Справа № 464/6705/16-ц
пр.№ 2/464/1844/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2016 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

секретар - Кріль Х.О.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав відповідачів відносно дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення з відповідачів аліментів на користь бабусі, ОСОБА_2, яка на даний час здійснює догляд за дитиною. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає зі своєю бабусею, ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1 яка тривалий час здійснює за дитиною догляд, займається її вихованням та матеріально забезпечує. Матір дитини, ОСОБА_4, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з дитиною не проживає, у лютому 2015 року пішла з додому та місце проживання останньої не відоме. Батько дитини, ОСОБА_5, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, до дочки не приходить, не цікавиться її життям та розвитком. Згідно з висновком органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації, комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів відносно їхньої дочки, оскільки останні ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Крім цього, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє відповідачів від обов'язку утримувати дитину, відтак, з останніх необхідно стягувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6, у твердій грошовій сумі, оскільки відповідачі офіційно не працюють.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, надав пояснення, аналогічні змісту позовних вимог, просив суд такі задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд такі задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштового відправлення за адресою реєстрації місця проживання останніх. Однак, рекомендовані листи з судовими повістками, які направлялися за вказаними адресами, повернуто Сихівському районному суду м. Львова з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 99 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» від 5 березня 2009 року № 270 рекомендовані поштові відправлення, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї, а у разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Згідно з п. 116 вказаних Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку протягом одного місяця з дня їх надходження.

Пунктом 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Поштові відправлення повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв'язку виконати обов'язки щодо пересилання поштових відправлень.

Відповідно до абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою адресою місця проживання чи перебування, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що відповідачі не з'являлися у відділення поштового зв'язку для отримання рекомендованих листів з судовими повістками, суд приходить до висновку, що відповідачі були відсутні за адресами, вказаними в матеріалах справи, що у відповідності до абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України розглядається як вручення належним чином судового виклику або судового повідомлення.

Крім цього, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України судова повістка на ім'я відповідача ОСОБА_4 скеровувалась житлово-експлуатаційній організації ОСББ «Червона Рута» для її вручення відповідачу, однак, вручити таку не вдалось, оскільки остання, зі слів сусідів, з 05.02.2015 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, про що складено відповідний акт від 29.09.2016 за №129.

Також, відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 18.10.2016, вручити повістку не вдалось і відповідачу ОСОБА_5 за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 зі слів ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, який проживає у вказаній квартирі, його дядько ОСОБА_5 понад 10 років там не проживає, місце проживання останнього йому невідоме, зв'язку з ним не підтримує. Згідно з довідки ЛКП «Житловик - С», ОСОБА_5 за вказаною адресою зареєстрований з 2005 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що відповідачі є батьками малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівської обласного управління юстиції, про що зроблено відповідний запис за №5109 (а.с. 2).

Згідно з довідками з місця проживання про склад сім'ї і прописки №147 від 12.11.2015, №77 від 23.05.2016, виданими ОСББ «Червона Рута», ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, 8).

Як видно з актів №9 від 12.11.2015, №8 від 23.05.2016, складених працівниками ОСББ «Червона Рута», відповідач ОСОБА_8 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 однак, у такій не проживає з лютого 2015 року, місце проживання останньої не відоме (а.с. 9, 10).

Встановлено, що ОСОБА_2 зверталася до відділу поліції з приводу встановлення місця проживання її доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, про що свідчить висновок Сихівського ВП ГУНП у Львівській області,від 26.05.2016 (а.с. 13).

Згідно з актом №9 від 23.05.2016, складеним працівниками ОСББ «Червона Рута», ОСОБА_6 проживає разом з дідусем та бабусею, остання утримує дитину та піклується про таку (а.с. 11).

Із характеристики, виданої на ученицю 6-В класу СЗШ №96 м. Львова ОСОБА_6 видно, що батьки дитини не проживають з нею та не відвідують батьківські збори. Коли матір дитини пішла з дому, батько один раз цікавився успіхами доньки. Протягом тривалого часу матір учениці не бере ніякої участі в житті останньої. ОСОБА_6 проживає з бабусею ОСОБА_2, яка і опікується дитиною (а.с. 12).

Згідно з інформацією, наданою комунальною 4-ою міською поліклінікою м. Львова від 07.06.2016, станом здоров'я та загальним розвитком ОСОБА_6 на даний час опікується бабуся (а.с. 14).

Як видно з висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 15.07.2016 №26, комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відносно доньки ОСОБА_6, оскільки такі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що відповідачі тривалий час ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо вихання та утримання доньки, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не беруть участі у підготовці дитини до самостійного життя, а тому таких необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3 ст. 166 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи ухилення відповідачів від виконання обов'язку по утриманню доньки та відсутність доказів на підтвердження виконання такого обов'язку, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів аліментів на утримання доньки.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідачів на дитину, суд враховує стан здоров'я останньої та її матеріальне становище, перебування на утриманні бабусі ОСОБА_2, відсутність достатніх та достовірних даних про постійний та стабільний дохід відповідачів. А тому, керуючись принципами розумності, рівності та справедливості, суд приходить до висновку про визначення розміру аліментів, які повинні стягуватись з відповідачів на утримання доньки на користь третьої особи ОСОБА_2, яка на даний час здійснює догляд за дитиною та утримує її, у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 31.08.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин, позов необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім цього, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 1 102, 40 грн., а саме, по 551, 20 грн. з кожного.

На підставі статей 141, 150, 155, 164, 166, 180, 181, 184, 367 СК України та керуючись статтями 10, 60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, батьківських прав відносно доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягувати з ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п'ятсот) гривень, що підлягає індексації відповідно до закону, з кожного з відповідачів щомісячно, починаючи з 31.08.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_4 в дохід держави 1 102 грн. 40 коп. судового збору, по 551, 20 грн. з кожного.

Рішення суду в межах стягнення суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий Дулебко Н.І.