Дата документу 25.02.2016
Справа № 334/6939/14-ц
Провадження № 2/334/24/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016р. Ленінський райсуд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - МАХІБОРОДА Н.О.;

при секретарі - КУЗЬМЕНКО О.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зобовязання знести самовільно збудоване майно /3-і особи по справі: ОСОБА_4 Алієвич та ОСОБА_5/,

В С Т А Н О В И В:

Житловий будинок №33 по вулиці Кияшка в місті Запоріжжі складається з 4-х квартир. Позивач ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також, 3-і особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, є власниками окремих квартир, розташованих в цьому будинку.

А саме: позивач ОСОБА_1 є власником квартири №3 в зазначеному будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №20337511 від 10.04.2014р., виданого Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласникам квартири №2, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 16.05.2012р., нотаріально посвідченого 16.05.2012р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим №701.

3-я особа - ОСОБА_4 є власником квартири №1, що підтверджується договором дарування частини квартири від 21.10.2006р., нотаріально посвідченого 21.10.2006р. приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстровим № 2623 та свідоцтва про право власності на житло №216 від 24.06.1993р., виданого КП ПЕО Дніпроенерго.

3-я особа ОСОБА_8 є власником квартири № 4.

Оскільки сторони по справі є власниками квартир - ізольованих одна від одної, які мають окремі входи, рішенням Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 09.12.2014р., яке набрало законної сили 22.12.2014р., даний житловий будинок №33 по вул.Кияшка в м.Запоріжжі визнаний багатоквартирним будинком та не є обєктом спільної власності позивача, відповідачів та 3-х осіб.

Усі квартири, що розташовані в житловому будинку №33 по вул. Кияшка, на теперішній час продовжують функціонувати як окремі ізольовані житлові приміщення, у справі відсутні докази, що засвідчували би належність цих квартир до житлового будинку як обєкту спільної власності.

За вищевказаним будинком закріплена земельна ділянка площею 0,2090га, тобто, земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок №33 по вулиці Кияшка в місті Запоріжжі, знаходиться в загальному користуванні всіх мешканців 4-х квартир.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вимагає зобовязати відповідачів подружжя ОСОБА_9, знести самовільно збудований навіс /під літ.Ю/ та огорожу із металевого листа і сітки /№25/, які перешкоджають йому користуватися своєю квартирою у вищевказаному житловому будинку.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечували проти позовних вимог позивача, вважаючи їх надуманими, т.я. навіс та огорожа не відносяться до самовільного будівництва, а є тимчасово зведеними та такими що не перешкоджають позивачу користуватися своєю квартирою, яка має самостійний вихід.

Однак, в ході судового слідства, сторони за допомогою представників, які представляли їх інтереси в судовому засіданні на підставі нотаріально посвідчених довіреностей, на основі взаємних поступок, дійшли мирової угоди, яку виклали у письмовій заяві від 25.02.2016р. і звернулися із клопотанням до суду про затвердження цієї мирової угоди та закриття провадження по справі за всіма позовними вимогами /а.с.135-136/.

На момент укладення мирової угоди, навіс /під літ.Ю/ вже приведений до відповідності ДБН 360-92** /п.3.25 розділу 3 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та вимог ДБН В.2.5-20-2001 п.4.4 «Інженерне обладнання будівель та споруд. Зовнішні мережі та споруди газопостачання»/, а саме: навіс /під літ.Ю/ перенесений від зовнішньої стіни кв.3 у вищевказаному будинку на один метр, що не перешкоджає позивачу постійно обслуговувати та ремонтувати зовнішні стіни квартири, обслуговувати та ремонтувати дах, та мати вільний доступ до газової труби. Крім того, частково демонтована огорожа із металевого листа та паркану із металевої сітки, у звязку із чим, відповідачка ОСОБА_3 отримала від позивача ОСОБА_1 у якості компенсації вартості будівельних робіт та матеріалів 10000гр., про що ОСОБА_3 написала розписку, копія якої надана суду /а.с.139/.

