Справа № 362/542/16-ц
Провадження № 2/362/903/16
У Х В А Л А

17.03.2016 суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості безпідставно набутого за рахунок іншої особи майна, яке неможливо повернути в натурі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію вартості безпідставно набутого майна матеріалів та коштів, витрачених на благоустрій належного відповідачу на праві власності будинку, яке неможливо повернути внатурі, в сумі 100000 грн.

В позовній заяві місцем проживання відповідача зазначено: м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, буд. 59-а, к. 41.

За вказаною адресою відповідач зареєстрований у встановленому порядку, що стверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Миколаївській області від 16.03.2016 р.

Відповідно до положень ч.1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

Посилання позивача на ст. 114 ЦПК України, щодо розгляду даної справи за правилами виключної підсудності є хибним.

Так, відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (ст. 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Пунктом 42 вказаної постанови передбачено, що в иключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша ст. 114 ЦПК). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як розяснено в Постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовiв, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна iз чужого незаконного володiння, про усунення перешкод у здiйсненнi права користування та розпорядження майном, не повязаних iз позбавленням володiння, про встановлення сервiтуту, виключення майна з-пiд арешту, визнання правочину недiйсним (незалежно вiд заявлення вимоги про застосування наслiдкiв недiйсностi правочину) тощо.

Правила виключної пiдсудностi поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершенi будiвництвом обєкти нерухомостi, обєкти, розташованi на земельнiй дiлянцi, перемiщення яких є неможливим без їх знецiнення та змiни призначення.

Недотримання правил пiдсудностi тягне за собою повернення заяви позивачевi, про що постановляється ухвала. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню iз заявою до належного суду (п. 4 ч. 3 , ч. 5 ст. 121 ЦПК України).

Як вбачається із змісту позову, вказаний спір не містить жодної вимоги про витребування спірного нерухомого майна чи визнання права власності на нього, чи будь-яких інших вимог, які розглядаються за правилами виключної підсудності, а заявлена вимога про компенсацію вартості безпідставно набутого майна не є вимогою щодо нерухомого майна, тому вказаний спір має розглядатися за загальними правилами підсудності а саме за місцезнаходженням відповідача.

Згідно з положеннями п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не проживає та не зареєстрований в межах територіальної підсудності Васильківського міськрайонного суд Київської області, дана позовна заява підлягає поверненнню у відповідності до п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України.

У звязку з цим, у відповідності до положень ст. 7 Закону України „Про судовий збір, підлягає поверненню сплачений позивачем судовий збір.

Керуючись ст. 7 Закону України „Про судовий збір, ст. 121 ч. 3 п. 4 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості безпідставно набутого за рахунок іншої особи майна, яке неможливо повернути в натурі позивачу для подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1000 грн., сплачений 26.10.2015 р. в відділенні №333 АТ «УкрСиббанк» на р/р 0176, МФО 821018, відповідно до квитанції №25.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом п'яти днів з дня її проголошення через Васильківський міськраойнний суд Київської області.

Суддя Кравченко Л.М.