Номер провадження: 22-ц/785/239/16
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про витребування доказів у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «АРИА» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2015 року

встановила:

31.08.2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» (далі - ПАТ «ВБР») звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.12.2013 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_3 було укладено Генеральний кредитний договір МКТLFGG.196905.002. про надання кредитної лінії.

30.12.2013 року до вищевказаного Генерального кредитного договору між позивачем та ОСОБА_3 було укладено Додатковий договір № МКТLFGL 1.196905.010 (далі - Додатковий кредитний договір), згідно пп. 1.1.,1.1.1.,1.1.2,1.1.3,1.1.4 якого Банк надав на умовах повернення, строковості, забезпеченості, платності та цільового характеру використання кредитні кошти в сумі 1 742 518,97 грн. (один мільйон сімсот сорок дві тисячі п'ятсот вісімнадцять грн. 97 коп.).

Договором був встановлений строк повернення кредитних коштів: 28 грудня 2016р., процентна ставка за користування кредитними коштами: 18,5 процентів річних, позичальник сплачує Банку одноразово комісію за надання фінансового інструменту в розмірі 0,00 % від суми кредиту, що зазначена у п. 1.1.1.

Кредитні кошти були надані Позичальнику на наступні цілі: рефінансування заборгованості в ПАТ «ОТП Банк» (п.1.2 Додаткового кредитного договору)

Додатковою угодою № 1 від 18.08.2014 року до Додаткового договору строк повернення кредитних коштів за Додатковим кредитним договором був змінений на: «20 вересня 2018 року» (п. 1.1.2 Додаткового договору). Процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена 22 % процентів річних (п. 1.1.3 Додаткового договору).

В забезпечення виконання зобов'язань за Генеральним Кредитним договором між ПАТ «ВБР» і ОСОБА_5 26.12.2014 року було укладено Договір поруки № РХ029031.196911.002, згідно п. 2.1 якого відповідач ОСОБА_5 поручилася перед ПАТ «ВБР» за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за Генеральним Кредитним договором та Додатковим кредитним договором (далі - Договір поруки-1).

В забезпечення виконання зобов'язань за Генеральним Кредитним договором між ПАТ «ВБР» і TOB «АРИА», в особі Генерального директора ОСОБА_3, 26.12.2014 року було укладено Договір поруки № РХ029031.209480.002 (далі - Договір поруки-2).

Крім того, в забезпечення Генерального кредитного договору, між ПАТ «ВБР» та Відповідачем ТОВ «АРИА», в особі Генерального директора ОСОБА_3, 26.12.2013 року було укладено договір іпотеки будівлі № ZXR039523.209480.002 (далі-Договір іпотеки).

Згідно Договору іпотеки Іпотекодавцем у забезпечення виконання зобов'язань за Генеральним Кредитним Договором надано в іпотеку комплекс обслуговування населення, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач посилався на те, що він виконав свої обов'язки згідно приписів Генерального Кредитного договору та Додаткового кредитного договору у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 332434 від 30.12.2013 року, що в свою чергу підтверджує отримання кредитних коштів ОСОБА_3

Посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, не виконує, позивач просив його вимоги задовольнити та стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ТОВ «АРИА» на користь ПАТ «ВБР» суму заборгованості у загальному розмірі 1 997 206 (один мільйон дев'ятсот дев'яносто сім тисяч двісті шість гривень) 57 копійок, яка складається з наступного:

-поточна заборгованість по тілу кредиту у розмірі 1 592 480 (один мільйон п'ятсот дев'яносто дві тисячі чотириста вісімдесят) гривень 61 копійка;

-прострочена заборгованість по тілу кредиту у розмірі 146 797 (сто сорок шість тисяч сімсот дев'яносто сім) гривень 49 копійок;

-поточна заборгованість за процентами у розмірі 48 297 (сорок вісім тисяч двісті дев'яносто сім) гривень 05 копійок;

-прострочена заборгованість за процентами у розмірі 73 594 (сімдесят три тисячі п'ятсот дев'яносто чотири) гривні 05 копійок;

-пеня у розмірі 40 040 (сорок тисяч сорок) гривень 63 копійки;

-штраф у розмірі 95 996 (дев'яносто п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто шість) гривень 73 копійки.

Позивач також просив стягнути на його користь судові витрати в рівних частках з кожного із відповідачів.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2015 року позовні вимоги ПАТ «ВБР» були задоволені у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування зазначеного судового рішення, із ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «ВБР», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_3 - ОСОБА_6 колегії суддів була надана письмова заява ОСОБА_3 про витребування від ПАТ «ВБР» доказів у справі, а саме: виписки по всіх рахунках, що відкриті на ім'я ОСОБА_3, у тому числі рахунки для обліку процентів, виписки по рахунках, на яких обліковується заборгованість, нарахована, сплачена або прострочена заборгованість по кредиту, нарахована, сплачена вабо прострочена заборгованість по відсоткам, нарахована пеня по кредиту та інші кошти; всі договори, угоди та будь-які зміни до них, у тому числі листування, що було створено сторонами під час оформлення кредиту за угодою № МКТLFGL1.196905.010 від 30.12.2013 року, а також будь-які документи, що стали підставою для оформлення і супроводження вказаної угоди (кредитну справу за договором № МКТLFGL1.196905.010 від 30.12.2013).

Перевіривши законність і обґрунтованість заяви, заслухавши заявника, доповідача, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3, рівно як і відповідач ОСОБА_5, приймали участь в судовому засіданні в суді першої інстанції 09.12.2015 року, їм були роз'яснені їх права та обов'язки, у зв'язку з чим вони мали право подати до суду заяви або клопотання, у тому числі про витребування доказів у справі, однак від них жодних заяв, клопотань та питань до відповідача не надійшло (а.с.103-105).

У відповідності до ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про витребування доказів у справі.

При цьому колегія суддів враховує ту обставину, що матеріали справи містять достатньо доказів для розгляду справи по суті апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 168, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про витребування доказів у справі відмовити, як заявленої безпідставно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко