У х в а л а

30 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

Дербенцевої Т.П., Попович О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

- за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 27 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі-ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 18 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого

останній отримав кредит у розмірі 122 303 грн зі сплатою щомісячно відсотків, комісією, а також інших витрат відповідно до умов кредитного договору. Відповідач не належно виконував свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 81 289 грн 84 коп та складається з: 51 650 грн - борг за кредитом; 23 204 грн 38 коп. - борг по процентам; 6 435 грн 26 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту.

Рішенням Любенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 27 травня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 18 квітня 2007 року, № PLL0AK05830147 у розмірі 81 289 грн 84 коп., з яких:

- заборгованість за тілом кредиту - 51 650 грн 20 коп.;

- заборгованість за відсотками - 23 204 грн 38 коп.;

- Заборгованість по пені - 6 435 грн 26 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції вийшов поза межами заявлених позовних вимог та дослідив нові докази щодо вимог Банку про стягнення коштів зі сплати страхових платежів, передбачених договором в сумі 48 415 грн 50 коп. Крім того, суд апеляційної інстанції повинен був керуватися вимогами ст. 11, ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживача».

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд, першої інстанції виходив із того, що відповідач не порушив свої договірні зобов'язання, надав докази на підтвердження всіх щомісячних платежів за кредитним договором, а сама по собі виписка по кредитному договору не є достатнім доказом на підтвердження наявності у відповідача боргу за кредитним договором у розмірі, вказаному у позові.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк», апеляційний суд виходив із того, що висновки суду першої інстанції про відсутність заборгованості за кредитним договором суперечать доказам наданим у справі та умовам кредитного договору. Відповідачем належними та достатніми доказами не спростовані розрахунки, надані банком.

Відповідно до частини 1статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зазначенийм вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає. Висновки суду апеляційної інстанції не відповідають заявленим позовним вимогам, встановленим обставинам та матеріалам справи. Суд апеляційної інстанції вийшов за межі позовних вимог банка, встановив нові факти, які не були предметом розгляду справи, що призвело до порушення прав відповідача та неправильного вирішення справи.

Із змісту позовних вимог вбачається, що банк звернувся до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором від 18.04.2007 року № PLL0AK05830147 у розмірі 81 289 грн 84 коп . Жодного посилання на договір добровільного страхування позивачем не зазначалося. Мова йшла про стягнення заборгованості за кредитним договором без зазначення за який період.

Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції належним чином не звернув уваги на ту обставину, що в матеріалах справи містяться квитанції про погашення боргу за кредитним договором (а.с. 38 - 54) починаючи з 2007 року по 2014 рік включно, не перевірив факт існування боргу та за який період.

Крім того, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки заочному рішенню Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 травня 2010 року, яке набрало законної сили 01.09.2010 року, (а.с.34), яким зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок відсоткової ставки по кредиту від 18.04.2007 року № PLL0AK05830147 з 01.02.2009 року у відповідності з розмірами встановлених зазначеним кредитним договором. Визнано незаконним підняття ПАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку відсоткової ставки по кредитному договору від 18.04.2007 року № PLL0AK05830147 з 01.02.2009 року, не з'ясував чи перерахував відсоткову ставку банк, оскільки дана обставина впливає на суму боргу, якщо вона існує.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин не можна визнати законним та обґрунтованим рішення суду апеляційної інстанції, оскільки воно ухвалено з порушенням норм процесуального права.

З огляду на допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин справи, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 27 травня 2015 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

О.В. Попович