Справа № 145/280/16-ц
Провадження №2/145/290/2016
РІШЕННЯ

іменем України

"11" березня 2016 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що у них з відповідачем ОСОБА_2 від шлюбу є спільна дитина - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з ним і перебуває на її утриманні.

На даний момент вони з відповідачем не проживають разом однією сім'єю, спільного господарства не ведуть.

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, хоча згідно із ст 180 СК України зобов'язаний надавати.

На даний час вона працює у Вінницькій обласній дитячій лікарні на посаді молодшої медсестри, але її доходів не вистачає на утримання дитини, зважаючи на економічну кризу у країні.

Вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача, оскільки він не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Відповідач працює на посаді монтера колії Вінницької дистанції колії Південно-західної залізниці у м. Гнівань. На час їхнього спільного проживання однією сім"єю у 2015 році, дохід відповідача складав з середньому три тисячі гривень.

На час подання позовної заяви їй сума отримуваного доходу відповідача невідома.

На утримання їхньої дитини бажає стягувати аліменти в розмірі 30 відсотків від усіх видів доходів відповідача.

Відповідач має змогу сплачувати аліменти, так як має постійне місце роботи, постійний дохід, інших утриманців не має.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30 відсотків від усіх видів доходу відповідача щомісячно, від дати подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 30 відсотків, однак лише від заробітної плати, а не від усіх видів його доходів.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1455 грн. на місяць (Закон України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 року N928-VІIІ).

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.4), мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.3).

Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою Сутисківської селищної ради №388 від 12.02.2016 р. (а.с.5).

Позивачка ОСОБА_1 працює у Вінницькій обласній дитячій лікарні на посаді молодшої медсестри, її середньомісячна заробітна плата складає 1923, 74 грн., що стверджується відповідною довідкою (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_2 працює монтером колії Вінницької дистанції колії Південно-західної залізниці у м. Гнівань, інших утриманців не має.

Суд вважає, що відповідач зобов'язаний і має змогу допомагати позивачці в утриманні їхньої неповнолітньої дитини, не бере до уваги позиції відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 30 відсотків лише від заробітної плати, і визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі 30% відповідно до ст.183 СК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 183 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р.,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30% від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей відповідного віку, починаючи з 12.02.2016 р. і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ратушняк І. О.