Справа № 285/3520/15-ц
провадження у справі № 2/0285/48/16
16 березня 2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді…………………Літвин О.О.
за участю секретаря………………...ОСОБА_1
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»
про стягнення кредитної заборгованості,
08.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 4 124,28 грн. і судові витрати, понесені ним при подачі позову.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що всупереч умов укладеного кредитного договору від 01.09.2008 року між ним та відповідачем, останній своїх договірних зобовязань належним чином не виконав, у звязку з чим у нього перед банком виникла заборгованість.
Представник позивача до суду не прибув, надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з судовими повістками, про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 статті 626 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обовязки виникають у кожного контрагента.
Судом встановлено, що 01.09.2008 року відповідач звернувся до банку з заявою про оформлення на його імя платіжної кредитки «Універсальна» з лімітом в 1 000 грн. Цього ж дня між сторонами було укладено кредитний договір, який складається із заяви кредитора, умов та правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою (далі Умови). Відповідно до даного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також відповідач погодився на встановлення банком будь-якого кредитного ліміту. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем суду, слідує, що розмір кредитного ліміту відповідачу було встановлено в сумі 3000 грн.
Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однієї із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами).
Перед укладенням кредитного договору відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування в банку, з Умовами, тарифами, порядком погашення по кредиту був ознайомлений, погодився з ними та надав свою згоду, що останні разом з його заявою складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис.
Строк даного договору не визначений моментом предявлення вимоги і згідно Умов діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.
Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено (якщо інше не передбачено договором), зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними.
Доказів на підтвердження того, що відповідачем подавалася заява про припинення дії договору чи закриття карткового рахунку, суду надано не було.
Відповідно до Умов банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі не виконання боржником своїх боргових та інших обовязків за договором.
Відповідач зобовязався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту; погасити заборгованість за кредитом; відсотками за його користування; за перевитрати платіжного ліміту; сплатити комісію та пеню в розмірі, встановленому тарифами банку; а за порушення кредитної дисципліни сплатити штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.
Належним чином не виконуючи умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 31.07.2015 року склала 4 124,28 грн., яка включає в себе: заборгованість за кредитом 675, 58 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1 424,21 грн., заборгованість за пенею та комісією 1 590 грн. та штраф 434,49 грн. (250 грн. фіксована частина, 189,49 грн. процентна складова).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобовязання (неналежне виконання). При порушенні зобовязання наступають правові наслідки, установлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не в повному обсязі виконував умови кредитного договору, припинив погашення кредиту і відсотків та на день подачі позовної заяви до суду заборгував позивачу грошові кошти.
Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит.
Підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України суд не знаходить, оскільки відповідач в судове засідання не прибув, заперечень проти позову не подав та не надав суду будь-яких доказів на наявність обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, зобовязання має виконуватись відповідно до умов договору і вимог закону та припиняється з моменту його належного виконання, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі.
Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлено, як і не було надано власного розрахунку, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою.
З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.
Керуючись ст.ст. 3, 57, 79, 88, 208, 212-216, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 551, 611, 612, 1054 ЦК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»
заборгованість по кредитному договору № б/н від 01.09.2008 року у розмірі 4 124 (чотири тисячі чотириста сто двадцять чотири) грн. 28 коп., яка включає в себе заборгованість за кредитом 675,58 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1 424,21 грн., заборгованість за пенею та комісією 1 590 грн. та штраф 434, 49 грн.,
та судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя О.О. Літвин