Номер провадження: 22-ц/785/2117/16
Головуючий у першій інстанції Гудіна Н. І.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

з участю секретаря судового засідання - Лопотана В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні спільним допоміжним приміщенням загального користування - кухнею, та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_2, яка діє від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про визначення порядку користування спільною частковою власністю загального користування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року,

встановила:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона є співвласником комунальної квартири у гуртожитку по АДРЕСА_1 на восьмому поверсі цього будинку. Відповідачам належать кімнати № 804-807 на цьому поверсі указаного гуртожитку. Відповідно до технічного паспорту на указані кімнати у загальному користуванні співвласників цих кімнат є приміщення під № 12 площею 11,4 кв. м, яке є кухнею. У неї з відповідачами виникають конфліктні ситуації з приводу користування кухнею і відповідачі чинять їй перешкоди у законному користуванні цим спільним приміщенням, не дають можливості приготувати їжу для її сім'ї, розмістити там свій кухонний інвентар, оскільки місця кухні зайняті інвентарем відповідачів.

Ураховуючи зазначене, позивачка просила усунути перешкоди у користуванні приміщенням загального користування та зобов'язати відповідачів не чинити їй перешкод у їх користуванні, надати їй з членами її сім'ї доступ до кухні і виділити вільне місце для кухонного інвентарю.

У свою чергу угрудні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду з зустрічним позовом, в якому, посилаючись на ті самі обставини, просили визначити порядок користування приміщеннями загального користування серед співвласників кімнат, а санвузол, душову, вмивальню коридор та балкон залишити у спільному користуванні, посилаючись на те, що вони з позивачкою не можуть дійти згоди щодо користуванням цими приміщеннями. При цьому посилались на те, що на поверсі є дві кухні і ОСОБА_2 має намір користуватись ними одночасно.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.06.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2, в цій частині ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, в іншій частині рішення суду залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм права.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.08.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11.06.2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 року Касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 05.08.2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приміщенням скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи ухвалу апеляційного суду Одеської області від 05.08.2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приміщенням, суд касаційної інстанції виходив з того, що апеляційний суд не перевірив доводи позивача, що відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні кухнею, яка є приміщенням загального користування у гуртожитку, де вони є співвласниками житлових приміщень, та не дав їм належної оцінки, висновків районного суду в цій частині взагалі не переглянув.

Відповідно до ч.4 ст. 338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Отже, рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову апеляційним судом не переглядається, оскільки воно в цій частині не оскаржено.

Відповідно до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін впливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду не відповідає..

Судом першої інстанції встановленні та не оспорені такі обставини справи.

Сторони по справі є власниками кімнат у квартирі спільного заселення (гуртожиток) по АДРЕСА_1.

Кімнати в гуртожитку належать сторонам на праві спільної часткової власності згідно свідоцтв про право власності на житло (а.с.11, 28).

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» 24.11.2011 року квартира складається із 7 житлових кімнат: 801, 802, 803, 804, 805, 806, 807, які знаходяться у приватній власності позивачів та відповідачів даного позову, а також із приміщень спільного користування: кухні площею 11.4 кв. м, яка знаходиться в користуванні власників кімнат 804, 805, 806, 807; кухні площею 7.3 кв. м, яка знаходиться в користуванні власників кімнат №801. 802. 803. коридорів площею 2,4 кв. м та 2,0 кв. м, та підсобного площею 1,3 кв. м, які в користуванні власників кімнат №801, 802, 803, та приміщень, які знаходяться в користуванні власників усіх кімнат: душова площею 1,5 кв. м, вмивальня площею 7,9 кв. м; санвузол площею 0,9 кв. м, санвузол 0,9 кв. м., коридор площею 35,5 кв. м, балкон площею 1,2 кв. м. (а.с.33-35).

Згідно технічному паспорту, плану та експлікації внутрішніх площ гуртожитку в загальному користуванні сторін знаходяться 2 кухні площею 11,4 кв.м та 7,3 кв.м. (а.с.6-9).

Згідно пояснень сторін, кухнею площею 7,3 кв.м. користуються 3 сім'ї (8 осіб), в тому числі позивач по первісному позову, кухнею площею 11,4 кв.м. користуються 4 сім'ї (9 осіб) - відповідачі по справі.

Разом з тим суд першої інстанції залишив поза увагою та не надав належної правової оцінки наступним обставинам.

Так, колегією суддів встановлено та визнано сторонами, що через сумісне проживання ОСОБА_2 з відповідачами, між ними постійно виникають конфліктні ситуації з приводу користування кухнею.

Конфліктні ситуації призвели до того, що відповідачі фактично перешкоджають позивачу та її сім'ї користуватися зазначеною кухнею.

ОСОБА_2 не має можливості на території зазначеної кухні приготувати їжу для себе та сім'ї та розмістити кухонний інвентар, оскільки усі місця кухні зайняті інвентарем відповідачів.

Про дані обставини свідчить акт огляду кухні представниками КП «ЖКС «Північний» та свідками, що затверджений відповідними підписами.

Таким чином, відповідачі своїми діями порушують право ОСОБА_2 на вільне користування місцем загального користування, яке знаходиться у спільній власності.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що неможливо встановити порядок та визначити місця загального користування приміщеннями загального користування.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 6,7,16,22 Примірного положення про гуртожитки, затвердженої постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. №208 у гуртожитках повинні забезпечуватися необхідні умови для проживання, відпочинку.

Дотримання прав на користування загальними приміщеннями побутового приміщення в гуртожитку закладено і в Законі України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» від 04.09.2008 року, згідно якого допоміжні приміщення - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації гуртожитку та побутового обслуговування і задоволення санітарно-гігієнічних потреб його мешканців (кухні, санвузли, сходові клітки, вестибюлі, поза квартирні коридори, колясочні, горища підвали та ін. технічні приміщення).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» власники житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у гуртожитку.

Співвласники допоміжних приміщень у гуртожитку зобов'язані не перешкоджати іншим особам у правомірному користуванні такими приміщеннями.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод.

Таким чином, врахувавши встановленні обставини, статтю Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» та статтю 391 Цивільного кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального, тому рішення районного суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволені позовних вимог ОСОБА_2.

У зв'язку з задоволенням позовних вимог ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на її користь з відповідачів за первісним позовом документально підтверджені судові витрати у виді судового збору.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, п. 4 ч. 1 ст. 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року в частині відмови у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні спільним допоміжним приміщенням загального користування - кухнею - скасувати та у цій частині ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні спільним допоміжним приміщенням загального користування - кухнею - задовольнити у повному обсязі.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права користування спільним допоміжним приміщенням загального користування - кухнею загальною площею 11 кв.м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні спільним допоміжним приміщенням загального користування - кухнею загальною площею 11 кв.м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 забезпечити вільний доступ ОСОБА_2 та членам її сім'ї у дане приміщення і виділення вільного місця для розміщення кухонного інвентарю.

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 435,92 грн.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.М.Таварткіладзе

В.П.Фальчук