Справа № 357/4703/16-ц Головуючий у І інстанції Жарікова О. В.
Провадження № 22-ц/780/6295/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 20.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Олійника В.І.,

суддів Березовенко Р.В., Мельника Я.С.,

при секретарі Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом про стягнення заборгованості, який обґрунтовував тим, що 11 квітня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 385/58/08-Пі, на підставі якого ОСОБА_2 було надано кредит в сумі 355000,00 грн. строком до 10.04.2018 року зі сплатою 15,00% річних.

20 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №385/58/08-Пі, відповідно до якої збільшено розмір відсоткової ставки до 18,00% річних та змінено графік погашення заборгованості за кредитом.

06 липня 2009 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №385/58/08-Пі, відповідно до якої встановлено максимальний ліміт в розмірі 366629 грн. 78 коп. та встановлено строк погашення кредиту до 10.04.2023 року.

Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором та додатковими угодами. Проте, позичальник умови договору належним чином не виконує і загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням процентів та пені склала станом на 20.01.2016 року 1142151 грн. 15 коп.

Так як боржник не виконав свої зобов'язання за договором, то позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором кредиту в розмірі 1142151 грн. 15 коп. та судові витрати в сумі 17132 грн. 27 коп.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності тривалістю три роки на час звернення до суду.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Згідно вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За змістом ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 11 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №385/58/08-Пі, на підставі якого позичальнику було надано кредит в сумі 355000,00 грн. строком до 10.04.2018 року та зі сплатою 15,00 % річних. 20.06.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №385/58/08-Пі, відповідно до якої збільшено розмір відсоткової ставки до 18,0 % річних та змінено графік погашення заборгованості за кредитом. 06.07.2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №385/58/08-Пі, відповідно до якої встановлено максимальний ліміт в розмірі 366629 грн.78 коп. та встановлено строк погашення кредиту до 10.04.2023 року.

11 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір №04/І-223. Предметом вказаного договору відповідно до п.1.1 були дачний будинок загальною площею 456,60 кв.м., який знаходиться в селі Шкарівка Білоцерківського району Київської області, та земельна ділянка площею 0,1200 га. для ведення садівництва в садово-городньому товаристві «Джерела», яке знаходиться по вулиці Джерельній під №3 в с.Шкарівка Білоцерківського району Київської області.

Позивач виконав свої зобовязання за даним договором та додатковими угодами. Як зазначено в позові, позичальник умови договору належним чином не виконує і загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням процентів та пені становила станом на 20.01.2016 року 1142151 грн. 15 коп., яка складається з: 341567 грн. 59 коп. - суми заборгованості за кредитом; 413055 грн. 39 коп. - суми заборгованості за відсотками; 69351 грн. 91 коп. - розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту; 150225 грн. 64 коп. - розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків; 51571 грн. 94 коп. - розміру інфляційних витрат за кредитом; 116378 грн. 67 коп. - розміру інфляційних витрат за відсотками.

Відповідно до п.1.1 договору кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, на умовах, визначених цим договором.

За п.1.1.1 договору надання кредиту мало здійснюватися окремими частинами зі сплатою 15,00 процентів річних та комісій в розмірі та в порядку, визначеному у додатку № 1 до цього договору, що є невідємною частиною, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 355000,00 грн., з наступним графіком зниження максимального ліміту заборгованості та кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 10 квітня 2018 року(включно), на умовах визначених цим договором.

Згідно п.1.2 договору кредит надавався позичальнику на наступні цілі: споживчі потреби.

Порядок надання кредиту та сплати процентів і комісій здійснюється відповідно до вимог ст. 2 вказаного договору.

Відповідно до п.3.3.7 договору позичальник зобовязаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.1.1.1, 2.4, 2.10 цього договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим договором.

За п.3.3.8 договору позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями, передбаченому п.1.1, 2.4, 3.3.14 цього договору.

Відповідно до п.3.3.14 договору позичальник зобовязаний протягом 30 календарних днів з дати одержання письмового повідомлення кредитора, достроково повернути в повному обсязі кредит, нараховані проценти, комісії, а також можливі штрафні санкції (пеню, штраф) у випадках, визначених п.2.7.3, 3.2.3, 5.4 цього договору.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.п.3.3.7, 3.3.8 цього договору протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час користування кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

20 червня 2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №385/58/08-Пі, відповідно до якої збільшено розмір відсоткової ставки до 18% річних та змінено графік погашення заборгованості за кредитом. Інші умови договору залишилися без змін.

06 липня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №385/58/08-Пі, відповідно до якої встановлено максимальний ліміт в розмірі 366 629 грн.78 коп. та встановлено строк погашення кредиту до 10.04.2023 року.

Відповідно до пункту 3 додаткової угоди сторони домовилися, що у разі порушення позичальником строків сплати процентів, та/або кредиту як в повному обсязі, так і частково, більш ніж на 30 календарних днів, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення позичальнику, а позичальник, в свою чергу, зобовязується достроково погасити в повному обсязі кредит, нараховані відсотки та можливі штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дати одержання вищезазначеного письмового повідомлення кредитора. Інші умови договору залишилися без змін.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 20.01.2016 року за позичальником є заборгованість, яка становить 1 142 151 грн. 15 коп.

Встановлено, що відповідачем було порушено умови, укладеного між сторонами договору щодо своєчасної сплати кредиту та відсотків за користування кредитом, а тому позивач фактично має право на стягнення з відповідача вказаної вище в рішенні суми заборгованості, розрахунок якої надано до матеріалів справи.

Проте, як було зазначено вище, відповідач подав до суду заяву, в якій просив суд відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строків позовної давності.

Відповідно до п.3.3.8 договору відповідач зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями, передбаченому п.1.1, 2.4, 3.3.14 цього договору.

Згідно з п.3.3.14 договору відповідач зобовязаний протягом 30 календарних днів з дати одержання письмового повідомлення кредитора, достроково повернути в повному обсязі кредит, нараховані проценти, комісії, а також можливі штрафні санкції (пеню, штраф) у випадках, визначених п.2.7.3, 3.2.3, 5.4 цього договору.

За п.4.4 договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.п.3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, відповідач зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час користування кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

20 червня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №385/58/08-Пі, відповідно до якої збільшено розмір відсоткової ставки до 18% річних та змінено графік погашення заборгованості за кредитом.

06 липня 2009 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №385/58/08-Пі, відповідно до якої встановлено максимальний ліміт в розмірі 366 629 грн. 78 коп. та встановлено строк погашення кредиту до 10.04.2023 року.

В пункті 3 додаткової угоди сторони домовилися, що у разі порушення позичальником строків сплати процентів, та/або кредиту як в повному обсязі, так і частково, більш ніж на 30 календарних днів, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення позичальнику, а позичальник в свою чергу зобовязується достроково погасити в повному обсязі кредит, нараховані відсотки та можливі штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дати одержання вищезазначеного письмового повідомлення кредитора. Інші умови договору залишилися без змін.

Відповідач надав суду копію листа від 12 січня 2010 року за №08.4-10/96-98 про дострокове повернення заборгованості по кредиту та відсоткам у розмірі 381 569 грн. 43 коп. та пені у розмірі 3421 грн. 67 коп..

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості останній платіж за тілом кредиту позичальник здійснив 23.12.2008 року в розмірі 2 грн.21 коп., а за відсотками 17.02.2009 року в розмірі 1395 грн. 98 коп.

Направивши 12 січня 2010 року позичальнику письмову вимогу про дострокове погашення кредиту та відсотків по кредитному договору банк змінив строк виконання основного зобовязання і з урахуванням умов договору, початок перебігу позовної давності розпочинається від 01 березня 2010 року.

Умовами договору - графіком погашення кредиту встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

В судовому засіданні встановлено, що позичальник 17.02.2009 року востаннє вніс платіж, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, приєднаним до матеріалів справи. Від лютого 2009 року позичальник ОСОБА_2 припинив вносити кошти на погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідач зазначав, що в 2010 році позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису та запропонував звернути стягнення на предмет іпотеки згідно умов іпотечного договору. 20.04.2010 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №2894, і за вказаним виконавчим написом звернуто стягнення на предмет іпотеки. 27.08.2010 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису. 29.04.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Представник позивача вважав, що викладені обставини свідчать про переривання строку позовної давності. Проте, з таким висновком представника позивача суд вірно не погодився, так як приписами ч.2 ст.264 ЦК України чітко визначено обставину з настанням якої прямо повязано переривання позовної давності. Такою обставиною є предявлення позову до боржника.

А тому звернення позивача до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису, в даному випадку, не має правового значення, так як не є предявленням позову в розумінні ч.2 ст.264 ЦК України.

Отже, згідно умов договору та додаткових угод відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний був погасити заборгованість за графіком погашення кредиту до 20.02.2009 року і з цього часу для позивача починається перебіг строку позовної давності, оскільки позичальником не виконані зобов'язання за договором в обумовлений строк, а до суду позивач звернувся з даним позовом лише 20.04.2016 року.

Як вбачається з постанови Верховного Суду України від 06.11.2013 року по справі №6-116-цс13, яку прийнято за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом /судами/ касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у кредитних правовідносинах, викладено правову позицію стосовно того, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом /судами/ касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України.

З огляду на вищенаведене суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: