У х в а л а

Іменем України

"26" грудня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Дніпровська районна в м.Києві державна адміністрація, про визнання права власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом, в якому просить суд визнати квартиру за адресою АДРЕСА_1 об'єктом спільної часткової власності, визначивши за позивачем та відповідачем право власності по ? частки квартири. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оригінал правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло зберігається у відповідача, що на думку позивача свідчить про невизнання відповідачем права власності позивача на частку квартири, права позивача порушені, оскільки він не може зареєструвати своє право власності та розпоряджатися належним йому майном через відсутність правовстановлюючого документу.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

В роз'ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів. Це положення визначено й ч. 1 ст. 15 ЦК України.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви та долучених документів не вбачається між сторонами спору з приводу права власності на квартиру, позивачем не обґрунтовано чим саме порушено його право, як співвласника, з урахуванням того, що згідно долучених до позову довідок право власності позивача на ? частку квартири зареєстровано у відповідності до вимог законодавства, що діяло на час набуття та реєстрації права власності позивачем.

Крім того, в позовній заяві не зазначено доказів невизнання відповідачем права власності позивача, з урахуванням того, що позивачем долучено до позову копію свідоцтва про право власності на житло.

У відповідності до статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви надати в письмовому вигляді позовну заяву з викладенням обґрунтування порушення прав позивача відповідачем, з посиланням на докази, викладенням позовних вимог у спосіб, що забезпечить поновлення прав позивача та у спосіб передбачений чинним законодавством.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Дніпровська районна в м.Києві державна адміністрація, про визнання права власності на квартиру - залишити без руху та запропонувати позивачу в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

Роз'яснити, що у випадку неусунення недоліків, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: