У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, -

в с т а н о в и в:

05 лютого 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу та подала через свого представника заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на: автомобілі: НОМЕР_1 та «Lexus LX 570», д.н. НОМЕР_2; дачний будинок з прибудовою, терасою та підвалом, що розташований по вул. Придніпровська 29/1 у с. Сокирне Черкаського району Черкаської області; дачний будинок з прибудовою, терасою, підвалом та мансардою, що розташований по вул. Придніпровська 29/2 у с. Сокирне Черкаського району Черкаської області; нежитлову будівлю,1/3 нежитлових будівель, гараж, господарчий блок, огорожу, що розташовані по вул. Придніпровська, 29 у с. Сокирне Черкаського району Черкаської області.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до переконання, що в задоволенні даної заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову заявником повинні бути зазначені причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності такого заходу, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Представником позивача не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача.

Крім того, представник позивача не надала підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у зв'язку з чим не навела достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову. Додану до заяви копію роздруківки sms-переписки так копію оголошення про продаж нерухомого майна суд не може розцінювати як належний та допустимий доказ, оскільки немає підтверджень з чиїх мобільних телефонів здійснювалось sms-листування, кому дані телефони належать, та чи відбувалась дана переписка безпосередньо між сторонами, а з наданого оголошення про продаж будинку не можливо ідентифікувати, що саме спірне нерухоме майно, що визначено в позовній самі виставлено на продаж, як і не можливо встановити автора оголошення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає дану заяву безпідставною та необґрунтованою та приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Згідно з абзацом 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за змістом ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст.151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - про забезпечення позову.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Морозов