею 0,1000 гектара, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель. Іпотека також розповсюджується на незавершене будівництво житлового будинку загальною площею 564,80 кв.м., який розташований на земельній ділянці, та земельна ділянка площею 0,1880 га, призначена для ведення особистого селянськогого сподарства. Земельні ділянки, що передаються в іпотеку, розташовані за адресою: м. Фастів, вул. Жовтнева,5.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з положень ст.ст. 525, 526, 530, 610, 1054, 1077, 1078 ЦК України та прийшов до правильного висновку про недоведеність заявлених позовних вимог.

Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно положень ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з умовами договору поруки №02-10/886 від 20 березня 2007 р. кредитор зобов'язаний до моменту виконання забезпеченого порукою зобов'язання не змінювати умов договору кредиту №10-29/3122 без попереднього письмового погодження поручителя.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що ПАТ «Укрсоцбанк» в односторонньому порядку без повідомлення позичальника, тобто ОСОБА_3 з 20 жовтня 2008 року збільшив розмір процентної ставки за користування кредитом, встановивши її на рівні 15,00% річних.

Під час підвищення процентної ставки Відповідачем було враховано підвищення облікової ставки Національного банку України згідно Постанови НБУ від 21 квітня 2008 р. № 107, що призвело до прийняття Рішення про підвищення процентних ставок по діючим на той час кредитам фізичних осіб № 380 засідання Управляючого комітету роздрібного бізнесу від 24вересня 2008 р.

Пунктом 2.6 Договору кредиту № 10-29/3122 від 20.03.2007 року передбачено, що у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України Рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням Правління Комітету з питань управління активами та пасивами, Кредитно-інвестиційного комітету, Тарифного комітету кредитора, Кредитор має право змінити розмір процентів та комісій, визначених в п.1.1. та п.п. 3.3.14 цього договору. Пунктом 2.6.1 цього договору передбачено, що про намір змінити розмір процентів кредитор зобов'язаний повідомити позичальника не пізніше, ніж за 10 днів до дати початку їх застосування, а також надати позичальнику для укладання відповідної додаткової угоди до цього договору. .Пунктом 2.6.2 цього кредитного договору передбачено, що у разі, якщо позичальник погодиться зі зміненим розміром процентів, він зобов'язаний протягом строку, зазначеного в п. 2.6.1 цього Договору, підписати надану Кредитором додаткову угоду про внесення змін до цього Договору та повернути її кредитору..Пунктом 2.6.3 цього кредитного договору передбачено, що у разі, якщо позичальник не погодиться з запропонованими Кредитором розмірами процентів, він зобов'язаний протягом строку, зазначеного в п. 2.6.1 цього Договору, повернути Кредитору існуючу заборгованість за Кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії та можливі штрафні санкції (штраф пеню) в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що банк направив листи від 09 жовтня 2008 року на адресу позичальника з пропозиціями про зміну процентної ставки за кредитом, де повідомив його про збільшення процентної ставки за користуванням кредитом з 12,25 % до 15 %, починаючи з 20 жовтня 2008 року (а.с.32-34).

По справі встановлено, що ОСОБА_3 після повідомлення про підвищення процентної ставки почав сплачувати проценти за новою ставкою, що відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 205 та ч. 2 ст. 642 ЦК України вказує на згоду позичальника зі зміненим розміром процентної ставки, що підтверджується розрахунком сплаченого боргу та відсотків за кредитом (а.с.36-37).

За наведених обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи позивачки про те, що вона не була повідомлена про зміну відсоткової ставки за кредитним договором, не заслуговують на увагу, оскільки позичальник і поручитель є подружжям, а кредит отримували в інтересах сім»ї на будівництво житлового будинку на земельній ділянці, яка передана в іпотеку.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: