Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/931/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

04.04.2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Шиповича В.В.

при секретарі Євтушенко М.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання житла та оплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання житла та оплату житлово-комунальних послуг, вказавши що вона з відповідачем є співвласниками в рівних частках (по ? частці за кожним) квартири АДРЕСА_1. За ОСОБА_3 право власності на ? частку квартири визнано рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2012 року. Ніхто зі співвласників у квартирі не проживає, однак всі витрати по утриманню нерухомого майна та оплаті житлово-комунальних послуг несе вона. При цьому з січня 2013 року по грудень 2015 року нею внесено на оплату житлово-комунальних послуг 12952 гривень, з яких за обслуговування будинку та прибудинкової території сплачено 3057 гривень, за централізоване опалення, - 7140 гривень, за вивезення побутових відходів, - 234 гривні, за водопостачання та водовідведення, - 1610 гривень, за спожитий природній газ, - 764 гривні, за домофон, - 134 гривні. Позивач вважала, що ОСОБА_3 як співвласник квартири зобовязаний брати участь у витратах на утримання житла та просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь 6476 гривень, як ? частину коштів сплачених нею за вказані житлово-комунальні послуги.

У березні 2016 року позивач збільшила позовні вимоги та з підстав наведених у первісному позові просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь 8313 гривень, як ? частину коштів сплачених нею за житлово-комунальні послуги у період з січня 2013 року по лютий 2016 року.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Підтвердили обставини викладені у позові. Крім того позивач додатково пояснила, що у квартирі, яка є її та ОСОБА_3 спільною власністю ніхто не зареєстрований та не проживає. Особові рахунки по сплаті комунальних послуг між співвласниками не розділені та оформлені на її імя. Ніяких перешкод у користуванні квартирою вона ОСОБА_3 не створює.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали. ОСОБА_3 не заперечував, що є співвласником квартири АДРЕСА_2, однак вважав, що не повинен компенсувати ОСОБА_1 ? частку вартості оплачених нею житлово-комунальних послуг, оскільки позивач не дає йому ключів від спільної квартири та не пускає жити у власне житло, а крім того на свій розсуд використовує квартиру вселяючи туди сторонніх осіб.

Представник відповідача крім того просив врахувати, що право власності на свою частку квартири ОСОБА_3 зареєстрував не у січні 2013 року, а лише 28.02.2013 року. Ніяких житлово-комунальних послуг відповідач не споживав та не міг проконтролювати їх якість та кількість, а крім того для покладення на ОСОБА_3 цивільно-правової відповідальності відсутній такий обовязковий елемент як вина.

Суд вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 є власником ? частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 07.10.2009 року (а.с. 4).

28.02.2013 року реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції, на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2012 року, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 43).

Відповідно до ч.4 ст. 334 Цивільного кодексу України (далі ЦК), - права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно ч.4 ст. 319 ЦК, - власність зобовязує.

Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК).

Відповідно до ст. 360 ЦК, - співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Таким чином ОСОБА_3, як співвласник квартири АДРЕСА_1, з моменту набуття права власності на вказане майно, зобовязаний, пропорційно до своєї частки у праві власності, брати участь у всіх витратах на управління, утримання та збереження спільної квартири та нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном, у тому числі щодо оплати житлово-комунальних послуг.

Оскільки право власності за ОСОБА_3 на частку у спільному майні було зареєстровано 28.02.2013 року, то суд вважає, що обовязок по утриманню майна передбачений ст. 360 ЦК виник в нього саме із вказаної дати.

Позивач просила стягнути з ОСОБА_3 8313 гривень, як ? частину витрат на оплату наступних житлово-комунальних послуг: централізоване опалення; централізоване постачання води та водовідведення; вивезення побутових відходів; газопостачання; утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. А крім того ? частину витрат сплачених за домофон.

За період з 01.03.2013 року по 29.02.2016 року ОСОБА_1 сплачено за послуги з централізованого опалення спільної із ОСОБА_3 квартири, - 8137,1 гривень, а за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, - 2974,32 гривень, що підтверджується квитанціями про оплату та розрахунками підприємств, які надають вказані послуги, - КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» та КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради (а.с. 9-11, 13-14, 16-22, 45, 49-51, 55-56).

Відповідно до ст. 543 ЦК України, - у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Згідно ст. 544 ЦК України, - боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Суд вважає, що з ОСОБА_3, як співвласника квартири АДРЕСА_1, необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 5555,71 гривень, як 1/2 частину витрат позивача на оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та утримання будинків, споруд і прибудинкових територій за період з 01.03.2013 року по 29.02.2016 року по квартирі АДРЕСА_3 із розрахунку (8137,1 грн. + 2974,32 грн.) / 2.

