РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2016 року Провадження №2/425/54/16

Справа №425/4091/15-ц

м.Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

при секретарі Гайворонській І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рубіжне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання договору купівлі-продажу, не посвідченого нотаріально, дійсним

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, не посвідченого нотаріально, дійсним. В обґрунтування позову позивач зазначила, що квартира за зазначеною вище адресою належала на праві власності ОСОБА_4, який помер 27.11.2014 р. 10.11.2014 року за життя ОСОБА_4 вона, позивачка віддала йому гроші в сумі 13500 доларів США в якості оплати за належну йому квартиру, а ОСОБА_4 написав розписку на підтвердження того, що отримав від неї гроші в рахунок оплати за належну йому квартиру, розрахунок проведено повністю 10 червня 2014 року. Однак, посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу квартири вони не встигли, оскільки ОСОБА_4 загубив документи, які підтверджують його право власності на квартиру, а згодом раптово помер. В даній квартирі вона зробила ремонт, завезла меблі.

Ухвалами суду від 11.04.2016 року у даній цивільній справі було замінено відповідача ОСОБА_5 міську раду Луганської області на належного відповідача ОСОБА_2, яка є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, за яким з 21.03.2016 року зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, та додатково пояснила, що розрахунок за квартиру, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_4, було проведено між останнім та ОСОБА_1 раніше ніж ОСОБА_4 було написано розписку про отримання ним від позивачки грошей в рахунок сплати коштів за належну йому квартиру. ОСОБА_7 не міг укласти договір купівлі- продажу, бо правовстановлюючі документи на квартиру викрала мати позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_1 передала ОСОБА_4 гроші в загальній сумі 13500 доларів США як вони і домовились з останнім. Позивачка заробляла гроші на квартиру за межами України і передавала гроші частками ОСОБА_4 через свою матір ОСОБА_2 Позивач зробила в квартирі ремонт, завезла в неї меблі. У зв,язку з тим, що між позивачкою та її матір,ю ОСОБА_2 виникли неприязні відносини, тому мати теж стала претендувати на цю квартиру. На теперішній час в квартирі ОСОБА_4 з ініціативи позивачки зареєстрована мати позивачки

ОСОБА_2 Не заперечує, що розписки про отримання грошей за квартиру ОСОБА_4 писав як на ім,я позивачки, так і на ім,я матері позивачки ОСОБА_2, оскільки саме вона передавала ОСОБА_4 гроші від позивачки. Однак, останню розписку про отримання всієї суми грошей за квартиру ОСОБА_4 написав саме на ім,я позивачки.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з,явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність відповідачки та третьої особи.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона працює приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області. ОСОБА_4 звертався до неї як до нотаріуса кілька разів з питання посвідчення довіреності на продаж належної йому квартири. Вона запропонувала ОСОБА_4, який з,явився до неї з ОСОБА_1, укласти договір купівлі- продажу квартири. У ОСОБА_1 не було всієї суми на купівлю квартири належної ОСОБА_4 ОСОБА_1 казала, що частку суми за квартиру віддала ОСОБА_4 Через деякий час, можливо півроку, до неї знов звернулась позивачка і сказала, що її мати ОСОБА_2, на ім,я якої ОСОБА_4 видано довіреність на продаж квартири і яка фактично проживала в квартирі ОСОБА_4, виганяє її з квартири та заявляє, що продасть квартиру, бо довіреність вчинена на неї. До неї, свідка також приходив ОСОБА_4 і казав, що гроші за квартиру йому віддає позивачка у різні способи. В її присутності гроші за квартиру не передавались. Про те, що мати позивачки давала йому гроші за квартиру, ОСОБА_4 не казав. Потім позивачка прийшла до неї і сказала, що ОСОБА_4 помер. ОСОБА_4 за життя казав, що мати та дочка ОСОБА_2 між собою розібратися не можуть. ОСОБА_4 також казав, що гроші за квартиру йому віддавала позивачка, але чи повністю вона не знає. Зі слів ОСОБА_4 вона зрозуміла, що претензій матеріального характеру до позивачки він не має. ОСОБА_4 в належній йому квартирі не проживав, жив у фактичних шлюбних відносинах з жінкою за іншою адресою. Точно вона не пам,ятає чи писалась ОСОБА_4 розписка ОСОБА_1 в її присутності, стверджувати цього не може. Коли перший раз до неї прийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_1, вони не уклали договір купівлі-продажу не тому, що не було всіх правовстановлюючих документів на квартиру, а тому що у ОСОБА_1 не було всієї суми грошей. ОСОБА_1 казала, що прийшла до своєї матері з тим, щоб мати підписала від імені ОСОБА_4 договір купівлі- продажу квартири на ім,я позивачки. Але мати позивачки повідомила, що документів на квартиру у неї немає, де вони невідомо. ОСОБА_4 і ОСОБА_1 приходили до неї отримати консультацію з питання, що робити, якщо документи на квартиру втрачені. В той день, коли вперше до неї прийшли позивачка і ОСОБА_4, їй стало відомо, що у іншого нотаріуса ОСОБА_4 підписав, а нотаріус посвідчив довіреність на ім,я матері позивачки ОСОБА_2 на продаж квартири та підготовку документів на вчинення договору купівлі-продажу.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, позивачка ОСОБА_1 - сусідка її матері. Ще років 15 тому ОСОБА_1 винаймала квартиру у ОСОБА_4, тобто спірну квартиру. Коли матері позивачки потрібно було виходити на пенсію, вона звернулась до позивачки, яка попросила ОСОБА_4 прописати її матір в квартирі, на що останній погодився. ОСОБА_4 запропонував позивачці купити в розстрочку за 6000 доларів США належну йому квартиру, це було в 2004-2006 роках. Для цього позивачка поїхала на заробітки і пересилала звідти кошти, а мати позивачки ОСОБА_2 передавала кошти за цю квартиру ОСОБА_4 Коли позивачка підрахувала, що вже передала 6000 доларів США ОСОБА_4, то приїхала, а ОСОБА_4 сказав, що буде продавати квартиру не за 6000 доларів США, а за 13000 доларів США. Потім позивачка стала сама передавати ОСОБА_4 кошти за квартиру. Гроші позивачка відправляла Котіковій через банк, а Котікова сплачувала з цих грошей кошти за встановлення вікон в квартирі. Вона при передачі грошей та при написанні ОСОБА_4 ОСОБА_1 розписки не була присутня. Документи на квартиру лежали в квартирі ОСОБА_4, а мати позивачки їх забрала і стала вимагати, щоб ОСОБА_4 переписав квартиру на неї. ОСОБА_4 надав довіреність на ім,я позивачки для отримання дублікату свідоцтва про спадщину. Коли позивачка отримала прововстановлюючі документи на квартиру ОСОБА_4, то він вже був в лікарні і через два тижні помер.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона перебувала з ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинах. У ОСОБА_4 була квартира за адресою: м.Рубіжне, вул.Смирнова, 26/8, яка належала йому на праві власності. ОСОБА_4 казав їй, що в 2006-2007 роках з,явились покупці на цю квартиру - мати з дочкою ОСОБА_1. ОСОБА_4 казав, що мати ОСОБА_2 залишається в м. Рубіжному, а донька ОСОБА_1 поїде на заробітки і буде кожного місяця передавати гроші в рахунок оплати за належну йому квартиру. ОСОБА_1 пересилала гроші ОСОБА_2 або подрузі, а вони вже передавали гроші ОСОБА_4, який писав розписки про отримання грошей на ім,я ОСОБА_2 Вона декілька разів була присутня при передачі грошей ОСОБА_4 ОСОБА_2 або подругою позивачки і при написанні ОСОБА_4 розписок на ім,я ОСОБА_2 Йшла мова про те, що покупцем квартири буде ОСОБА_1, яка повинна була заплатити гроші за квартиру ОСОБА_4 Кожного місяця ОСОБА_4 передавались гроші за квартиру частками. ОСОБА_4 казав їй, що ОСОБА_1 пересилала гроші за квартиру, а передавала їх йому ОСОБА_2 Зі слів ОСОБА_4 їй відомо, що всі гроші за квартиру йому передали. Розмов про те, що ОСОБА_4 хоче оформити квартиру на ОСОБА_2 не було. Вона не була присутня, коли ОСОБА_4 писав ОСОБА_1 розписки про отримання грошей в рахунок сплати за належну йому квартиру.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, оцінивши докази, що є в наявності в матеріалах справи, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.02.2016 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: Луганська область, м.Рубіжне, вул.Смирнова, 26/8, зареєстроване за ОСОБА_4, підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину, ВМА №647635, реєстр №7-2079, 18.11.2008, П,ятнадцята київська державна нотаріальна контора.(а.с.51-52)

З копії довіреності, виданої 24.10.2014 року, вбачається, що ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_1 бути його представником, в тому числі в П,ятнадцятій київській державній нотаріальній конторі з усіх питань отримання дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка розташована за адресою: Луганська область, м.Рубіжне, вул.Смирнова, 26/8 (а.с.12) З дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.2008 року вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_11, яке складається з квартири АДРЕСА_2, є його син ОСОБА_4 12.11.2014 року ОСОБА_1 отримала дублікат зазначеного свідоцтва. (а.с.10)

27.11.2014 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.9).

Згідно інформаційної довідки ОСОБА_5 ДНК Луганської області від 23.03.2016 року №201/01-16, після смерті ОСОБА_4, який помер 27.11.2014 року, до ОСОБА_5 державної нотаріальної контори Луганської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулась ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Було заведено спадкову справу № 261/2015 року та видано 26.02.2016 року свідоцтво про право на спадщину за законом під реєстром №75 на квартиру №8, яка розташована у м. Рубіжне по вул.Смирнова, буд.26 (а.с.125).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.03.2016 року вбачається, що квартира за адресою: Луганська область, м.Рубіжне, вул.Смирнова, 26/8, належить на праві приватної власності ОСОБА_3, підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу, серія та номер: НАТ 42, реєстр №82, виданий 21.03.2016 року. (а.с.121-122)

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 30.06.2015 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 міської ради Луганської області про визнання права власності на квартиру, розташовану за адресою: Луганська область, м.Рубіжне, вул.Смирнова, 26/8, відмовлено за необгрунтованістю, та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 міської ради Луганської області про визнання права власності на зазначену квартиру також було відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 21.08.2015 року (с.28-29).

Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України це рішення має преюдиційне значення та факти, які ним встановлені не потребують доказуванню.

Так, зазначеним рішення суду встановлено, що за життя ОСОБА_4 видав 04.02.2013 року як ОСОБА_1, так і 23.06.2011 року ОСОБА_2 довіреності на продаж спірної квартири. Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали достатньо часу для того, щоб оформити угоду купівлі-продажу квартири нотаріально, але не скористались правом нотаріального оформлення угоди.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. (ст.328 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди ( ч.ч.1,2 ст.638 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві).

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

Отже, договір купівлі-продажу квартири в силу ст.657 ЦК України підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 3 ст.640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. За приписами ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із ч. 2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. ( ч.3 ст.334 ЦК України).

Позивачка на підтвердження укладення договору купівлі-продажу надала суду розпискувід 10.11.2014 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 в якості оплати за купівлю належної йому квартири АДРЕСА_1 13500 доларів США. Розрахунок проведений повністю 10.06.2014 року. Претензій до ОСОБА_1 не має. (а.с.13)

Однак, як встановлено судом, договір купівлі-продажу квартири укладений між ОСОБА_4 та позивачкою ОСОБА_1 нотаріально посвідчений не був, як це передбачено ст.657 ЦК України.

Окрім того, позивач не надала переконливих доказів щодо ухилення власника нерухомого майна ОСОБА_4 за його життя від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Посилання позивачки на те, що у ОСОБА_4 були відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, про що їй було відомо, не можуть свідчити про те, що ОСОБА_4 ухилився від нотаріального посвідчення договору.

Також позивачем не доведено, що розписку від 10.11.2014 року написав саме померлий ОСОБА_4

Отже, з огляду на викладене вище судом встановлено, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 між ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_1 є неукладеним та не створює прав та обов'язків для сторін.

Таким чином, суд не може визнати дійсним неукладений договір, тобто договір, якого юридично не існує, тому дійшов до висновку про відсутність підстав для застосування положень ч. 2 ст.220 ЦК України та визнання договору дійсним, а відповідно і для задоволення даного позову.

Керуючись ст.ст. 5-11, 57-61, 212-215, 292 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання договору купівлі-продажу, не посвідченого нотаріально, дійсним відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л. Овчаренко