справа № 586/79/16-ц
Номер провадження по справі 4-с/586/202/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року Середино-Будський районний суд Сумської області у складі:

головуючої- судді - ОСОБА_1

при секретарі -Лопатинській Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.С-Буді скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити певні дії- ,-

встановив:

ОСОБА_2 у своїй скарзі просить зняти арешт з належного йому майна і скасувати заборону на його відчуження, які накладені і оголошені постановою від 14 грудня 2015 року державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні №49074239.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Середино-Будського районного суду Сумської області від 22.09.2015р. був частково задоволений позов ОСОБА_4 та стягнуто з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 08.07.2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист був пред'явлений ОСОБА_4 для виконання до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (за місцем його проживання).

За заявою стягувача ОСОБА_4 було відкрите виконавче провадження №49074239.

14.12.2015 року державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 у виконавчому провадженні №49074239 було винесено постанову про арешт всього належного йому майна та оголошена заборона на його відчуження.

Копію даної постанови він отримав 21.01.2016р.

20.01.2016 року він погасив заборгованість за аліментами в повному обсязі та звернувся на особистий прийом до державного виконавця з проханням про зняття арешту з його майна, однак отримав роз'яснення, що ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено процедури зняття державним виконавцем арешту з майна у виконавчому провадженні, яке не завершене.

Тому вважає, що перебування його майна під арештом без наявності боргу у виконавчому провадженні порушує його право власності, і тому це право підлягає захисту в судовому порядку.

У зв'язку з тим, що виконавче провадження за №49074239, яке відкрите по рішенню суду про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки, не закінчено, державний виконавець не має можливості зняти арешт з мого майна.

Вважає, що в теперішній час обставини, які були підставою для винесення державним виконавцем постанови від 14 грудня 2015 року, відпали, а тому арешт з його майна і заборона його відчуження повинні бути зняті.

В судове засідання сторони не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, надали заяви, в яких просять розглянути скаргу без їх участі. ОСОБА_2 на задоволенні скарги наполягає, державний виконавець покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.:

Судом встановлено, що в Московському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 49074239 з примусового виконання виконавчого листа № 586/712/15-ц виданого 05.10.2015 Середино-Будським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 08.07.2015 р. і до повноліття дитини, який надійшов в провадження державного виконавця Самойлової К.Г. 15.10.2015 року., що підтверджується наданими суду копією виконавчого провадження.

20.10.2015 керуючись до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49074239, копії якої надіслано сторонам.

10.11.2015 боржнику направлено виклик державного виконавця, з вимогою з'явитися до відділу 17.11.2015 року. В зазначений час боржник не зявився.

Тому державним виконавцем було складено розрахунок заборгованості відповідно до якого заборгованість станом на 01.12.2015 року складає 2370 грн. 76 коп.

14.12.2015 року державним виконавцем так як боржником у добровільному порядку аліменти не сплачуються,з метою повного та своєчасного виконання виконавчого документа,була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Та внесено відповідні відомості до реєстрів рухомого та нерухомого майна.

Лише 22.01.2016 року на прийом до державного виконавця з явився ОСОБА_2 та надав копії квитанцій,які свідчать про погашення боргу в повному обсязі. І звернувся з проханням зняття арешту з усього майна,яке йому належить,у зв'язку з чим йому було роз'яснено його права,згідно ст..60 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

Згідно ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо важають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадавої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у 10-ти денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

В силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

За наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд

Державний виконавець, накладаючи арешт на нерухоме майно, в момент накладення арешту діяв на підставі тих обставин, що боржник має заборгованність по аліментам.

Як вбачається з пояснень державного виконквця,22.01.2016 року на прийом до державного виконавця з"явився ОСОБА_2 та надав копії квитанцій,які свідчать про погашення боргу в повному обсязі. Ця обставниа підтверджується копією квитанції, наданої боржником до суду.

У зв'язку з тим, що виконавче провадження за №49074239, яке відкрите по рішенню суду про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки, не закінчено, державний виконавець не має можливості зняти арешт з його майна.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно , на яку накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна , арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що скарга ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 75, 88, 203 , 383-387 ЦПК України, ст. 57, 60 ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

У х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 та зобов'язання її вчинити певні дії- , а саме задовольнити вимогу заявника: зняти арешт з належного майна ОСОБА_2. 12.07.1976р.народження, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, у АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 і скасувати заборону на його відчуження, які накладені і оголошені постановою від 14 грудня 2015 року державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні №49074239.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через С-Будський райсуд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.М.Дубінчина.