233 № 233/6281/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Мазепа Н.А., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Звернувшись до суду з позовом та уточнивши заявлені позовні вимоги (а.с.19), ОСОБА_2 просить визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
У 2005 році він зареєстрував у спірному житловому приміщенні своїх онуків відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які декілька років тому не стали проживати у будинку АДРЕСА_1 . Особисті речі відповідачів у спірному житловому приміщенні відсутні.
Оскільки відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за місцем проживання відсутні тривалий час без поважних причин, вважає, що останні втратили право користування спірним житловим приміщенням.
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, пояснивши, що відповідач ОСОБА_4 не користується спірним житловим приміщенням приблизно 10 років, а відповідач ОСОБА_3 з осені 2014 року. Оскільки відповідачі понад один рік не користуються спірним житловим приміщенням, вважає, що останні втратили право користування ним. Просив позов задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , будучи згідно ч.3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 34986193 від 17.03.2015 року (а.с.3); довідкою Костянтинівської держнотконтори від 02.03.2015 року за № 223/02-32 (а.с.4); Державним Актом про право власності на земельну ділянку від 31 січня 2005 року (а.с.5); Актом прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарських споруд від 17 травня 2000 року № 24 (а.с.86); Договором на право побудови будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 09 квітня 1950 року (а.с.87-88).
Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до відомостей із Домової книги (а.с. 6), довідки Костянтинівського МВ ГУДМС України в Донецькій області (а.с.15-16), відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з лютого 2005 року.
Факт відсутності відповідачів у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин підтверджується таким.
Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , сусіди позивача, у судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили факт, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 понад рік у спірному житловому приміщенні не проживають.
Актом перевірки паспортного режиму від 30.10.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1 не проживають понад один рік, особистих речей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в будинку не має (а.с.7).
За довідкою Костянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату від 28.01.2015 року № 142 ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на військовому обліку у Костянтинівському ОМВК Донецької області не перебувають (а.с.50).
За довідкою Комунальної установи «Центральна районна лікарня» Костянтинівської міської ради № 146 від 02.02.2016 року відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у період з 01.01.2014 року по теперішній час на лікуванні в амбулаторіях ЦПМСД та КУ «ЦРЛ» не знаходились, на лікування в інші лікувально-профілактичні заклади не направлялись (а.с.56).
За довідкою КЛП «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» від 01.02.2016 року ОСОБА_4 під наглядом у лікаря-психіатра не знаходиться (а.с.61).
За довідкою КЛП «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» від 01.02.2016 року ОСОБА_3 під наглядом у лікаря-психіатра не знаходиться (а.с.62).
З довідки Управління інформаційного забезпечення Головного Управління національної поліції в Донецькій області від 05.02.2016 року № 228/24-1/2016 вбачається, що станом на 04 лютого 2016 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на території України до кримінальної відповідальності не притягувалися, засудженими не значаться та у розшуку не перебувають (а.с.63).
З довідки виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 589/12 від 22.03.2016 року вбачається, що згідно обліків служби у справах дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з 2014 року опікунами над дітьми не призначалися. За призначенням опікунами над недієздатними особами на території м. Костянтинівки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з 2014 року не зверталися (а.с.82).
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідачів в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим в будинку АДРЕСА_1 .
Тож, позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 209, 214-215,226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 11 квітня 2016 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: О.В. Каліуш