АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

БорисовоїО.В.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 8 липня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 8 липня 2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ "Дельта Банк" суму заборгованості за кредитним договором від 20.11.2007 № 2608/1107/71-025 станом на 28.05.2014 у розмірі 2 109 583 грн. 52 коп., у тому числі: 1 863 650 грн. 21 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 211 733 грн. 33 коп. - заборгованість по сплаті відсотків; 34 200 грн. - пеня, та вирішив питання розподілу судових витрат між сторонами.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника, ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т.2., а.с.229-233).

Поручителем боржника - ОСОБА_5, рішення суду не оскаржується, а тому в частині вирішення позовних вимог ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_5 у апеляційному порядку не перевіряється.

В суд апеляційної інстанції представник ПАТ "Дельта Банк" не з'явився, про місце та час апеляційного розгляду сторона повідомлена належним чином, представник позивача, ОСОБА_6 подала заперечення на апеляційну скаргу. Суд ухвалив розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явились, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника відповідачів, ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_4, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Дана справа вже була предметом розгляду в суді апеляційної інстанції. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відхилено, рішення районного суду про задоволення позову ПАТ "Дельта Банк" залишено без змін (т.1, а.с.239-240).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 3 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року скасовано, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалу апеляційного суду суд касаційної інстанції виходив із наступних висновків і мотивів, які в силу ч.4 ст.338 ЦПК України є обов'язковими при новому розгляді справи.

Суди попередніх інстанцій не звернули уваги, що відповідно до витягу з додатку №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги (т.1, а.с.40) заборгованість ОСОБА_4 на час укладення такого договору (25 травня 2012 року) становить 164 967,52 долари США, а згідно з наданим позивачем розрахунком (т.1, а.с.14) на травень 2012 року така заборгованість становить 124 994 долари США.

Суди з урахуванням заперечень відповідачів, належним чином не перевірили розрахунку заборгованості за кредитним договором, не навели у судовому рішенні доводів на спростування твердження відповідачів щодо сплати ними платежів за кредитним договором, не дали оцінки наданим відповідачами квитанціям про сплату, не врахували зазначеного в сукупності з іншими запереченнями й, відповідно, не визначилися з обґрунтованістю загальної суми боргу та його складових.

Відмова у призначенні судово-економічної експертизи є недостатньо вмотивованою.

Суди попередніх інстанцій не встановили дійсного розміру кредитної заборгованості та не визначилися з обсягом відповідальності боржника та поручителя (т.2, а.с.28).

Ураховуючи вищенаведені висновки суду касаційної інстанції, районний суд при ухваленні рішення про задоволення позову, пред'явленого до ОСОБА_4, виходив з того, що остання не виконує належним чином умови кредитного договору №2608/1107/71-25 від 20.11.2007 і договору про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 2608/1107/71 - 25 від 20.11.2007 від 06.03.2009, право вимоги за яким належить позивачу.

Унаслідок неналежного виконання свого обов'язку по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом станом на 28 травня 2014 року у ОСОБА_4 утворилась заборгованість у загальному розмірі 2 109 583 грн. 52 коп., яка включає в себе тіло кредиту у розмірі 1 863 650 грн. 21 коп., заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 211 733 грн. 31 коп. та неустойку у розмірі 34 200 грн., яка підлягає стягненню з боржника у судовому порядку.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_4 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для задоволення заявленого ПАТ "Дельта Банк" позову в частині вимог до ОСОБА_4, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (т.2, а.с.189-192).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника ОСОБА_4 не містить, в ході апеляційного розгляду ОСОБА_3 також не навів таких обставин.

Посилання апеляційної скарги на те, що надані позивачем на підтвердження розміру заборгованості розрахунки не відповідають певним критеріям та фактичним обставинам справи, відхиляються апеляційним судом як безпідставні з огляду на таке.

По-перше, відповідач не вказує у чому конкретно полягає неправильність наданих розрахунків. Апеляційна скарга не містить посилань на суми проведених відповідачем платежів, які не були враховані позивачем при проведенні розрахунку, та/або на неправильний розмір відсоткової ставки, та/або на неправильне визначення розміру тіла кредиту, на яке нараховуються проценти за користування відповідно до встановленої відсотком ставки.

Водночас, наданий позивачем на виконання вказівок касаційного суду розрахунок заборгованості із розшифровкою по місяцям (т.2, а.с.128) містить: щомісячні суми кредиту, на які нараховуються відсотки за незмінною відсотковою ставкою 11,9; щомісячні суми нарахованих та сплачених відсотків, а також щомісячні суми сплаченого тіла кредиту.

По-друге, під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 підтвердив, що всі проведені ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором платежі зараховані банком у наданому ним розрахунку.

По-третє, достовірність наданого позивачем розрахунку заборгованості підтверджується випискою по особовим рахункам ОСОБА_4 за період з 28.05.2012 по 20.05.2014 (т.2, а.с.129-183).

Додана до апеляційної скарги заява про призначення судово-економічної експертизи, на вирішення якої поставити питання: 1) чи відповідає дійсності та вимогам договору розрахунок заборгованості позичальника (по сплаті заборгованості за кредитом, відсотками та комісії за ведення кредиту) перед банком умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору № 2608/1107/71 - 25 від 20.11.2007 і договору про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 2608/1107/71 - 25 від 20.11.2007 від 06.03.2009 та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором та внесеним змінам до нього? 2) чи відповідає метод нарахування банком заборгованості за кредитом, відсотками та комісії за ведення кредиту за кредитним договором № 2608/1107/71 - 25 від 20.11.2007 і договором про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 2608/1107/71 - 25 від 20.11.2007 від 06.03.2009 вимогам Положення про кредитування банку (ПАТ "Дельта банк"?, вирішена апеляційним судом шляхом постановлення мотивованої ухвали, яка оформлена окремим процесуальним документом та постановлена у нарадчій кімнаті.

Заява залишена без задоволення з огляду на таке. У даному випадку суд першої інстанції при новому розгляді справи, ураховуючи обов'язкові в силу ч.4 ст.338 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції про те, що відмова у призначенні судово-економічної експертизи є недостатньо вмотивованою, 8 липня 2016 року постановив мотивовану ухвалу за результатами розгляду клопотання ОСОБА_3, який діяв в інтересах відповідачів, про призначення судово-економічної експертизи.

Висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність підстав для призначення у справі судової експертизи, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині цієї ухвали (т.2, а.с.186).

Зокрема, районний суд зазначив, що на виконання вказівок касаційного суду позивачем наданий розгорнутий розрахунок заборгованості станом на 28.05.2014 з урахуванням платежів, здійснених боржником, а також виписки по особовим рахункам з 28.05.2012 по 28.05.2014. Водночас, заява про призначення експертизи не містить жодних посилань на неправильність наданих позивачем розрахунків.

Подане до суду апеляційної інстанції клопотання про призначення експертизи, не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави вважати, що при вирішенні цього клопотання районним судом був порушений встановлений процесуальним законом порядок для його вирішення, чи вважати, що у задоволенні цього клопотання було відмовлено неправомірно.

Крім того, запропоновані представником відповідачів на вирішення експертизи питання не відноситься до предмету доказування у даному спорі, оскільки стосуються не визначення розміру заборгованості а методики проведення розрахунку.

Враховуючи наведене у контексті положень ч.2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вбачав підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про призначення судово-економічної експертизи.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежності позивача, оскільки довіреності представників ПАТ "Дельта Банк" не підписані ОСОБА_7, також відхиляються апеляційним судом як безпідставні, оскільки з матеріалів справи убачається, що повноваження представника позивача, ОСОБА_8 підтверджені довіреністю, підписаною саме ОСОБА_7, як і повноваження решти представників (т.2, а.с.117-118; 127).

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 8 липня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_4 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

О.В. Борисова