Номер провадження: 22-ц/785/2101/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Решетник М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Одеської міської ради про встановлення факту постійного проживання однією сім»єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання спадкоємцями четвертої черги за законом, за апеляційними скаргами ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення суду, та на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2015 року про скасування заходів забезпечення позову , -

встановила:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено факт постійного проживання однією сімєю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_5 з 2002 року до часу відкриття спадщини, тобто до 15 листопада 2008 року.

Визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадкоємцями четвертої черги за законом спадкодавця ОСОБА_5, померлого 15 листопада 2008 року в місті ОСОБА_1.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 квітня 2013 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2013 року залишено без змін.

У березня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Київського райсуду м. Одеси, ухваленого 15 лютого 2013 року по вищевказаній справі.

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 20.04.2015 року заява ОСОБА_4 була задоволена, рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2013 року скасоване, а справу призначено до судового розгляду.

21 квітня 2015 року ОСОБА_4 надала до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №29 у будинку №10-а по вул. В.Терешкової в м. Одесі, що була зареєстрована за ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2015 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову було задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 вересня 2015 року рішення Київського районного суду міста ОСОБА_1 від 26 червня 2015 року скасовано. Заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2013 року за нововиявленими обставинами направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2013 року.

23.12.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про скасування ухвали Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2015 року про забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2015 року скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2015 року про вжиття заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаними ухвалами, ОСОБА_4 подала апеляційні скарги у яких просить ухвалу суду від 22 грудня 2015 року скасувати, заяву про перегляд рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2013 року за нововиявленими обставинами задовольнити, та скасувати ухвалу суду від 23.04.2015 року, ухвалити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність ухвал суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції , апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення суду, районний суд виходив з того, що ОСОБА_4 наводить нові докази, що обґрунтовують її заперечення на позовні вимоги, а не факти, які існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомими заявниці.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК. Судове рішення не може переглядатись у звязку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Одночасно, також, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.п. 3 і 4 постанови № 4 від 30.03.2012 р. Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами розяснив, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

В п. 7 цієї ж постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночними, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими, у звязку з чим районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про залишення без задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2015 року, суд першої інстанції виходив з вимог ст. 154 ЦПК України та правомірно скасував вжиті заходи забезпечення позову.

Частиною 6 ст. 154 ЦПК України встановлено, що якщо у задоволенні позову було відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що забезпечення позову є сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до роз'яснень, які надані в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, їм закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Таким чином, суд при задоволені позову зясовує чи відпала необхідність застосування заходів забезпечення позову або змінились обставини, що умовили його застосування і в залежності від цього приймає рішення про скасування заходів забезпечення позову, або відмови в їх скасуванні.

Оскільки ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 квітня 2013 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2013 року про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без змін, то суд першої інстанції обґрунтовано вважав за доцільне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2015 року у вигляді накладення арешту на квартиру №29 у будинку №10-а по вул. В.Терешкової в м. Одесі, що була зареєстрована за ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Тому, на думку судової колегії, законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову немає.

Враховуючи все вищевикладене колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись: п. 1 ч. 2 ст. 307; п. 1 ч. 1 ст. 312; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення суду - залишити без змін.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2015 року про скасування заходів забезпечення позову - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в частині залишення без змін ухвали Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9