ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2003/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"03" березня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що сторони офіційно між собою в шлюбі не перебували. Від спільного проживання вони мають малолітню дитину: доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З травня 2015 року сторони не проживають разом в одному помешканні і з цього часу відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, на її прохання допомогти не реагує, інформації про офіційне працевлаштування відповідача у позивачки немає. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісяця з дня звернення її до суду і до повноліття дитини.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений судом належним чином за його місцем реєстрації, з заявами про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.
У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати до досягнення нею повноліття.
Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян.
Як встановлено в судовому засіданні, сторони офіційно між собою в шлюбі не перебували. Від спільного проживання вони мають малолітню дитину: доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3). З травня 2015 року сторони не проживають разом в одному помешканні і з цього часу відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає разом з матір'ю (а.с.4), інформації про офіційне працевлаштування відповідача у позивачки немає.
Згідно ч.1, ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" - установити у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень; з 1 грудня - 1313 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня; з 1 грудня - 1637 гривень.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, тому суд не отримав інформації про місце його можливого працевлаштування, крім того, позивачці воно також невідоме, за таких обставин суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі, а не в частці від його щомісячного доходу.
За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати свою малолітню дитину на підставі описаних вище норм права, відсутність інформації про його на даний час постійний щомісячний дохід, склад сім'ї, його стан здоров'я, враховуючи вік та стан здоров'я дитини, задовольнити позов частково і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1300 грн. щомісяця на користь позивачки для утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1.12.2015 року - дня подачі позову до суду до її повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" для дітей такого віку (дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень; з 1 грудня - 1313 гривень), який не є меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, в решті вимог необхідно відмовити.
Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд частково задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду.
Керуючись ст.10; 11; 57-59; 60; 79; 88; 169; 209; 213-215; 226 ЦПК України, на підставі ст.141; 180-182; 184; 185 СК України, ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України, ст.8; 11 Закону України „Про охорону дитинства" ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік", підпункту 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Ковель, Волинської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, не працюючого, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини: доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1300 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 1.12.2015 року і до досягнення нею повноліття, в решті розміру аліментів відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачем.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя :