АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді: Чумак О.В.,

суддів: Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 серпня 2015 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,-

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Вказував, що 24 жовтня 2008 року ТОВ між «ПростоФінанс» і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2, відповідно до якого останньому було надано кредит у розмірі 52 600 грн. Зазначав, що згодом 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно з яким ТОВ «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 2 ТОВ «Кредитні ініціативи». Позивач стверджував, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 10 вересня 2013 року, виникла заборгованість за кредитом 19 969, 49 грн., по відсотках 340, 68 грн., за комісією 99, 94 грн. Так як відповідач у добровільному порядку заборгованість не погашає, то позивач був змушений звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду.

Просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором, у розмірі 20 410, 11 грн.

Вирішити питання судових витрат.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 серпня 2015 року цивільну справі за позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без розгляду у звязку з повторною неявкою представника позивача.

З зазначеною ухвалою не погодився позивач по справі, оскарживши її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі представник ТОВ «Кредитні ініціативи» ОСОБА_3, посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевий суд безпідставно не врахував, що позивачем до матеріалів справи було долучено заяву про розгляд справи без участі представника позивача та заяву про можливість заочного рішення, а тому висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з повторною неявкою представника позивача є хибним.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з підстав, визначених п. 4 ч.1 ст. 311 ЦПК України, враховуючи наступне.

Постановляючи ухвалу, місцевий суд виходив з того, що, оскільки позивач належним чином повідомлявся про розгляд справи, однак, до суду неодноразово не зявлявся, а також не надав суду інформації про поважність причини неявки в судові засідання, то позовна заява ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із найважливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб (ст. 55, 124 Конституції України).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (рішення від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» п.36) та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Разом з тим, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України, розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, зокрема, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача 06 листопада 2013 року до суду подане клопотання в якому він просив суд розглядати цивільну справу у всіх судових засіданнях без приступності представника позивача на підставі наявних у справі доказів і матеріалів. Також представником позивача у клопотанні заявлена вимога, у разі повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлений та від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності ухвалити заочне рішення /а.с. 29/.

З урахуванням наведено, колегія суддів, погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою той факт, що позивач скористався своїм процесуальним правом і подав клопотання про розгляд справи без його участі, а тому висновок місцевого про залишення позову без розгляду у звязку з повторною неявкою представника, позбавляє позивача гарантованого права на справедливий захист його прав та інтересів в суді, не узгоджується з наявними у справі матеріалами і не ґрунтується на законі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала місцевого суду постановлена з порушеннями процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п.4 ч.1 ст.311, ст.313, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 серпня 2015 року скасувати. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В касаційному порядку ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_4

(підпис) ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1