Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м. Київ
Суддя судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про виселення,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про виселення.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду Харківської області від 23 квітня 2014 року позов задоволено. Ухвалено виселити ОСОБА_4 з неповнолітнім сином ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 лютого 2016 року, рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить ухвалу апеляційного суду скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Встановивши те, що згідно із ч. 2 ст. 109 ЖК України допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про залишення без змін рішення місцевого суду.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваної ухвали апеляційного суду не вбачається порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про виселення.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_2 та її представнику.

Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.О. Гвоздик