УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КолодійчукВ.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної установи «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва Національної академії медичних наук України», третя особа - директор державної установи «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва Національної академії медичних наук України» ОСОБА_3, про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати недостовірною інформацію, розповсюджену у листі до ОСОБА_4 про те, що «було встановлено факт неетичної поведінки і порушення норм медичної деонтології з боку завідуючої відділенням хемотерапії ОСОБА_2»; зобов'язати відповідача спростувати вказану інформацію у той саме спосіб, в який вона була поширена, а саме: направити відповідний лист ОСОБА_4 протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили; визнати недостовірною інформацію, розповсюджену на планьорці 17 вересня 2013 року щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності за наказами №211 від 16 вересня 2013 року та № 212 від 18 вересня 2013 року; зобов'язати відповідача спростувати вказану недостовірну інформацію, викладену головним лікарем на планьорці у той саме спосіб, в який вона була поширена, а саме: зачитати на найближчій після набрання рішенням суду законної сили, планьорці рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 08 січня 2014 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2014 року; стягнути з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями директора установи «ІМР ім. С.П. Григор`єва НАМНУ» ОСОБА_3, 54 810 грн.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 18 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 01 березня 2016 року, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано інформацію стосовно ОСОБА_2, розповсюджену Державною установою «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва Національної академії медичних наук України» в листі від 29 липня 2013 року б/н, який надіслано ОСОБА_4, а саме: «…. було встановлено факт неетичної поведінки і порушення норм медичної деонтології з боку завідуючої відділенням хемотерапії ОСОБА_2 ….», - такою, що є недостовірною. Зобов'язано Державну установу «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва Національної академії медичних наук України» спростувати поширену недостовірну інформацію стосовно ОСОБА_2 шляхом направлення листа ОСОБА_4 протягом 10 днів з дати набрання рішенням суду законної сили. Стягнуто із Державної установи «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва Національної академії медичних наук України» на користь ОСОБА_2 5 тис. грн у відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про судові витрати. Решту позовних вимог залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, було надано докази відповідно до викладених обставин, якими він обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог.

Разом з цим, судами першої та апеляційної інстанцій вірно враховано висновки рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 08 січня 2014 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2014 року, які є преюдиційними, у відповідності до положень ст. 61 ЦПК України.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної установи «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва Національної академії медичних наук України», третя особа - директор державної установи «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва Національної академії медичних наук України» ОСОБА_3, про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук