Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/122/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія спори про відшкодування шкоди
Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

Іменем України

05.01.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П., Мурашка С.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,за апеляційними скаргами ОСОБА_2 і заступника прокурора Кіровоградської області на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.На користь ОСОБА_2 стягнуто 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання вказаної суми з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

У апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його вимоги задовольнити у повному обсязі. Посилається на те, що визначений судом розмір моральної шкоди в сумі 5 000 грн. , на його думку, не відповідає тим моральним стражданням, яких він зазнав у звязку з незаконним переслідуванням правоохоронних органів та незаконними постановами суду про притягнення до адміністративної відповідальності.

Заступник прокурора Кіровоградської області в апеляційній скарзі, проданій в інтересах Державної казначейської служби України, просить рішення суду змінити та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди. Зазначає, що при визначенні розміру моральної шкоди в сумі 5 000 грн. суд не навів конкретних мотивів відшкодування моральної шкоди в такому розмірі та не навів відповідного розрахунку.

ОСОБА_2 та представник Державної казначейської служби України в судове засідання апеляційного суду не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені в порядку, визначеному ст.76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками та копією скарги. Від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він поросить розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обґрунтованість доводів апеляційної скарги у встановлених ст.303 ЦПК України межах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2011 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП (дрібне хуліганство), та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб (а.с.5).

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2011 року вказану постанову суду скасовано, провадження у адміністративні справі закрито за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення (а.с.6-7).

Постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2012 року позивача визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт (а.с.11).

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2012 року постанову Петрівського районного суду від 6 березня 2012 року скасовано, провадження у справі закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП (а.с.12-14).

Згідно приписів ч. ч. 1, 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Пунктом 2 ч. 1 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі Закон) передбачено, що підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку передбаченого цим Законом, виникає у разі закриття справи про адміністративне правопорушення.

У статті 3 п.5 Закону зазначено, що у наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються, зокрема, моральна шкода.

Згідно частин 5 та 6 ст. 4 Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відшкодування шкоди (у тому числі моральної) здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Встановивши, що справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закриті за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незаконність застосування до позивача адміністративного арешту та громадських робіт за постановами Петрівського районного суду від 14 вересня 2011 року та від 06 березня 2012 року. При цьому підставою для відшкодування моральної шкоди є незаконне накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком 15 діб, яке він відбув.

Суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що моральна шкода, завдана позивачу, полягає у порушенні його конституційних прав, переживаннях через незаконне притягнення до адміністративної відповідальності(адміністративний арешт), порушення у звязку з цим нормальних життєвих зв'язків, вимушених змінах в організації його життя.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн., суд врахував вимоги закону щодо розумності, виваженості та справедливості.

Ухвалюючи рішення суд правильно встановив характер правовідносин у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи, на підставі наданих сторонами доказів і колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Доводи апеляційних скарг не ґрунтуються на законі та доказах, судом першої інстанції перевірялися і визнані безпідставними, висновків суду не спростовують.

Ухвалою апеляційного суду від 03 грудня 2015 року заступнику прокурора Кіровоградської області було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі. Тому з прокуратури Кіровоградської області у дохід держави підлягає стягненню 267 грн. 96 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313,314,315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 і заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах Державної казначейської служби України, відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з прокуратури Кіровоградської області у дохід держави 267 грн. 96 коп. судового збору.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді