Справа №303/6243/16-ц 2/303/2771/16 ряд.стат.звіту №45
29 листопада 2016 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі : головуючого-судді Монич В.О.
при секретарі Глеба Е.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Мукачівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2,таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме : квартирою №17 в будинку №4 по вул.Підгорянській в м.Мукачево, Закарпатської області. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власниками даної квартири, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно довідки виданої ТзОВ І.Т.В. Сервіс Плюс в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2. Відповідно до акту відповідач в даній квартирі не проживає з 2006 року. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу у повноцінному користуванні своєю власністю. Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме : квартирою №17 в будинку №4 по вул.Підгорянській в м.Мукачево, Закарпатської області. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, через засоби масової інформації. Представник третьої особи в судове засідання не зяавився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Беручи до уваги заяву позивачки, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Враховуючи заяву позивача з якої слідує, що позивач позов підтримує, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер витягу 14341717 від 23.04.2007 року (а.с.9). Відповідно до довідки виданої ТзОВ І.Т.В. Сервіс Плюс 18 жовтня 2016 року за №1-016772, будинкової книги та відповіді виданої заступником міського голови керуючий справами виконкому від 27 жовтня 2016 року за №1196/11-09-3 в квартирі АДРЕСА_1, зареєстрований відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10,12-15,18). Реєстрація відповідача ОСОБА_2 в даній квартирі перешкоджає позивачу у повноцінному користуванні своєю власністю. Згідно акту від 18 жовтня 2016 року за №122 завіреного ТзОВ І.Т.В. Сервіс Плюс відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2006 року, що підтвердили свідки (а.с.11). Права власника житлового будинку, квартири визначені в ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів їх сімей, інших осіб і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст.316 ч.1 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а у ст.317 ЦК України наголошено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, в судовому засіданні доведено і підтверджено належними доказами обставини, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Керуючись ст.ст.10, 60, 88, ч.4 ст.169, 208, 209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст.316, 317, 321,383 ЦК України, суд, заочно -
Головуючий В.О.Монич