На підставі умов мирової угоди сторони домовилися про те, що у строк до 01.05.2016р. відповідачі зобовязуються надати позивачу можливість встановити хвіртку із металевого листа на місті демонтованої частини огорожі, яка буде відкриватися в сторону входу до квартири №3, що належить позивачу, для вільного проходу та виходу на вулицю Кияшка в м.Запоріжжі з хвіртки №13, яка належить відповідачам. Крім того, відповідачі зобовязуються надати позивачу можливість встановити паркан /металевий/ висотою 0,3м. на відстані одного метра вздовж зовнішньої стіни прибудови /під літ.А2-2/ квартири №3 вищевказаного багатоквартирного будинку, який буде закінчуватися на відстані не більше 1 метру від зовнішньої стіни житлової прибудови /під літ.А1/ квартири №2, що належить відповідачам, а також, надати можливість позивачу зробити вимощення з відповідним зливом дощової води в сторону входу до своєї квартири.

В свою чергу, позивач зобовязується надати можливість відповідачам через встановлену ним хвіртку, зазначену в мировій угоді, що має бути без замків та запірних пристроїв, вільно проходити до водопостачальних труб водопроводу для обслуговування, заміни та ремонту водопроводу.

А також, відповідачі зобовязуються надати позивачу вільний прохід від встановленої ним хвіртки на вулицю Кияшка в м.Запоріжжі через хвіртку №13 із правом встановлення на ній, або на паркані /№9/ власної поштової скриньки та встановлення спільного магнітного замку і домофону. Ключі від замків, передаються обом сторонам.

Сторони повністю підтримали вищевказані умови мирової угоди.

З наслідками затвердження судом мирової угоди, сторони ознайомлені і вважають, що вона не суперечить закону, не порушує їх права та права й інтереси інших осіб. На затвердженні цієї мирової угоди наполягали і представники сторін.

Заслухавши позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_9, відповідачку ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_10, яка також представляє інтереси відповідача ОСОБА_2, та дослідивши матеріали справи, і оголосивши умови мирової угоди від 25.02.2016р., суд вважає, що мирова угода між сторонами підлягає затвердженню, т.я. є законною та доцільною, бо вона не суперечить закону, не порушує прав, свобод сторін по справі та не суперечить інтересам інших осіб, а саме, 3-х осіб: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, при цьому, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.10,60,175, 205-206 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити мирову угоду укладену 25.02.2016р. між ОСОБА_1 з одного боку, та ОСОБА_2 і ОСОБА_3, з іншого боку.

У звязку із затвердженням мирової угоди: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, власники квартири №2 житлового будинку №33 по вулиці Кияшка в місті Запоріжжі, у строк до 01.05.2016р.

- зобовязуються надати можливість ОСОБА_1, власнику квартири №3 цього ж будинку, встановити хвіртку із металевого листа на місті демонтованої частини огорожі, яка буде відкриватися в сторону входу до квартири №3, для вільного проходу та виходу ОСОБА_1 на вулицю Кияшка в м.Запоріжжі з хвіртки №13, яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- зобовязуються надати ОСОБА_1 можливість встановити паркан /металевий/ висотою 0,3м. на відстані одного метра вздовж зовнішньої стіни прибудови /під літ.А2-2/ квартири №3 вищевказаного багатоквартирного будинку, який буде закінчуватися на відстані не більше 1 метру від зовнішньої стіни житлової прибудови /під літ.А1/ квартири №2, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також, надати можливість позивачу зробити вимощення з відповідним зливом дощової води в сторону входу до своєї квартири;

- зобовязуються надати ОСОБА_1 вільний прохід від встановленої ним хвіртки на вулицю Кияшка в м.Запоріжжі через хвіртку №13 із правом встановлення на ній, або на паркані /№9/ власної поштової скриньки та встановлення спільного магнітного замку і омофону /ключі від замків, передаються обом сторонам/.

В свою чергу, ОСОБА_1 зобовязується надати можливість ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через встановлену ним хвіртку, зазначену в мировій угоді, що має бути без замків та запірних пристроїв, вільно проходити до водопостачальних труб водопроводу для їх обслуговування, заміни та ремонту.

А також, сторони зобовязалися не мати один до одного жодної матеріальної претензії: ні по судовим витратам, ні по вартості юридичних послуг.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зобовязання знести самовільно збудоване майно закрити провадженням.

На ухвалу суду, згідно до вимог ст.293 ЦПК України, протягом пяти днів, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області.

СУДДЯ: