Апеляційний суд Житомирської області
Справа №287/302/14-ц Головуючий у 1-й інст. Стратович О.В.
Категорія 30 Доповідач Кочетов Л. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.,

за участю секретаря: Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КІБ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 01 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ТОВ «КіБ» звернулося до суду із вказаним позовом та в обґрунтування вимог зазначило, що 29.01.2014 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем Volvo FH-12, д.н. НОМЕР_4 з напівпричепом марки Hooger-intercont, державний номерний знак НОМЕР_1, на 398 км автомобільної дороги М05 Київ-Одеса, не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки DAF FX-95, д.н. НОМЕР_5 з напівпричепом марки SDC-24E, державний номерний знак НОМЕР_3, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Автомобіль Volvo FH-12 належить на праві власності позивачу, з яким ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах до 08.04.2014 року.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 06.03.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути 264061,37 грн. шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу та 1500.00 грн. витрат на оплату експертного товарознавчого дослідження.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 01 лютого 2016 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, постановивши нове - про відмову в задоволені позову, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.01.2014 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем Volvo FH-12, д.н. НОМЕР_4 з напівпричепом марки Hooger-intercont, державний номерний знак НОМЕР_1, на 398 км автомобільної дороги М05 Київ-Одеса, не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки DAF FX-95, д.н. НОМЕР_5 з напівпричепом марки SDC-24E, державний номерний знак НОМЕР_3, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 06.03.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП (т.1 а.с. 10).

Автомобіль Volvo FH-12, який перебував під керуванням відповідача, належить на праві власності позивачу (т.1 а.с. 6).

Внаслідок ДТП вказаний автомобіль отримав ушкодження.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 16.04.2015 року, ринкова вартість автомобіля складає 264061.37 грн., вартість відновлюваного ремонту складає 1348761.05 грн, а тому проведення відновлюваних робіт економічно не доцільно (т. 2 а.с. 21-43).

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про заподіяння вказаною ДТП матеріальної шкоди позивачу є правильним.

Задовільняючи позов, суд першої інстанції виходив з загальних підстав відповідальності за заподіяну матеріальну шкоду, згідно з якими, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ЦК України).

З таким висновком погодитись не можна, оскільки судом не враховано, що на час вчинення дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_1 перебував у трудових стосунках з позивачем, працюючи водієм вантажного автомобіля (т. 1 а.с. 7, 8, 165).

Відповідно до наказу № 6 ТОВ «КІБ» від 21.01.2008 року, за ОСОБА_1 закріплений вантажний автомобіль марки Volvo FH - 12, державний номерний знак НОМЕР_4 (т. 2 а.с.100).

У відповідності до положень ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Вказана шкода заподіяна працівником при виконанні трудових обов»язків, суд першої інстанції вказану норму права не застосував, тому колегія суддів вважає, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуваню з постановленням нового рішення.

Оскільки підприємству заподіяна шкода, що значно перевищує розмір середньомісячної заробітної плати відповідача (вказана обставина не заперечується сторонами), будь-яких доказів існування підстав для повної матеріальної відповідальності суду не надано, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до відповідальності в межах середньомісного заробітку, який становить (1489.34 + 1173.81) / 2 = 1331.58 грн. (т.2 а.с. 93).

Частково задовільняючи позов, суд вирішує питання про судові витрати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Позивачем було перераховано 2641.16 грн. судового збору (т.1 а.с. 98, т. 2 а.с. 60).

Крім того позивачем сплачено 1500.00 грн. за проведення експертного дослідження (т. 1 а.с. 23).

Відповідач сплатив 4357.02 грн. судового збору при поданні апеляційної скарги.

Пропорційно задоволених позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 7.50 грн. витрат на проведення експертного дослідження та 13.20 грн. витрат, понесених на оплату судового збору.

З позивача підлягає стягненню на користь відповідача 4335.23 грн. витрат на оплату судового збору при поданні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільтнити частково.

Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 01 лютого 2016 року скасувати, ухваливши нове.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «КІБ» задовільнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КІБ» 1331.58 грн. заподіяної шкоди, 13.20 грн. судового збору та 7.50 грн. витрат на проведеня експертного дослідження, а всього 1352.28 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КІБ» на користь ОСОБА_1 4335.23 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: