Справа № 368/488/16-ц
Провадження № 2/368/307/16
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"05" квітня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., при секретарі Гребеневич А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до Стрітівської сільської ради Кагарлицького району Київської області про визнання права власності на спадщину, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд визнати за нею, ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок № 14 по вулиці Береговій в селі Стрітівка Кагарлицького району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 05.11.2014 року, посилаючись на те, що 05.11.2014 року помер її чоловік - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 10.11.2014 року виконавчим комітетом Стрітівської сільської ради Кагарлицького району Київської області серії І-ОК № 308688.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1222 ЦКУ, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У ст. 1261 ЦКУ зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На дату відкриття спадщини спадкоємцями першої черги є дружина спадкодавця - ОСОБА_1 (свідоцтво про укладення шлюбу, видане 16 січня 1993 року Стрітівська с/Рада Кагарлицького району Київської області, серії ІУ-БК № 355920) та син - ОСОБА_3 (свідоцтво про народження, видане 04.10.1991 року Стрітівською с/Радою Кагарлицького району Київської області, серії УІ-БК № 497290).

22 січня 2015 року, на виконання вимог ст. 1269 ЦКУ, вона звернулася до Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

22 січня 2015 року, ОСОБА_3 звернувся до Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини на користь іншого спадкоємця за законом.

Таким чином, вона є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців першої черги, які б прийняли спадщину, немає.

Відповідно до ст. 1218 ЦКУ до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у звязку з його смертю.

Відповідно до наявного договору купівлі-продажу будинку, посвідченого секретарем виконавчого комітету Стрітівської сільської Ради народних депутатів Кагарлицького району Київської області ОСОБА_4 09.01.1991 року зареєстрованого в реєстрі за № 1, спадкодавцю належить житловий будинок, що знаходиться в селі Стрітівка, вул. Берегова, буд. 14.

Згідно вимог ст. 1297 ЦКУ спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

13 травня 2015 року вона звернулась до Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №14 по вулиці Береговій в селі Стрітівка Кагарлицького району Київської області. Розглянувши цю заяву нотаріус дійшов висновку про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок №14 по вулиці Береговій в селі Стрітівка Кагарлицького району Київської області, оскільки право власності на вищезазначений будинок не зареєстровано в установленому законом порядку на день смерті спадкодавця, про що державний нотаріусом виніс постанову від 13.05.2015 року вих. № 1869/02-31/10 від 13.05.2015 року.

Згідно з п. 7 ст. 16 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених Законом. На даний час власник нерухомого майна ОСОБА_2 помер і згідно частини 4. ст. 25 ЦКУ його цивільна правоздатність припинилась в момент смерті.

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно з ст. 328 ЦКУ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку нею набуто право власності в порядку спадкування, а тому за нею має бути визнано право власності на житловий будинок.

Відповідно до ст. 392 ЦКУ власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, враховуючи те, що вона прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, та не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яким є житловий будинок № 14 по вулиці Береговій в селі Стрітівка Кагарлицького району Київської області, в звязку з тим, що право власності на зазначене нерухоме майно не зареєстроване в установленому законом порядку.

Позивач в судове засідання не зявилася, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Свої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в особі Стрітівської сільської ради Кагарлицького району не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує позивач, подавши до суду заяву та позовні вимоги позивача задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 234 Цивільного-процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав.

05 листопада 2014 р. помер ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок, який розташований в с. Стрітівка Кагарлицького району по вул. Берегова, 14.

За життя ОСОБА_2 заповіт на все своє майно складений не був.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно от. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_2 із спадкоємців першої черги залишились його син ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_1. Інших спадкоємців не залишилось.

Отже, враховуючи те, що інших спадкоємців першої черги після ОСОБА_2 немає.

Позивач відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України як спадкоємець за законом першої черги успадковує всю спадщину ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_3 відмовився приймати спадщину.

У зв'язку з відкриттям спадщини ОСОБА_2 позивач у встановлений шестимісячний строк прийняла спадщину шляхом фактичного прийняття спадкового майна та звернувся до Пятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2

Спадкова справа заведена нотаріусом вказаної вище нотаріальної контори та зареєстрована у нотаріуса за реєстровим № 61/2015 р.

Правом власності, згідно частини першої статті 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Про те, оформити спадкові права на житловий будинок № 14 по вул. Берегова в селі Стрітівка Кагарлицького району Київської області після смерті спадкодавця позивач не має змоги, так як вказаний будинок спадкодавцем за життя не був зареєстрований у визначеному законодавчо встановленому порядку на нього, а тому відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт нерухомості, який відповідно до вимог закону підтверджує право власності на нього, а тому нотаріусом відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, що підтверджується вмотивованою відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат», що підтверджується доданою постановою від 13.05.2015 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили.

Вказане в судовому засіданні підтверджується наявними в справі доказами, а саме: копією паспорта на ОСОБА_1; копією свідоцтва про смерть на ОСОБА_2; копією технічного паспорта на будинок № 14 по вул.. Берегова в селі Стрітівка Кагарлицького району Київської області, а тому суд визнає за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок № 14 по вулиці Береговій в селі Стрітівка Кагарлицького району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 05.11.2014 року.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, Земельним кодексом України, ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Стрітівської сільської ради Кагарлицького району Київської області про визнання права власності на спадщину - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок № 14 по вулиці Береговій в селі Стрітівка Кагарлицького району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 05.11.2014 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко