Справа № 465/7125/14 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М. Провадження № 22-ц/783/1729/16 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В. Категорія:30
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

секретаря: Іванової О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Львівське комунальне підприємство «Затишне», Франківська районна адміністрація Львівської міської ради про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням відмовлено у задоволенні зазначеного позову, яким ОСОБА_4 просила стягнути із ОСОБА_5 4970 грн. на відшкодування майнової шкоди і 25000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Збитками вважала оплату клінінгових послуг за усунення наслідків переобладнання димових каналів в помешканні, необхідність в проведенні яких виникла після порушення ОСОБА_5 димових каналів в будинку АДРЕСА_1.

Рішення оскаржила ОСОБА_4 Просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення її вимог. Посилається на те, що суд невірно встановив фактичні обставини справи, його висновки не відповідають дійсним обставинам справи. Суд невірно застосував норми матеріального права. Зокрема, цьому сприяла неналежна оцінка доказів, у тому числі показань свідків, а також та обставина, що суд безпідставно взяв до уваги показання свідків зі сторони відповідача, які є заінтересованими в результатах справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 на підтримання скарги, представника відповідача ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить законних підстав для її задоволення з таких мотивів.

Встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_5 - квартири АДРЕСА_2.

25.07.2014 року, під час здійснення ОСОБА_5 реконструкції власної квартири з розширенням за рахунок горища на АДРЕСА_2, було частково демонтовано димовідвідний патрубок від газової колонки квартири АДРЕСА_1 (квартири позивачки), в результаті чого продукти згоряння від газової колонки з цієї квартири стали потрапляти в горищний простір будинку АДРЕСА_2. З метою попередження можливого отруєння мешканців вказаних будинків чадним газом, в той же день було припинено газопостачання до квартири позивачки ОСОБА_4 (а.с. 8).

29.07.2014 року працівниками ЛКП «Затишне» проведено перепідключення газової колонки в квартирі АДРЕСА_1 до іншого димового каналу будинку (а.с. 9). Подача газу споживачам було відновлено.

Відповідно до акту від 30-31 липня 2014 року ОСОБА_7 прийняла від ФОП ОСОБА_8 виконані роботи, пов'язані із прибиранням приміщення кухні квартири позивачки. Вартість послуги становила 4970 грн.

Статтею 1166 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а статтею 1167 того ж Кодексу - підстави відповідальності за завдану моральну шкоду.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_4 просила відшкодувати за рахунок ОСОБА_5 витрати в сумі 4970 грн., які вона понесла у зв'язку із прибиранням квартири. Вважала, що до цих витрат призвели неправомірні дії відповідача, котра частково демонтувала димовідвідний патрубок від газової колонки її квартири і під час вимушеного перепідключення газової колонки до іншого димового каналу будинку сталося засмічення квартири.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_4 не довела факту неправомірності дій ОСОБА_5, які б могли призвести до завдання майнової шкоди.

Так, позивач не надала суду доказів (зокрема, технічних документів) правомірності під'єднання димовідвідного патрубка від газової колонки із своєї квартири АДРЕСА_1 до димових каналів у будинку АДРЕСА_2, де проводилися будівельні роботи з реконструкції квартири ОСОБА_5

Натомість, відповідач ОСОБА_5 довела правомірність проведення такої реконструкції, що випливає із наданого нею пакету документів. Серед цих до документів міститься робочий проект на інженерні мережі (у тому числі на опалення, вентиляцію, газопостачання (а.с. 46), технічні умови на можливість газифікації двофункційного котла димохідного типу (а.с. 49), якими передбачалися роботи з димовентиляційними каналами будинку АДРЕСА_2. Декларація про початок виконання будівельних робіт замовником ОСОБА_5 зареєстрована у встановленому порядку 12.11.2012 року (а.с.55).

Крім цього, за заявою ОСОБА_4 і з участю її представника 02.09.2014 року інспекцією Держархбудконтролю у Львівській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Встановлено, що будівельні роботи на об'єкті будівництва на АДРЕСА_2 здійснюються відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації (а.с.66).

Отже, вчинення ОСОБА_5 неправомірної поведінки жодним доказом не підтверджено.

З огляду на викладене, правильно суд першої інстанції відмовив у позові про відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги показання свідків зі сторони позивача не спростовують правильність висновків місцевого суду, оскільки за даних обставин справи правомірність поведінки особи, яка полягає у здійсненні будівельних робіт, не може ґрунтуватися на показаннях свідків.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують його правильність, тому рішення необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: