Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/574/16-ц
Провадження №: 2/332/425/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

при секретареві Кравець І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

24 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що з 26 грудня 2003 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Подружжя припинили шлюбні відносини остаточно у лютому 2016 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, через що постійно виникали сварки, скандали, що негативно вплинуло на стосунки і призвело до втрати почуттів любові один до одного. Сторони мешкають за однією адресою, проте спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Спору з приводу місця проживання неповнолітніх дітей та розподілу майна подружжя немає. Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2

Позивач до судового засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач, повідомлена про час і місце судового розгляду, не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні, до суду не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги визнала у повному обсязі, згодна на розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 26 грудня 2003 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 1946 (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя (а.с. 8) та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с. 9).

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у лютому 2016 року. З вказаного часу вони спільне господарство не ведуть шлюбні стосунки не підтримують.

Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, втрата почуттів любові і поваги один до одного. Жоден з подружжя не здійснив дій щодо збереження сім'ї. Більш того, кожен з них заявив про необхідність розірвання шлюбу та небажання його збереження.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку буде суперечити їх інтересам.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_4 та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення.

Сторони у справі не заявили про наявність спору про поділ спільного майна подружжя або визначення місця проживання дітей.

Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_2».

При звернені до суду позивачем було сплачено судовий збір 551,20 грн., але останній зазначив про віднесення вказаних витрат на його рахунок. За таких обставин, суд вважає можливим не розподіляти судові витрати між сторонами.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 26 грудня 2003 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 1946, розірвати.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Після набрання рішенням про розірвання шлюбу законної сили відповідачеві ОСОБА_2 на її прохання залишити прізвище «ОСОБА_2».

Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Л.Шалпегіна