При цьому суд виходить з того, що оплата за житлово-комунальні послуги із централізованого опалення квартири та утримання будинків, споруд і прибудинкових територій нараховується незалежно від кількості зареєстрованих чи фактично проживаючих у квартирі осіб, а залежить виключно від затверджених у встановленому порядку тарифів та площі квартири.

Крім того суд враховує, що послуги, як з централізованого опалення квартири так і з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій надаються в інтересах власників житла, оскільки дозволяють утримувати квартиру та будинок в якому вона знаходиться у належному санітарно-технічному стані навіть у тому разі коли в цій квартирі ніхто не проживає. А відсутність цих послуг може призвести до погіршення стану квартири (будинку в якому вона знаходиться) або навіть до руйнування їх конструктивних елементів, що суперечить інтересам власників.

У випадку коли житло (квартира) належить особам на праві приватної власності, то учасниками правовідносин з приводу оплати житлово-комунальних послуг щодо такої квартири є саме її власники, що випливає зокрема зі змісту ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Також суд не може погодитися із доводами ОСОБА_3 про те, що він не зобовязаний компенсувати витрати позивача, оскільки ОСОБА_1 створює йому перешкоди у користуванні спільною квартирою. Так, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2012 року у справі №2/2314/806/12 визнано право власності за ОСОБА_3 на ? частку вказаної квартири, а крім того суд зобовязав ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном та не чинити перешкод в користуванні ? часткою квартири (а.с. 5-6). Рішення суду від 22.05.2012 року набрало законної сили, а отже якщо ОСОБА_3 вважав, що ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконує вказане рішення суду, то мав право звернутися за примусовим його виконанням до органів Державної виконавчої служби України. Однак згідно пояснень в судовому засіданні відповідача він до органів ДВС для примусового виконання вказаного рішення суду не звертався.

Доводи представника відповідача про те, що для стягнення із ОСОБА_3 витрат на оплату житлово-комунальних послуг повинна бути встановлена вина відповідача, як складова цивільно-правової відповідальності, суд вважає помилковими, оскільки позов ОСОБА_1 не містить вимог про покладення на ОСОБА_3 відповідальності за порушення зобовязання (ст. 611 ЦК), зокрема про відшкодування будь-якої шкоди.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

На час вирішення справи предмет зобовязання ОСОБА_3 та ОСОБА_1, як співвласників квартири, щодо оплати послуг з централізованого опалення та утримання будинків, споруд і прибудинкової території є неподільним, оскільки для вирішення питання про розподіл особових рахунків по сплаті житлово-комунальних послуг ні ОСОБА_3 ні ОСОБА_1 до підприємств, що ведуть такі рахунки або до суду не зверталися.

В той же час суд не може погодитися з доводами позивача про стягнення із ОСОБА_3 витрат на оплату таких житлово-комунальних послуг як централізоване постачання води та водовідведення; вивезення побутових відходів; газопостачання, - оскільки як вбачається із розрахунків КП «Черкасиводоканал» (а.с. 12, 57-59), ТОВ «Черкасигаз збут» (а.с. 11, 60), КП «Черкаська служба чистоти» (а.с. 11, 52-54) вартість вказаних послуг розрахована виходячи із кількості споживачів, яку виконавці житлово-комунальних послуг визначили як 1 (одна) особа, або норм споживання на одну особу. Таким чином оплачуючи надані послуги за одну особу ОСОБА_1 сплачувала лише за себе. У випадку, якщо КП «Черкасиводоканал», ТОВ «Черкасигаз збут» або КП «Черкаська служба чистоти» мають будь-які претензії до ОСОБА_3 щодо оплати своїх послуг вони вправі предявити ці вимоги до нього особисто.

Також суд не вбачає підстав для стягнення із ОСОБА_3 половини вартості послуг сплачених ОСОБА_1 за домофон, оскільки ці послуги не належать до житлово-комунальних, а крім того позивач не заперечувала, що частину оплати за домофон за своєю ініціативою вона внесла авансом наперед за весь 2016 рік (а.с. 46).

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в сумі 368,37 гривень обчислений виходячи із сплаченого судового збору 551,2 гривень пропорційно до задоволених позовних вимог (5555,71 грн.) відносно заявлених вимог (8313 грн.).

Керуючись, ст. ст. 1, 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 319, 322, 334, 360, 541, 543-544 ЦК України, ст.ст. 10-11, 60-61, 84, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) грошові кошти в сумі 5555 (пять тисяч пятсот пятдесят пять) гривень 71 копійка, як ? (одну другу) частину витрат на оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2013 року по 29.02.2016 року по квартирі АДРЕСА_3 та судовий збір в сумі 368 (триста шістдесят вісім) гривень 37 копійок, а усього 5924 (пять тисяч девятсот двадцять чотири) гривні 8 копійок.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: ОСОБА_5