АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/144/16 Справа № 209/2302/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «Абонент ХХІ», Дніпровський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2015 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «Абонент ХХІ», Дніпровський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи, що не заявляють самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю "Абонент ХХ1", Дніпровський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області задоволено повністю.

Визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованій за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проспект Металургів, будинок 74"в", квартира 7, що є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі та виключення відомостей про нього із особового рахунку на квартиру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,а саме з довідки ТОВ «Інфо-Ком»№ 000717145 від 19.05.2015 року про склад сімї - квартиронаймачем квартири, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проспект Металургів, будинок 74"в"АДРЕСА_1 - є позивач ОСОБА_3 і сім'я складається з 3 осіб ( вона, ОСОБА_2 - син та ОСОБА_4 - донька) , що зареєстровані за вищевказаною адресою.

Згідно ордеру № 1212 від 26.09.1989 року, що виданий на підставі рішення Дніпровської ради № 349 від 21.09.1989 року родині ОСОБА_5 було надано житлове приміщення за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проспект Металургів, будинок 74 "в"АДРЕСА_2.

Судом першої інстанції встановлено,що відповідно до акту про не проживання від 11.03.2015 року, який складений техніком - наглядачем ділянки № 2 ТОВ "Крона" і затверджений начальником ділянки № 2 ТОВ "Крона", під час обстеження квартири за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проспект Металургів, будинок 74"в" та опиту сусідів встановлено, що ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає з 2011 року.

Окрім того, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно відповідачу ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_3 з 29.05.2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги позивачив про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідач ОСОБА_2 був відсутній за місцем своєї реєстрації за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проспект Металургів, будинок 74"в"АДРЕСА_1 з неповажних причин понад шість місяців.

Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_2 про те, що він дійсно мешкає у спірній квартирі № 7 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проспект Металургів, будинок 74"в" і посилання на те, що ним проведені бесіди з сусідами, які заперечили свої підписи саме у акті про його не проживання , колегія суддів ставиться критично,оскільки ним ніяких доказів або документів в підтвердження своїх посилань суду не представлено.

Окрім того, як пояснив відповідач в суді апеляційній інстанції , що він проживає то в квартирі , яку має на праві власності за адресою квартира АДРЕСА_3, то в спірній квартирі за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проспект Металургів, будинок 74"в", квартира 7.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи відплвідача про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_6