Справа № 484/382/16-ц
Провадження № 2/484/1016/16
Рішення

Іменем України

11.04.2016 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Максютенко О.А.

при секретарі Завірюха В.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в місті Первомайську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив :

02.02.2016 року представник ПАТ КБ «Приват Банк» за дорученням звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що з відповідачем 28.02.2008 року було укладено договір б/н про отримання останнім кредиту у розмірі 8 тис. грн.. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору та своєчасно не повертав кредитні кошти, виникла заборгованість станом на 30.11.2015 року в сумі 19982 грн. 32 коп., з яких 7897.84 грн. - заборгованості за кредитом, 10556.75 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 100 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 927.73 грн. - штраф (процентна ставка).

Представник позивача в позовній заяві заявив про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі.

Відповідачка в судовому засідання надала заяву про слухання справ у її відсутність, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову, до суду надала заперечення, де зазначає, що позивач безпідставно нарахував їй кредитний борг, просить застосувати позовну давність.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 28.02.2008 року між банком і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі її особистої заяви, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача кредитну картку з встановленим лімітом кредитних коштів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення ,що відповідає строку дії картки.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором, станом на 30.11.20015 року внаслідок неналежного виконання умов договору 19982 грн.32 коп., яка складається із заборгованості по: кредиту 7897.84 грн., 10556.75 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 100 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 927.73 грн. - штраф (процентна ставка).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього

Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За правилами ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Отже, пеня - це санкція, яка нараховується від першого дня прострочення виконання зобов'язання до того дня, доки зобов'язання не буде виконано.

Тому, слід зазначити, що за правилами ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи.

Виходячи з правової позиції Конституційного Суду України, викладеній у рішенні від 11.07.2013 року №7-рн/2013, та правової позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 03.09.2014 року №6-100цс14, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача до 500 грн.

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Позивачка просила про застосування позовної давності, однак в даному випадку відсутні правові підстави застосування позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Розрахунок доданий до матеріалів справи свідчить про те, що відповідачка ОСОБА_1 виконувала умови кредитного договору шляхом внесення коштів на погашення кредиту. Останній платіж, як вбачається із виписки з особового рахунку, ОСОБА_1 здійснила 02.11.2015 року. Із позовом до суду Банк звернувся 02.02.2016 року. З огляду на зазначене, Банк в межах строку позовної давності звернувся до суду, а тому є підстави для стягнення заборгованості за даним договором.

В частині вимог про стягнення 500 грн. штраф (фіксована частина) та 927.73 грн. штраф (процентна складова) підстав для задоволення позовних немає, оскільки вказані штрафні санкції умовами кредитування не передбачені .

Посилання Банку на п.8.6 Умов і правил надання банківських послуг є безпідставним, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 підписувала вказані Умови матеріали справи не містять.

Банківські чеки на які посилається відповідачка як на підставу погашення кредитної заборгованості, як свідчить розрахунок враховані позивачем.

З урахуванням викладеного позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 28.02.2008 року, яка складається з наступного: 7897.84 грн. заборгованість за кредитом, 500 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 100 грн. заборгованість за пенею і комісією, та судовий збір - 1378 грн., а всього: 9875 грн. 84 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: