АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2482/2016 р. Головуючий у 1 інстанції - Сіромашенко Н.В.
Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2.03.2016 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 7 грудня 2015 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного територіально-

галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», Державної адміністрації

залізничного транспорту України «Укрзалізниця», 3-особа: Кривопішин Олексій

Мефодійович

про визнання незаконними та скасування наказів

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 7 грудня 2015 р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ДТГО «Південно-Західна залізниця», Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця», 3-особа: Кривопішин О.М. про визнання незаконними та скасування наказів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить це рішення скасувати і постановити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, обгрунтовуючи позов позивачка посилалася на те, що згідно наказу №167 від 30.12.2011 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» їй було оголошено догану за відсутність належного контролю за роботою структурних підрозділів пасажирського господарства в питаннях підбору та використання кадрів, ведення кадрового діловодства;

а згідно наказу №70/ОС від 30.01.2012 р. «Про звільнення ОСОБА_1» її було звільнено з посади начальника служби кадрів, навчальних закладів та соціальних питань Південно -Західної залізниці згідно п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором, яке полягає в незабезпеченні належної організації роботи структурних підрозділів залізниці по якісній експлуатації системи управління персоналом АСУ «Кадри».

Зазначала, що вказані накази вона вважає незаконними як такі, що видані із порушенням трудового законодавства, тому, просила суд визнати їх незаконними та скасувати.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 2 липня 2012 р. було відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до ДТГО «Південно-Західна залізниця», 3-особа: начальник ДТГО «Південно-Західна залізниця» Кривопішин О.М. про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Вказаним рішенням встановлено, що наказом №70/ОС від 30.01.2012 р. «Про звільнення ОСОБА_1», який було видано начальником ДТГО «Південно-Західна залізниця» Кривопішиним О.М., позивачку було звільнено з посади начальника служби кадрів, навчальних закладів та соціальних питань Південно-Західної залізниці згідно п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором, яке полягає в незабезпеченні належної організації роботи структурних підрозділів залізниці по якісній експлуатації системи управління персоналом АСУ «Кадри».

Так, згідно наказу №377-Н/к від 21.12.2011 р. позивачці було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, неналежне виконання своїх посадових обов'язків, яке полягає у недостатньому контролі за роботою підлеглих працівників по виконанню завдань керівництва залізниці.

Згідно наказу №167 від 30.12.2011 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» позивачці було оголошено догану за відсутність належного контролю за роботою структурних підрозділів пасажирського господарства в питаннях підбору та використання кадрів, ведення кадрового діловодства.

Позивачка на вимогу генерального директора Укрзалізниці щодо надання через Головне управління кадрової та соціальної політики особистого письмового пояснення з приводу належного контролю за роботою структурних підрозділів пасажирського господарства в питаннях підбору та використання кадрів і ведення кадрового діловодства в базах даних АСУ «Кадри» пояснення не надала, що підтверджується актом від 30.12.2011 р.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1, здійснювала контроль за впровадженням та експлуатацією системи «АСУ-Кадри» на залізниці.

Проте, ОСОБА_1 в порушення вимог, покладених на неї трудовим договором, неодноразово допускала порушення своїх посадових обов'язків щодо забезпечення ефективного функціонування АСУ «Кадри», а саме оперативної обробки даних, зміни інформаційної бази та її наповнення, надійного зберігання даних, а також щодо контролю за експлуатацією АСУ «Кадри» в підрозділах підприємства.

З копії витягу протоколу засідання профкому Управління Південно-Західної залізниці від 26.03.2012 р. вбачається, що на засіданні одноголосно було прийнято рішення дати згоду на звільнення з роботи ОСОБА_1

З врахуванням вищевказаних обставин, суд прийшов до висновку, що звільнення позивачки було здійснено з дотриманням вимог трудового законодавства.

Також судом при постановленні зазначеного вище рішення було надано оцінку, доводам позивачки про те, що в день звільнення 30.01.2012 р. вона перебувала на лікарняному, які були спростовані матеріалами справи та вказано на те, що при звільненні позивачка не перебувала на лікарняному.

Як вбачається з акта від 30.01.2012 р. позивачка відмовилася від ознайомлення з наказом №70/ОС від 30.01.2012 р. про звільнення та отримання його копії, а тому, тим самим спростовуються її доводи, що всупереч законну її не ознайомили з наказом про звільнення.

Також судом при розгляді справи про поновлення позивачки на роботі була дана оцінка і іншим доводам позивачки, які спростовуються відповідними доказами, що вказані судом.

Так, у наказі №70/ОС від 30.01.2012 р. «Про звільнення ОСОБА_1» зазначено: «В той же час, актуальність баз даних АСУ «Кадри» в повній мірі залежить від її наповнення та виконання усіх операцій виключно в середовищі системи. Особливо це стало важливим після введення в експлуатацію АСБО «Фобос», яка взаємодіє з АСУ «Кадри» з питань руху персоналу. На сьогодні від професійної експлуатації АСУ «Кадри» напряму залежать питання правильного нарахування заробітної плати та інших виплат.» «В той же час, як показує справжній стан справ, на залізниці мали та, незважаючи на заходи дисциплінарного впливу, продовжують мати місце факти неналежного ведення окремими працівниками з кадрів системи АСУ «Кадри», що приводить до суттєвих викривлень інформації по обліку кадрів, та в окремих випадках унеможливлює прийняття об'єктивних кадрових рішень.».

Як вказано у листі Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця», адресованому начальнику Південно-західної залізниці Кривопішину О.М., «проведений моніторинг баз даних свідчить, що керівництвом служби кадрів, навчальних закладів та соціальних питань відверто ігнорується системна організація роботи з базами АСУ «Кадри», про що свідчить неодноразове притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника служби кадрів, навчальних закладів та соціальних питань ОСОБА_1

Судом було встановлено, що позивачка неодноразово притягувалася до дисциплінарної відповідальності, систематично не виконувала обов'язки, покладені на неї трудовим договором, не реагувала на вимогу керівництва щодо надання пояснень по вищенаведеним фактам, тому, можна зробити висновок про серйозність вчиненого нею проступку та можливість застосування норм Рекомендації до Конвенції №103 про охорону материнства.

Також суд прийшов до висновку, що в діях позивачки наявний факт зловживання правом.

Так, знаючи, що законодавством про працю передбачено гарантії щодо заборони звільнення вагітних жінок та жінок, які мають дітей, ОСОБА_1 систематично порушувала обов'язки, покладені на неї законодавством про працю та умовами трудового договору, не реагувала на вказівки та вимоги керівництва.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2012 р. набрало законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 02 жовтня 2012 р.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки, обставини щодо накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 та законності її звільнення встановлені вказаним вище рішенням суду, обидва накази від 30.12.2011 р. №167 та від 30.01.2012 р. №70/ОС були предметом дослідження при постановленні рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 2 липня 2012 р. про поновлення на роботі, яке набрало чинності, то зазначені обставини не підлягають доказуванню в зазначеній справі, в якій бере участь та ж сама особа - ОСОБА_1, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд також правильно вважав, що не можуть вплинути на вирішення спору і показання свідків, оскільки, всі обставини стосовно притягнення позивачки в даній справі до дисциплінарної відповідальності були встановлені вищевказаним рішенням суду, яке має преюдиційне значення для вирішення даного спору.

Посилання позивачки на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 4 квітня 2012 р. у справі № 2-977/12, також не може бути судом взято до уваги, оскільки, обставини, встановлені цим рішенням, стосуються іншої особи - Берікашвілі Кахабера Важаєвича.

За таких обставин, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 7.12.2015 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :