Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 325/228/16 Головуючий у 1 інстанції: Васильцова Г.А.
Провадження № 22-ц/778/1762/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В., суддів Маловічко С.В., Кочеткової І.В.

при секретарі: Остащенко ОВ.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приазовського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 року у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України,

В С Т А Н О В И Л А:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції з поданням, в якому просила тимчасово обмежити голову СВК «Агрофірма «Україна» - ОСОБА_2, 07.10.1964р.н., громадянина України, паспорт серії СВ № 243083, виданий 16.06.2000р. Приазовським РВ УМВС України в Запорізькій області, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань, покладених на нього як керівника підприємства - боржника за рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 07.08.2014р., згідно з яким з СВК «Агрофірма «Україна» стягнуто на користь ОСОБА_4 вартість земельного паю в сумі 613 289,30 грн.

Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 року вказане подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 як керівника боржника - задоволено.

Тимчасово обмежено голову СВК «Агрофірма «Україна» - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, паспорт серії СВ № 243083, виданий 16.06.2000 року Приазовським РВ УМВС України в Запорізькій області, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань, покладених на нього як керівника підприємства - боржника за рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 07.08.2014 р № 325/58/14-ц.

Виконання ухвали про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України покладено на Державну прикордонну службу України, яка здійснює контроль таких обмежень.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність у зв»язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи щодо факту його ухилення від виконання рішення суду та порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5»янко І.О., вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив із того, що за матеріалами виконавчого провадження є доведеним факт ухилення керівника СВК «Агрофірма «Україна» від виконання зобов»язань щодо сплати за рішенням суду ОСОБА_4 стягнутої судом суми у розмірі 617 065,10 грн.

В апеляційній скарзі апелянт, навпаки, зазначає, що саме цей факт є недоведеним, а невиконання рішення суду пов»язане із скрутним матеріальним становищем боржника, на підтвердження чому надав Акт від 05 серпня 2014р. про зменшення врожаю соняшнику у 2014р., що, відповідно, зменшило дохід господарства.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та надані державним виконавцем матеріали з виконавчого провадження, колегія дійшла наступних висновків.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-ХІУ державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов»язань за рішенням.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов»язань, а за ухилення від їх виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутись і бути об»єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв»язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов»язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов»язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону № 606-ХІУ, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, надання у строк, встановлений державним виконавцем достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі, про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, своєчасна явка за викликом державного виконавця, письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належне боржникові від інших осіб.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов»язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння ( дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов»язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов»язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об»єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

З матеріалів справи вбачається і ці обставини встановлені судом першої інстанції , що

на виконанні у головного державного виконавця відділу ДВС Приазовського РУЮ Воронцо-

вої О.В. перебуває виконавче провадження № 47082830 з примусового виконання виконавчого листа № 325/58/14-ц, виданого 30.03.2015р. Приазовським районним судом Запорізької області, про стягнення з СВК «Агрофірма «Україна» на користь ОСОБА_4 вартості паю у розмірі 613 289,30 грн та судових витрат у розмірі 3 775,80 грн., а всього 617 065,10 грн. Керівником СВК «Агрофірма «Україна»» є ОСОБА_2.

Виконавче провадження відкрито 03.04.2015р. та боржнику був наданий строк для самостійного виконання до 10.04.2015р.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення було встановлено, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 09.04.2015р., але в зазначений строк рішення суду самостійно не виконав.

З метою виявлення рахунків та майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, державним виконавцем був перевірений майновий стан боржника та було встановлено, що у боржника мається декілька рахунків в різних банках, зокрема, в ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», ПАТ «АктаБанк», АТ «Прокредит Банк», АТ «ОСОБА_6 Аваль», на які було 09.04.2015р. накладено арешти та 20.04.2015р. були виставлені платіжні вимоги. Проте згідно отриманих повідомлень банків постанови державного виконавця про арешт коштів боржника були прийняті до виконання, однак грошові кошти на рахунках боржника були відсутні.

Після цього, протягом періоду травня-грудня 2015р. боржником відкривались нові рахунки в ПАТ «Альфа Банк», АТ «ОТП ОСОБА_6», ПУ АТ «Фідобанк», АТ «Сбербанк Росії», АТ «МетаБанк», ПАТ КБ «Правекс Банк», які також арештовувались держаним виконавцем із виставленням платіжних вимог, але весь час надавались відповіді про відсутність грошових коштів на них. Тобто, після накладення арештів на грошові кошти боржника головою СВК «Агрофірма «Україна» відкривались нові рахунки у банках, та, доки державний виконавець дізнавався про них, накладав арешт та спрямовував платіжну вимогу, ним знімались всі кошти з відповідного рахунку.

Крім того, згідно інформації бази АІС «Автомобіль» від 30.04.2015р. було встановлено, що за боржником зареєстровано 20 одиниць автотранспортної техніки, яка постановою державного виконавця від 18.05.2015 року була оголошена в розшук, проте до БД «Рубіж» та БД «Контроль» не вносилась, оскільки сільськогосподарська техніка в органах ДАІ не реєструється. Отже, внесення відповідних даних про розшук техніки до баз даних ДАІ неможливо.

Як встановив державний виконавець під час виїзду за місцем знаходження техніки за юридичною адресою боржника, рухомого майна виявлено не було.

Також державним виконавцем були прийняті міри стосовно встановлення нерухомого майна боржника. Так, за Реєстром прав власності на нерухоме майно з»ясовано, що за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди харчового комбінату по вул. Шевченко, 3-в в с. Воскресенка Приазовського району; будівля інкубатору по вул. Шевченко, 1-а в с. Воскресенка Приазовського району; будівля олійниці по вул. Пушкіна, 1-а в с. Воскресенка Приазовського району, але все це майно передане в іпотеку до ВАТ «ОСОБА_6 Аваль» на підставі договору іпотеки від 30.11.2007 року № 2474.

Тобто, в результаті проведення всіх виконавчих дій можливим виявилось лише стягнення з рахунків боржника грошових коштів у розмірі 75 806,00 грн., з яких стягувачеві було перераховано 68 675,78 грн.

ОСОБА_2 неодноразово викликався до відділу державної виконавчої служби для надання пояснень з приводу тривалого невиконання рішення суду та інформації про майно та доходи підприємства, на які можливо звернути стягнення, про що свідчать виклики державного виконавця від 03.04.2015р., 21.01.2016р., які боржником отримувались відповідно 09.04.2015р. та 26.01.2016р., але останній жодним чином не прореагував на них, не надавши, зокрема, пояснень та доказів з приводу скрутного матеріального становища, на яке він посилається в апеляційній скарзі.

Тому суд обґрунтовано вважав, що відкриття боржником нових рахунків після накладення арешту на вже існуючі рахунки із негайним зняттям з них коштів, ігнорування законних вимог державного виконавця, приховування майна, на яке накладено арешт, свідчать про ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника судовим рішенням. Тому суд обґрунтовано, вирішивши у відповідності до вимог ст. 377-1 ЦПК України подання державного виконавця, задовольнив його та тимчасово обмежив ОСОБА_2 як голову підприємства - боржника СВК «Агрофірма «Україна» у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Наданий апелянтом Акт від 05 серпня 2014р. сам по собі не свідчить про повну неспроможність боржника виконувати зобов»язання перед стягувачем, оскільки висвітлює лише часткове зменшення врожаю соняшника, що не вказує про повну відсутність доходу у боржника. Крім того, зазначений Акт не виправдовує дій ОСОБА_2 як керівника боржника з ігнорування явки до державного виконавця, ненадання йому інформації про кошти та майно, приховування інформації про рахунку, відкриття нових рахунків з метою приховати надходження коштів при накладеному арешті на кошти підприємства, приховування місцезнаходження рухомого майна.

Таким чином, на теперішній час підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали суду колегія не вбачає, тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню із залишенням без змін ували суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 377-1 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Приазовського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Савченко О.В.

Судді: Кочеткова І.В.

ОСОБА_1