Справа № 131/2237/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2016

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Димбіцького Ю.В.

при секретарі Телевань С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 29063,70 грн.,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 16 вересня 2008 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №VIXRRX08500332, відповідно до якого, останній отримав кредит у розмірі 4966,56 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач надав свою згоду на те, що підписна заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із: заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат, згідно договору.

ПАТ КБ «Приватбанк» виконав свої зобовязання за договором кредиту повністю, надавши відповідачу кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

Відповідач взятих на себе зобовязань за кредитним договором не виконав, у звязку з чим за ним утворилася заборгованість, яка станом на 16 листопада 2015 року склала 29980,04 грн., з яких: 29980,04 пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

Рішенням Іллінецького районного суду від 02 квітня 2012 року з ОСОБА_1 було стягнуто на користь банку 2776,52 грн. заборгованості від цієї суми. Отже, не стягнутою залишилася заборгованість в сумі 27203,52 грн. а також, відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1360,18 грн. штраф (процентна складова, що в сукупності становить 29063,70 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Також просить стягнути понесені ним у справі судові витрати.

В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю ОСОБА_2 не зявився, подав до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності і просить задовольнити позовні вимоги, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, натомість подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» не визнав та подав на них заперечення, в якому зазначив, що 16 вересня 2008 року на пропозицію представника ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 він підписав анкету та заяву позичальника №УІХККХ08500332, згідно яких отримав строковий кредит (позику) у сумі 4966,56 грн. для придбання транспортного засобу з кінцевим терміном погашення 16 вересня 2010 року. Всі зобовязання за кредитним договором ним були виконані, а саме: кредит ним було повернуто а всі розрахунки завершені, в тому числі, з урахуванням вартості поверненого ним транспортного засобу.

У 2012 році позивач звертався до суду з вимогою про стягнення з нього пені, процентів, комісії за користування вказаним кредитом та штрафів (фіксована частина та процента ставка), що в загальному становило 31322,48 грн. Рішенням суду від 02 квітня 2012 року позову було задоволено частково та стягнуто з нього 2776,52 коп. заборгованості за вказаним вище договором кредиту. Рішення суду ОСОБА_1 було виконано та погашено його борг перед банком, у звязку з чим 18 лютого 2013 року державним виконавця ВДВС Іллінецького РУЮ у Вінницькій області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

На даний час наявності боргу по сплаті пені та штрафів, яких вимагає позивач, у нього немає. Крім того, з Умовою надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), наданою позивачем із позовною заявою, він ознайомлений не був та не підписував її. Кредит було отримано лише на підставі підписаної заяви позичальника, анкети, з наданням копії паспорту та ідентифікаційного коду. Разом з тим, відповідач вважає, що на даний час вже минули строки позовної давності звернення позивачем до суду з позовом про стягнення вказаного боргу, тому в їх задоволенні він просить відмовити.

За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні його позовних вимог з наступних мотивів.

Правовідносини, що є предметом спору по справі регулюються цивільним законодавством України.

Як встановлено судом, рішенням Іллінецького районного суду у цивільній справі №207/557/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 28545,96 грн. позов було задоволено частково, стягнено з ОСОБА_1 на користь банку суму 2776,52 грн., що включає в себе проценти та комісію за користування кредитом та штраф (фіксована частина та процентна складова) (а.с.4).

Рішення суду у встановленому законом порядку набуло законної сили та було звернене до виконання.

ОСОБА_1 свій борг перед банком сплатив повністю, що підтверджується про закінчення виконавчого провадження, винесеною 18 лютого 2013 року державним виконавцем ВДВС Іллінецького РУЮ у Вінницькій області.

Не зважаючи на вказане, банк, всупереч рішення суду, знову вимагає погашення боргу по пені а також штрафів, які вже відповідачем були сплачені.

Крім того, як встановлено судом, з Умовою надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) відповідач ознайомлений не був та не підписував її (а.с.7-9). Кредит було отримано лише на підставі підписаної заяви позичальника, анкети позичальника (а.с.6), з наданням копії паспорту громадянина України (а.с.10) та ідентифікаційного коду. Тобто, вказана Умова має односторонній характер, а тому не створює юридичних наслідків та, згідно ч. 2 ст. 215, с. 216 ЦК України, є недійсною (нікчемним правочином) і не може бути доказом в розумінні ст. 57-61 ЦПК України.

Разом з тим, позичені кошти ОСОБА_1 були повністю повернені ще 21 січня 2011р., що підтверджується випискою банку від 23 березня 2015 року №2305614, наданою відповідачем у судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст.258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Згідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Позивач, відповідно до ст.ст. 257, 259 ЦК України, не отримував у відповідача згоди на збільшення тривалості позовної давності.

Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі збігом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Таким чином, включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону.

З огляду на викладене, оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» слід відмовити за їх безпідставністю та, у звязку зі спливом, встановленого законом строку позовної давності звернення до суду з даною вимогою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 215, 216, 253, 258, 266, 257, 259, ЦК України, ст.ст. 57-61, 209, 212-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 29063,70 грн., за його безпідставністю та спливу встановленого законом строку позовної давності звернення до суду, про застосування якої заявлено стороною у справі.

Копію цього рішення невідкладно надіслати сторонам.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Суддя Ю.В. Димбіцький