З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
15 березня 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Василенка В.В.
при секретарі Костроміній Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що позивач, згідно договору дарування від 29.03.1995 року №843 є власником домоволодіння у АДРЕСА_1. Крім позивача у вказаному будинку зареєстровані але фактично з січня 2011 року не проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Позивач ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 15.08.2012 року даний шлюб було розірвано 18.10.2006 року, а тому відповідач ОСОБА_2 та її діти не є членами сім'ї позивача.
Оскільки відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в будинку не проживають, позивач вважає, що вони втратили право на користування житлом у ньому і просить визнати їх такими.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився але на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Щодо розгляду справи у разі неявки відповідачів не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явивлия, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час і місце його проведення повідомлявся в установленому законом порядку, що підтверджується даними надрукованого оголошення в газеті «Черкаський край» від 04.03.2016р. №18, наявного в матеріалах справи, а тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно ст.224 ЦПК України.
Дослідивши надані позивачем в підтвердження позовних вимог письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено що, житловий будинок у АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування від 29.03.1995 року №843, який посвідчені державним нотаріусом Черкаського районної нотаріальної контори Міняйло І.П.
Згідно довідки Хацьківської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 28.01.2016р. №122/02-09, ОСОБА_1, дійсно зареєстрований у домоволодінні по АДРЕСА_1, яке належить йому на праві приватної власності. Крім позивача у даному домоволодінні зареєстровані зокрема і ОСОБА_2, її син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4
Письмовими заявами, які наявні у матеріалах справи, сусіди позивача ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, підтвердили той факт, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2011 року і по даний час не проживають у домоволодінні за адресою у АДРЕСА_1
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сім'ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані але фактично не проживають з січня 2011 року в будинку по АДРЕСА_1, а тому втратили право користування житловим приміщенням в даному будинку.
Будь-яких цивільно-правових угод з власником будинку, які давали б право відповідачам користуватися жилим приміщення у ньому, відповідачі не укладали.
Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщення в домоволодінні АДРЕСА_1.
Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 віднесений до 1 категорії осіб,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та згідно п.10 ч.1 ст..5 Закону України «Про судовий збір» його звільнено від сплати судового збору, тому з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551, 20грн,
Керуючись ст.317, 405 ЦК України, ст..71, 150 ЖК України, ст.ст.213-215, 224-226 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в домоволодінні АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 551грн 20коп по 183грн 74коп з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.
Суддя: В. В. Василенко