Номер провадження: 22-ц/785/239/16
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про призначення судової економічної експертизи у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_3, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «АРИА» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2015 року,

встановила:

31.08.2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» (далі - ПАТ «ВБР») звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.12.2013 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_3 було укладено Генеральний кредитний договір МКТLFGG.196905.002. про надання кредитної лінії.

30.12.2013 року до вищевказаного Генерального кредитного договору між позивачем та ОСОБА_3 було укладено Додатковий договір № МКТLFGL 1.196905.010 (далі - Додатковий кредитний договір), згідно пп. 1.1.,1.1.1.,1.1.2,1.1.3,1.1.4 якого Банк надав на умовах повернення, строковості, забезпеченості, платності та цільового характеру використання кредитні кошти в сумі 1 742 518,97 грн. (один мільйон сімсот сорок дві тисячі п'ятсот вісімнадцять грн. 97 коп.).

Договором був встановлений строк повернення кредитних коштів: 28 грудня 2016р., процентна ставка за користування кредитними коштами: 18,5 процентів річних, позичальник сплачує Банку одноразово комісію за надання фінансового інструменту в розмірі 0,00 % від суми кредиту, що зазначена у п. 1.1.1.

Кредитні кошти були надані Позичальнику на наступні цілі: рефінансування заборгованості в ПАТ «ОТП Банк» (п.1.2 Додаткового кредитного договору)

Додатковою угодою № 1 від 18.08.2014 року до Додаткового договору строк повернення кредитних коштів за Додатковим кредитним договором був змінений на: «20 вересня 2018 року» (п. 1.1.2 Додаткового договору). Процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена 22 % процентів річних (п. 1.1.3 Додаткового договору).

В забезпечення виконання зобов'язань за Генеральним Кредитним договором між ПАТ «ВБР» і ОСОБА_6 26.12.2014 року було укладено Договір поруки № РХ029031.196911.002, згідно п. 2.1 якого відповідач ОСОБА_6 поручилася перед ПАТ «ВБР» за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за Генеральним Кредитним договором та Додатковим кредитним договором (далі - Договір поруки-1).

В забезпечення виконання зобов'язань за Генеральним Кредитним договором між ПАТ «ВБР» і TOB «АРИА», в особі Генерального директора ОСОБА_3, 26.12.2014 року було укладено Договір поруки № РХ029031.209480.002 (далі - Договір поруки-2).

Крім того, в забезпечення Генерального кредитного договору, між ПАТ «ВБР» та Відповідачем ТОВ «АРИА», в особі Генерального директора ОСОБА_3, 26.12.2013 року було укладено договір іпотеки будівлі № ZXR039523.209480.002 (далі-Договір іпотеки).

Згідно Договору іпотеки Іпотекодавцем у забезпечення виконання зобов'язань за Генеральним Кредитним Договором надано в іпотеку комплекс обслуговування населення, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач посилався на те, що він виконав свої обов'язки згідно приписів Генерального Кредитного договору та Додаткового кредитного договору у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 332434 від 30.12.2013 року, що в свою чергу підтверджує отримання кредитних коштів ОСОБА_3

Посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, не виконує, позивач просив його вимоги задовольнити та стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ТОВ «АРИА» на користь ПАТ «ВБР» суму заборгованості у загальному розмірі 1 997 206 (один мільйон дев'ятсот дев'яносто сім тисяч двісті шість гривень) 57 копійок, яка складається з наступного:

-поточна заборгованість по тілу кредиту у розмірі 1 592 480 (один мільйон п'ятсот дев'яносто дві тисячі чотириста вісімдесят) гривень 61 копійка;

-прострочена заборгованість по тілу кредиту у розмірі 146 797 (сто сорок шість тисяч сімсот дев'яносто сім) гривень 49 копійок;

-поточна заборгованість за процентами у розмірі 48 297 (сорок вісім тисяч двісті дев'яносто сім) гривень 05 копійок;

-прострочена заборгованість за процентами у розмірі 73 594 (сімдесят три тисячі п'ятсот дев'яносто чотири) гривні 05 копійок;

-пеня у розмірі 40 040 (сорок тисяч сорок) гривень 63 копійки;

-штраф у розмірі 95 996 (дев'яносто п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто шість) гривень 73 копійки.

Позивач також просив стягнути на його користь судові витрати в рівних частках з кожного із відповідачів.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2015 року позовні вимоги ПАТ «ВБР» були задоволені у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування зазначеного судового рішення, із ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «ВБР», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 колегії суддів була надана письмова заява про призначення у справі судової економічної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання:

чи відповідає розрахунок заборгованості, що наданий позивачем, умовам Кредитного договору?

Якщо ні, то скласти альтернативний розрахунок, з урахуванням всіх платежів, що були сплачені на підставі цього договору.

Перевіривши законність і обґрунтованість заяви, заслухавши заявника, доповідача, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви, виходячи з наступних підстав.

У відповідності юдо ч. 1 ст. 143 ЦПК України суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, в них міститься розрахунок позивача щодо заборгованості позичальника ОСОБА_3 по Кредитному договору, який не спростований заявником ОСОБА_4, оскільки останній не надав колегії суддів іншого розрахунку, або доказів, які б зобов'язували суд призначити у справі судову економічну експертизу.

Крім того, згідно матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3, рівно як і відповідач ОСОБА_6, приймали участь в судовому засіданні в суді першої інстанції 09.12.2015 року, їм були роз'яснені їх права та обов'язки, у зв'язку з чим вони мали право подати до суду заяви або клопотання, у тому числі про призначення у справі судової економічної експертизи, однак від них жодних заяв, клопотань та питань до відповідача не надійшло (а.с.103-105).

У відповідності до ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про призначення у справі судової економічної експертизи.

При цьому колегія суддів враховує ту обставину, що матеріали справи містять достатньо доказів для розгляду справи по суті апеляційної скарги, без висновку фахівця в галузі економічних питань.

Керуючись ст.ст. 147, 168, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про призначення у справі судової економічної експертизи відмовити, як заявленої безпідставно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко