__________________________________________________________________
Справа № 433/692/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючий суддя по справі ОСОБА_1

При секретарі Книшові О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Троїцьке цивільну справу за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Троїцького районного управління юстиції в Луганській області про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В:

До Троїцького районного суду звернулася ОСОБА_2, із заявою, в якій просить встановити факт смерті її матері ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка настала 10.08.2015 року в м. Луганськ внаслідок ракової інтоксикації, злоякісне новоутворення тіла підшлункової залози.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 зазначає, що її мати постійно мешкала за адресою: кв. ГагарінаАДРЕСА_1 м. Луганськ . Необхідність встановлення факту смерті громадянки України ОСОБА_3. викликана тим, що заявниці необхідно прийняти спадщину після смерті матері.

Заявниця у судове засідання не з'явилася , однак в заяві просить провести розгляд справи без її участі, заяву підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Троїцького районного управління юстиції Луганської області до судового засідання не зявився, але були належним чином повідомлені. Заперечень від останього не надходило.

Аналізуючи надані суду документи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на

підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2 є дочкою померлої ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 373320.

Відповідно довідки про причину смерті № 417 від 11.08.2015 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла 10 серпня 2015 року, внаслідок ракової інтоксикації, злоякісне новоутворення тіла підшлункової залози.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів

громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відтак з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території м. Луганська .

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212-214, 234, 235, 256-259 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,Законом України «Про забезпечення прав і свобод

громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, зацікавлена особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Троїцького районного управління юстиції в Луганській області про встановлення факту смерті, - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, померла 10.08.2015 року , причина смерті: ракової інтоксикації, злоякісне новоутворення тіла підшлункової залози, місце смерті: м. Луганськ, Луганська область, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд Луганської області протягом десяти днів, з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.А. Ляшенко