Справа № 369/5265/16-ц
Провадження № 2/369/2604/16
УХВАЛА

Іменем України

29.06.2016 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції України, ТОВ «Порше Лізинг Україна», третя особа: МРЕО ДАІ м. Львів про визнання добросовісним набувачем, визнання права власності на автомобіль, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції України, ТОВ «Порше Лізинг Україна», третя особа: МРЕО ДАІ м. Львів про визнання добросовісним набувачем, визнання права власності на автомобіль.

При подачі позовної заяви до суду позивачем були порушені вимоги ст. ст.119, 121 ЦПК України, у звязку з чим ухвалою судді від 10.06.2016 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків тривалістю пять днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

Згідно 208 ЦПК України судові рішення викладаються у таких формах: ухвали; рішення; постанови.

Згідно ст. 14 ЦПК України Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

До канцелярії суду, за вх. №18191 29.06.2016 року до суду надійшло заява від позивача ОСОБА_1 про усунення недоліків, однак згідно вказаної заяви вимоги зазначені в ухвалі судді позивачем не виконанні, а саме не сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру та не вказано ціну позову, у відповідності до вимог чинного законодавства, тоді як позивач надав до суду заяву про уточнення позовної заяви, де відповідно відмовився від позовних вимог майнового характеру, однак уточнення на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі не передбачено діючим цивільно-процесуальним законодавством.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За правилами частини 2 статті 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Аналізуючи вищезазначене, слід прийти до висновку, що повернення заяви відповідно до частини 2 статті 121 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи, що оскільки заява повертається заявнику, то сплачена сума судового збору, відповідно до вимог п. 2) ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», підлягає поверненню заявнику.

Положеннями частини 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті - повністю.

Повернення зазначених коштів здійснюється у порядку, передбаченому частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

При таких обставинах, суд вважає за необхідне вважати позовну заяву не поданою та повернути її.

Згідно з нормою ч.2 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст.119, 120 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції України, ТОВ «Порше Лізинг Україна», третя особа: МРЕО ДАІ м. Львів про визнання добросовісним набувачем, визнання права власності на автомобіль - вважати неподаною та повернути позивачу.

Зобов»язати фінансовий орган, Управління Державної казначейської служби України у Києво-Святошинському районі Київської області, , що розташоване за адресою: вул. Л.Українки, 88, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область повернути ОСОБА_2 вартість судового збору в сумі 551 грн. 21 коп., за платіжною квитанцією за №0.0.564159993.1 від 08.06.2016 року.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви про про визнання добросовісним набувачем, визнання права власності на автомобіль, не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяв позовної заяви и.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Суддя А.Я.Волчко