Справа № 378/578/16-ц Головуючий у І інстанції Галич Ю. М.
Провадження № 22-ц/780/5573/16 Доповідач у 2 інстанції Білоконь О. В.
Категорія 49 20.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

20 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

при секретарі Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 26 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини , -

встановила:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на таке.

На підставі судових рішень відбувається стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

В період з 10 по 27 листопада 2015 року її син, ОСОБА_4, знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Бориспільської ЦРЛ, з діагнозом гострий обструктивний бронхіт. Згідно із копіями платіжних документів - чеків на придбання ліків, включаючи також транспортний проїзд (2-х разовий) до м. Києва і назад, по направленню на консультацію до лікаря - пульмонолога в поліклініці НДІ ПАЇ м. Київ, вул. Майбороди (Мануїльського) 8, складають 1788,78 гривень.

З січня 2016 року по березень 2016 року син також хворів, в зв'язку з чим вона була вимушена звернутися до МОЗУ МЗ м. Києва міська клінічна лікарня № 4 „соляна печера", для проходження ним курсу спелеокамері (20 сеансів) з 01.03.2016 по 30.03.2016 у м. Києві, вартість лікування якого склала 1000 грн. та транспортний проїзд (до м. Києва та у / зворотному напрямку до м. Бориспіль), а всього 1818 гривень.

Крім того, по рекомендації лікаря син потребує проходження додаткового лікування у вересні 2016 року, також 20 сеансів. В зв'язку з складною ситуацією, вона вимушена була оформити кредит на лікування дитини.

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини за лікування у листопаді 2015 року у сумі 894,39 гривень, разово, за лікування у березні 2016 року у сумі 909 гривень, разово, на придбання велосипеда у сумі 1600 гривень, а також додаткові витрати наперед за лікування у вересні 2016 року у сумі 909 гривень, разово та судовий збір на користь держави.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 26 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на лікування дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разово в сумі 400 гривень 14 копійок.. вирішено питання про судові витрати.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказала, що суд безпідставно відмовив в задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на проходження дитиною курсу лікування у спелеокамері та витрат на придбання велосипеда, безпідставно не врахував вартість ліків по чекам, що вона надала до суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за період 2015-2016 року позивачем понесені витрати на лікування дитини, придбання необхідних ліків, медикаментів згідно лікарських призначень, на проведення обстежень, які рекомендовано лікарями, такі витрати обґрунтовані належними доказами по справі, а тому в порядку ст. 185 СК України їх необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів.

Відповідно до до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що Відповідач ОСОБА_3 є батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв»язку з чим з листопада 2012 року сплачує аліменти на його утримання на користь матері ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків для дитини відповідного віку.

Неповнолітньому сину сторін ОСОБА_4 встановлено діагноз: гострий обструктивний бронхіт, ДН І-ІІ, затяжна лівостороння нижньодольова пневмонія (а.с.14, 16, 27, 84).

В зв'язку з цим дитина перебувала неодноразово на стаціонарному лікуванні, призначалося лікування амбулаторно, проводилися різні медичні обстеження.

З копії виписки з історії хвороби № 11606/1220 (а.с. 12), довідки виданої 1 серпня 2016 року Бориспільською ЦРЛ (а.с. 84) судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 10 листопада 2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Бориспільської ЦРЛ з діагнозом гострий обструктивний бронхіт, ДН І-ІІ, під час якого йому було призначена інфузійна терапія, а саме: дексаметазон, преднізолон, но-шпа, еуфілін, реосорбилакт, розчин NaCL, неофилин, лазолван, папаверін, платифілін, роваміцин, ингаляція через небулайзер, інгаляція з вентоліном, бинт, спирт, лейкопластир, система № 3. Та із консультативного висновку від 23 листопада 2015 року встановлено, що виписувались ліки, роваміцин, інспірон, електрофорез, лактофільтрум та массаж. (а.с.14).

Як вбачається з наданих чеків, із ліків, призначених лікарем, позивач купила дексаметазон на суму 11 грн. 30 коп. (а.с. 17,), преднізолон - 5 грн. 59 коп. (а.с. 20), но-шпа - 11 грн. 86 коп. (а.с. 17, ), еуфілін - 2 грн. 95 коп. (а.с. 20), папаверін - 4 грн. 26 коп. та 4 грн. 25 коп. (а.с. 17, 18), небулайзер - 568 грн. 15 коп. (а.с. 95), бинт - 3грн. 64 коп., вата- 2грн.89коп, спирт - 22 грн. 04 коп., система - 8 грн. 50 коп.., катетер 17 грн. 80 коп (а.с. 17), роваміцин - 110 грн. 15 коп. (а.с. 23), аміспірон- 26 грн.90 коп., а всього на суму 800 гривень 28 копійок.

Задовольняючи позов часткового, суд вірно виходив з того, що з відповідача слід стягнути документально підтверджені додаткові витрати на лікування дитини в період з 10 по 27 листопада 2015 року, ліки, які купувались для лікування дитини на підставі призначень лікарів.

Співставивши призначення лікарів та надані позивачем чеки на придбання медичних препаратів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку що таких ліків було придбано на загальну суму 800,28 грн., тому половину із цих грошових коштів вірно стягнув з відповідача.

Враховуючи викладене, висновок суду про стягнення на користь позивача документально підтверджених додаткових витрат на дитину є правильним та таким , що відповідає вказаним вимогам закону.

Разом з тим, суд відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на проходження дитиною курсу лікування у спелеокамері та витрат на придбання велосипеда.

Такий висновок суду є також правильним.

Положеннями статей 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Позивач ні в суді першої ні апеляційної інстанції не довела, що придбання велосипеда дитині викликано особливими обставинами, передбаченими ст. 185 СК України.

Разом з тим, в обґрунтування своїх вимог про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат на проходження дитиною лікування в спелеокамері позивач не надала суду першої інстанції докази, що таке лікування показано іі сину лікарем за медичними показаннями.

До апеляційного суду позивач викопіювання з медичної картки ОСОБА_4 з рекомендацією лікаря щодо проходження хворим курсу спелеотерапії.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Разом з тим, позивачем не надано доказів неможливості подання до суду першої інстанції цих доказів, тому колегія суддів не приймає їх до уваги як недопустимі.

Доводи апелянта про порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки повністю спростовуються зазначеними належними та допустимими доказами по справі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 26 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: