АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Мазурик О.Ф.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОНБЕРГ», ОСОБА_4, ОСОБА_1, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Тетяна Павлівна, ОСОБА_6 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та повернення сторін у попереднє становище, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року судом отримано позовну заяву ОСОБА_2 до відповідачів, в якій позивач просив визнати недійсними укладені між відповідачами договори купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку, загальною площею 1126,4 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, повернути сторін договорів в попередній стан та визнати за ОСОБА_1 право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку.(а.с.1-3)

Ухвалою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. (а.с.4)

В судовому засіданні 25 лютого 2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 заявив клопотання та подав письмовий текст заяви про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт, а також заборонити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії щодо відчуження та обтяження правами третіх осіб житлового будинку, загальною площею 1126,4 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. На обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2015 року, яке змінено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12 жовтня 2015 року, із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто суму боргу за договором позики, однак з метою невиконання вказаних рішень ОСОБА_3 та ОСОБА_1 намагаються вивести житловий будинок та земельну ділянку з під обтяжень. (а.с.10-11, 82-87)

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року заяву про забезпечення позову задоволено, накладено арешт, а також заборонено ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії щодо відчуження та обтяження правами третіх осіб на земельну ділянку, загальною площею 0,1 га та житловий будинок загальною площею 1126,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.12-13)

В апеляційній скарзі на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_8 посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушення судом норм процесуального права, просила її скасувати. На обґрунтування скарги зазначила, що ОСОБА_2 не є стороною оспорюваних правочинів і зміст вказаних правочинів ніяким чином не стосується прав та інтересів позивача, оскільки власниками житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і оскаржуваною ухвалою порушуються їх права як власників. (а.с.15-18)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_8 та представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9 підтримали скаргу і просили її задовольнити, представник позивача ОСОБА_7 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази.(а.с.110, 111, 114-119)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ст. 77, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши копії наданих матеріалів справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. При цьому, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Відповідні роз'ясненнями містяться і в п.п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2015 року, яке змінено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12 жовтня 2015 року, із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто суму боргу за договором позики. (а.с.51-56)

Предметом позовних вимог ОСОБА_2 у цій справі є визнання недійсними договорів купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, укладених: 20 квітня 2015 року між ОСОБА_3 та ТОВ «КРОНБЕРГ», 24 квітня 2015 року між ТОВ «КРОНБЕРГ» та ОСОБА_4, а також визнання за ОСОБА_1 права власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку.

При цьому, за наявною в матеріалах справи копією договору іпотеки від 31 липня 2013 року, ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.42-45)

Доводи апелянта, що позивач ОСОБА_2 не є стороною оскаржуваних договорів купівлі-продажу спірного житлового будинку та земельної ділянки і вказані договори були укладені до набрання законної сили рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2015 року, яке змінено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12 жовтня 2015 року мають бути оцінені судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи характер правовідносин, які виникли між сторонами, заявлені вимоги та вжиті заходи забезпечення позову, які є співмірними, колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову.

Ухвала колегії суддів апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПКУкраїни у касаційному порядку оскаржена бути не може.

Керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б. Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/5405/2016

Унікальний номер 760/13996/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Коробенко С.В.

Доповідач Левенець Б.Б.