Справа № 157/1087/15-ц
Провадження №2/157/10/16
РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2016 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря - Фесь Т.І.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в :

21 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, у якому зазначає, що між нею та відповідачем ОСОБА_2 07 вересня 2013 року було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, а тому з 27 квітня 2014 року вони проживають окремо. Відповідач залишив її, коли вона перебувала на шостому місяці вагітності. Практично сім'я розпалася, відповідач проживає у будинку своєї матері, а вона у своїх батьків. Подружні стосунки між ними припинені і їх поновлення неможливе. Просить розірвати укладений між ними шлюб та стягнути з відповідача судові витрати.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з викладених у позові підстав і просила шлюб розірвати, та пояснила, що не бажає зберегти сім'ю та надалі спільно проживати з відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав і просив відмовити у задоволені вимог позивачки, та пояснив, що шлюб можливо зберегти, однак для цього потрібен певний час.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 07 вересня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 4). Від шлюбу у них є неповнолітня дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

З квітня 2014 року сторони, як вони самі пояснили у судовому засідання, припинили шлюбні відносини та проживають окремо.

Протягом чотирьох місяців з моменту звернення ОСОБА_1 до суду сторони не примирилися, позивачка категорично не бажає проживати з відповідачем у шлюбі та зберегти сім'ю.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу сторін є недоцільним, оскільки суперечитиме, зокрема, інтересам позивачки, а тому шлюб належить розірвати.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому змінювати їй прізвище немає підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати, згідно зі ст. 79 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно з наданою квитанцією до прибуткового касового ордера № 4 від 21.10.2015 року, позивачкою понесені витрати на правову допомогу, що полягали в оформленні адвокатом Бельським І.В. цивільного позову у розмірі 280 грн. (а.с. 6).

Враховуючи обсяг наданої правової допомоги та беручи до уваги, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача належить стягнути на користь позивачки понесені нею витрати по оплаті правової допомоги у повному об'ємі, тобто у розмірі 280 грн.

Окрім того, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивачки ОСОБА_1 понесені останньою та документально підтверджені судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп. (а.с. 1).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 10, 11, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 07 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 60, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 767 гривень (сімсот шістдесят сім) 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О. В. Антонюк