РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Лях М.Ю.,

при секретарі - Хомінської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Київського районного суду м. Харкова з вимогою встановити факт смерті свого батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Ювілейне, Артемівського району, м. Луганськ, Луганської області. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Ювілейне, Артемівського району, м. Луганська помер його батько, факт смерті зафіксовано лікарським свідоцтвом про смерть № 80 від 03.06.2016 р. Зазначене місце є тимчасово окупованою територією України у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Заявник звертався з заявою про проведення державної реєстрації смерті до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського управління юстиції, проте йому було відмовлено через невідповідність наданих медичних довідок встановленій формі, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду, оскільки іншим шляхом не має можливості встановити наявність вказаного факту.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив заяву задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в заяві.

В судове засідання представник зацікавленої особи Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського управління юстиції не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно з копією паспорта громадянина України вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Луганськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (арк. справи 4).

Відповідно до копії довідки від 24.03.2015 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції ОСОБА_1 перемістився з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2 (арк. справи 5).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Жовтневим відділом РАЦС, м. Ворошиловград від 19.09.1975 року вбачається, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком є ОСОБА_2, матір'ю є ОСОБА_3 (арк. справи 8).

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 04 січня 2000 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (арк. справи 7).

Зі змісту копії лікарського свідоцтва про смерть № 80 від 03.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в АДРЕСА_1. В матеріалах справи наявні документи в підтвердження надання ритуальних послуг у зв'язку з похованням померлого (арк. справи 9-11).

25.06.2016 рокуКиївський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у смт. Ювілейне, Артемівський район, м. Луганськ, оскільки заявником для підтвердження факту пред'явлено документ, форма якого не відповідає наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 (арк. справи 6).

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 статті 273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт смерті може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької та Луганської областей» свідоцтва про смерть видані органом, який знаходиться на не контрольованій території є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є не можливим.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010 №3307/5), документом що підтверджує факт смерті фізичної особи може бути рішення суду про встановлення такого факту.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть ОСОБА_2, виданого державним органом України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 4, 10, 57, 60, 212-215, 273, 234 , 245, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець міста Стаханов, Луганської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у смт. Ювілейне, Артемівського району, м. Луганська, Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях