Справа № 643/720/16-ц
Провадження № 2/643/2083/16
10.11.2016 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Букреєвої І.А., при секретарі Саілян Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль та виключення з акту опису та арешту майна , -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль OPEL KADETT 1.6 1986 року випуску д/н НОМЕР_1 та виключити з акту опису та арешту майна від 11.09.2015 року складеного державним виконавцем ДВС Московського району м.Харкова автомобіль OPEL KADETT 1.6 1986 року випуску д/н НОМЕР_1.
В обгрунтування позову у судовому засіданні навів наступне. 1.08.2015 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 автомобіль OPEL KADETT 1.6 1986 року випуску д/н НОМЕР_1 . З метою розрахунку за вище вказаний автомобіль він передав ОСОБА_4 1650 доларів США в присутності його родича, також була видана довіреність згідно передоручення на його ім'я від 01.08.2015р. Після чого йому було передано всі документи на дане авто , ключі та тех- паспорт НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_2 , на якого дане авто зареєстроване. 19.11.2015 року, коли він їхав на авто , його зупинили співробітники ДПС і повідомили , що авто OPEL KADETT 1.6 з д/н НОМЕР_1, знаходиться в розшуку і під арештом згідно постанови суду . Після чого авто було доставлене на штраф майданчик . 20.11.2015 року він дізнався , що арешт накладений державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Потій А.М. в межах виконавчого провадження по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів .
За вказаних вище обставин він звернувся до суду з метою захисту свого порушеного майнового права на автомобіль.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про день, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач - Московський ВДВС ХМУЮ надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника , тому суд, згідно ст.224 ЦПК України, розглянув справу на підставі наявних у ній доказів заочно.
Суд, вислухав позивача , вивчивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Із матеріалів справи вбачається, що спірний автомобіль, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_2 , яким 30 вересня 2011 року на п'ять років видана довіреність ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 , посвідчену приватним нотаріусом, з наданням повноважень з питань експлуатації та розпорядженням автомобілем.
В подальшому ОСОБА_4 01.08.2015 року видав довіреність ОСОБА_1 на експлуатацію та розпорядження автомобілем, а 08.12.2015 року , видав позивачу розписку про те , що автомобіль він продав ОСОБА_1
11 вересня 2015 року державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 646/4240/13-ц від 13.08.2013 року , виданого Червонозаводським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Валерії аліментів, оголошує у розшук автотранспортний засіб - автомобіль марки OPEL KADETT 1.6 з д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2
Тим часом , ОСОБА_2 30 листопада 2015 року видав ОСОБА_1 довіреність на право експлуатації, користування, страхування та розпорядження належним йому автомобілем.
Вирішуючи справу, суд звертає увагу на факт видачі ОСОБА_2 довіреності на імя позивача вже після оголошення автомобіля у розшук . Суд враховує, що власник автомобіля не був позбавлений, у випадку погашення боргу, можливості здійснити перереєстрацію транспортного засобу у відповідності Порядку державної реєстрацію (перереєстрацію) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин , сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, затверджених постановою КМУ від 7 вересня 1998 року № 1388.
Суд вважає, що надання лише розписки про отримання від позивача коштів за автомобіль не породжує у нього права власності на автомобіль та дійсність договору купівлі-продажу за ст.655 ЦК України , оскільки у відповідності загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину за нормою ст.203 цього Кодексу зміст правочину не може суперечить актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства, особа, яка його вчиняє, повинно мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частини 3 статті 244 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК), довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Тобто, таке визначення не передбачає перехід права власності на об'єкт, що відчужується, а тільки представництво.
Згідно статті 665 ЦК України, договір купівлі-продажу передбачає, що одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Саме за таким правочином відбувається перехід права власності на автомобіль.
Стаття 237 ЦК України чітко передбачає, що представництво - це правовідношення, в яких одна сторона має право вчиняти певні дії від імені другої сторони, яку вона представляє. Отже оформляючи довіреність на автомобіль, особа, на ім'я якої виписана довіреність, отримує автомобіль тільки для користування і розпорядження.
Позивач був ознайомлений зі змістом довіреності, всіма істотними обставинами та наслідками її підписання, що підтверджується його особистим підписом.
Доказів того, що позивач був введений в оману нотаріусом при підписанні довіреності матеріали справи не містять.
Довіреність з правом розпорядження транспортним засобом, не є договором відчуження. Довіреність - це односторонній правочин, що фіксує межі повноважень представника, який діючи на підставі довіреності, створює права та обов'язки безпосередньо для довірителя.
Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, пунктом 6.1 Глави 2 зазначено, що Договори про відчуження транспортних засобів, інших самохідних машин і механізмів (далі - транспортні засоби) посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують право власності цього майна на ім'я відчужувачів, та перевірки відсутності обтяжень за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна. У разі перебування транспортних засобів у податковій заставі договір про їх відчуження посвідчується за умови письмової згоди відповідного податкового органу.
Таким чином, нормами діючого законодавства встановлено обов'язок нотаріусів перевіряти наявність чи відсутність обтяження рухомого майна (заборона відчуження) лише при посвідченні договорів про відчуження транспортних засобів.
При вчиненні нотаріальних дій щодо посвідчення довіреності на право керування, експлуатувати та розпоряджатися транспортними засобами, обов'язок нотаріусів перевіряти наявність чи відсутність обтяження рухомого майна (заборона відчуження) не встановлений.
Керуючись ст.ст. 212 - 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд-
ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль та виключення з акту опису арешту майна - відмовити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня йог о проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя