Справа №461/6236/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кулінари» в особі директора ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільною сумісною власністю,

встановив:

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просять зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні спільною сумісною власністю допоміжними приміщеннями, що розташовані в будинку за адресою: м.Львів, вул.Зарицьких, 14.

Позов мотивує тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1. 10.07.1996 року було укладено договір купівлі-продажу приміщення, в тому числі підвалу даного будинку, між ТзОВ «Кулінари» та представником Фонду держмайна України у м.Львові, стосовно купівлі приміщення площею 356,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Зарицьких, 14. Вважає, що підвальні приміщення буди відчужені незаконно, без її згоди інших співвласників допоміжних приміщень.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові та додаткових поясненнях. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив з мотивів безпідставності. Просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як видно з матеріалів справи, 10.07.1996 року ТзОВ «Кулінари» придбало у Представництва Фонду державного майна України в м.Львові приміщення площею 356,1 кв.м. за адресою м.Львів, вул.Зарицьких, 14 /а.с.4-5,6/.

Реєстраційним посвідченням від 25.01.1997 року посвідчено право власності ТзОВ «Кулінари» на приміщення площею 356,1 кв.м. за адресою м.Львів, вул.Зарицьких, 14 /а.с.33/.

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 07.09.2016 року по справі №461/3985/16-ц встановлено, що приміщення площею 356,1 кв.м. за адресою м.Львів, вул.Зарицьких, 14 не є допоміжним приміщенням до вказаного будинку, а є окремим приміщенням, яке було в законний спосіб відчужене на користь ТзОВ «Кулінари» і використовується відповідачем для здійснення статутної діяльності з виготовлення продуктів харчування /а.с.26-31/. Дане рішення суду набрало законної сили.

Частиною 2 ст.41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.2 ст.382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир.

Відповідно до п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» всі співвласники будинку є співвласниками допоміжних приміщень будинку.

З листа начальника Галицького ВП ГУ НП у Львівській області від 10.11.2016р. видно, що проведеним обстеженням працівниками ЛМКП «Львівводоканал» виявлено, що у помешканні ОСОБА_1 встановлено водолічильник, який не веде повного обліку водопостачання. Вода, яка використовується в туалетному приміщенні, обліковується водо лічильником ТзОВ «Кулінари» /а.с.34/.

Крім того, з листом заступника директора ЛМКП «Львівводоканал» від 24.10.2016р. повідомлено про те, що при обстеженні працівниками ЛМКП «Львівводоканал» виявлено, що в квартирі за адресою вул.Зарицьких, 14/1 встановлено водо лічильник КВ-1,5 №120021, який не веде повного обліку водопостачання. Вода, яка використовується в туалеті, обліковується водолічильником ТзОВ «Кулінари» /а.с.37/.

Як вказувалось вище та встановлено в судовому засіданні, приміщення площею 356,1 кв.м. за адресою м.Львів, вул.Зарицьких, 14 не є допоміжним приміщенням до вказаного будинку, а є окремим приміщенням, яке було в законний спосіб придбано ТзОВ «Кулінари», а отже на таке не розповсюджується режим спільної сумісної власності усіх власників квартир та приміщень у згаданому будинку та жодних перешкод позивачу у користуванні спільною сумісною власністю не чиниться.

Жодних доказів протилежного представником позивача суду не надано.

Таким чином, суд вважає позов безпідставним та необґрунтованим, оскільки доводи позивача не підтверджені жодними належними доказами та повністю спростовані в судовому засіданні представником відповідача, а тому позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.3-11,60,88,212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Стрельбицький В.В.