Справа № 372/1010/16-ц Головуючий у І інстанції Проць Т. В.
Провадження № 22-ц/780/4917/16 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 33 24.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Голуб С.А., Приходько К.П.,

за участю секретаря: Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У квітні 2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 13 листопада 2015 року о 12 годині 20 хвилин в с. Григорівка Обухівського району Київської області по вул.Героїв Майдану сталася дорожньо-транспортна пригода, з вини відповідача ОСОБА_3, який керуючи автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_1.

ОСОБА_2 просила в судовому порядку стягнути з відповідача 37 564 грн. 67 грн. на відшкодування різниці між заподіяною та відшкодованою матеріальною шкодою, 2 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, витрати на правову допомогу 2436 грн. 00 коп. та понесені судові витрати.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08 липня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в відшкодування матеріальної шкоди 1200 грн. 00 коп., в відшкодування моральної школи 2500 грн. та судові витрати в розмірі 1102 грн. 42 коп., а всього стягнуто 4 802 грн. 42 коп. В решті позову відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі позивач, посилаючись на необґрунтованість рішення та порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити її позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає у повній мірі.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до договору та Закону підлягає стягненню з відповідача матеріальний збиток 1200 грн., як вартість проведеного дослідження, оскільки розмір реального, доведеного належними та допустимими доказами матеріального збитку в розмірі 41 913 грн. 13 коп. відшкодований страховою компанією 40 913 грн. 13 коп. та відповідачем 1000 грн.

Колегія суддів погоджується із такими висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.11.2015 року близько 12 годині 20 хвилин в с. Григорівка Обухівського району Київської області по вул. Героїв Майдану ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_1, не був уважним під час руху транспортного засобу, в наслідок чого відкрились ліві передні двері, і щоб уникнути зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2, з»їхав на праве узбіччя, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_3. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальних збитків.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 19.11.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вказані обставини підтверджуються копією постанови суду, протоколом огляду транспортного засобу від 09.12.2015 року, довідкою відділення ДАІ.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Розмір матеріального збитку, спричинений внаслідок ДТП ОСОБА_2 - власнику пошкодженого автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_4 становить 41913 грн. 13 коп., що є рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу складників, що підлягають заміні. Вартість відновлювального ремонту становить 78 433 грн. 88 коп. Вказані обставини підтверджується звітом з оцінки матеріального збитку транспортного засобу ФОП «ОСОБА_5» №0009-С від 28.12.2015 року (а.с. 8-22).

Разом з тим, відповідач в своїх заперечення заперечував вказану вартість та вартість вказану для проведення ремонту ФОП ОСОБА_4, який акту виконаних робіт не надав. ОСОБА_3 також послався на експертний висновок проведений страховою компанією ПРАТ «Київський страховий дім». При цьому страхова компанія керувалась тим, що порядок визначення розміру матеріальних збитків, завданих пошкодженням колісного транспортного засобу, врегульовано Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року. Розмір матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Стаття 1194 ЦК України передбачає порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність: за загальним правилом особа, на користь якої здійснено страхування (потерпілий), не має права звернутися безпосередньо до страхувальника. Вимога про відшкодування шкоди пред'являється до страховика. Проте, якщо страхового відшкодування (сплату якого проводить страховик) недостатньо, страхувальник (для повного відшкодування завданої ним шкоди) зобов'язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається з матеріалів справи між ПРАТ «Київський страховий дім» та ОСОБА_3 16.03.2015 року укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв на час ДТП. За вказаним договором забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Форд» державний номерний знак НОМЕР_1. Згідно поліса АІ/4287166 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 1000 грн.

Власник пошкодженого транспортного засобу «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_4 22.02.2016 року звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до вказаної страхової компанії і позивачу було відшкодовано за полісом кошти в розмірі 40913 грн. 13 коп.

Сторонами також визнається відшкодування відповідачем позивачу 1000 грн. - розмір франшизи за договором страхування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову, оскільки матеріальна шкода позивачу відшкодована страховою компанією, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача. Розмір франшизи відшкодовано позивачу відповідачем особисто. Вимоги про стягнення вартості відновлювального ремонту не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача суд першої інстанції врахував обставини справи, ступінь моральних страждань позивача та прийшов до обґрунтованого висновку, що відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 2500 гривень, що буде справедливим та відповідатиме принципам розумності та виваженості.

Належних доказів та відповідно розрахунок витрат на правову допомогу також не було надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи і нормам матеріального та процесуального права.

Доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: