Справа № 563/329/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2016 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Степанюк Л.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 30 серпня 2013 року з відповідачем уклав договір купівлі-продажу будівлі овочевого складу, що за адресою: Рівненська область, м.Корець, вул.Київська, 100. Даний договір виконано повністю, а саме відповідачу була внесено оплату за придбане майно, а останній в свою чергу передав предмет договору у його розпорядження. Однак з вини відповідача укладений договір належним чином не оформили. А тому не має можливості повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним приміщенням.

Просить суд визнати договір купівлі-продажу будівлі овочевого складу дійсним.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просить його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та суду пояснив, що дійсно, 30 серпня 2013 року з позивачем уклали договір купівлі-продажу будівлі овочевого складу. Позивач вніс йому оплату за придбане майно, а він свою чергу передав дане приміщення у розпорядження позивача. Дане майно набув у 2002 році, придавши його в Корецького МКП «Ринок». На підтвердження свого права на придбане майно отримав відповідну накладну та квитанцію до прибуткового касового ордеру.

На сьогоднішній день позбавлений можливості нотаріально посвідчити спірний договір, оскільки земельна ділянка, що знаходиться під будівлею овочевого складу, не перебуває у його власності.

А тому просить суд задоволити позов.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

30 серпня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу будівлі овочевого складу, що за адресою: Рівненська область, м.Корець, вул.Київська, 100.

Сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, відбулась передача майна, покупець оплатив обумовлену сторонами ціну в сумі 17 500 грн., згідно із акту прийому-передачі від 30 серпня 2013 року.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом, згідно із ч.1 ст.639 ЦК України.

В статті 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Пленум Верховного Суду України в п.13 Постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року №9 розяснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно врахувати, що норма ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст.210, 640 цього ж Кодексу повязується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

Враховуючи те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна має вчинятися у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, що не було дотримано сторонами, суд вважає, що спірний договір не може бути визнаний дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України.

За таких обставин позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 80, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 у задоволені позову до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду виготовлене та підписане 11 квітня 2016 року.

С у д д я :