Справа № 266/3928/15-ц
Провадження№ 2/266/141/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

04 квітня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Сараєва І.А.,

за участю секретаря - Сологуб Т.В.,

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» про захист прав споживачів та повернення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача в якому вказала, що вона працює диспетчером у аварійній службі ККП «КК Приморська», з щомісячним окладом 2000,00 грн. Вся її заробітна платня перераховувалась на банківський рахунок ПАТ КБ «Приватбанк», крім того в цієї ж банківській установі на її імя відкритий рахунок з кредитним лімітом. У день отримання заробітної плати вона робить погашення кредитного ліміту. 31 липня 2015 року відповідач неправомірно заблокував її зарплатну картку та гроші, які знаходились на рахунку у розмірі 2200,00 грн. У звязку з чим вона звернулася до відділення банку, гарячої лінії і надалі їй стало відомо, що банк заблокував вказаний рахунок через перебування недостовірної інформації відносно неї на інтернет-сайті «Миротворець». Через блокування рахунку вона не має змоги перерахувати кошти на рахунок для погашення кредитного ліміту і ПАТ КБ «Приватбанк» неправомірно, знову нараховує їй штрафні санкції за прострочення виплати платежу. Оскільки вона є законослухняною громадянкою, тому просить суд захистити її права споживача, стягнувши з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 2200,00грн., визнати неправомірними дії відповідача в частині вимоги сплати нею штрафних санкцій, неустойки та пені за прострочку кредитного ліміту, через незаконне блокування зарплатної картки.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність та письмові заперечення, у задоволенні позову просила відмовити.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші; не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 05 травня 2010 року ОСОБА_1 уклала з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір про надання банківських послуг. Позивачці банком відкритий рахунок № 707019980 та видані основна картка для виплат і платіжна кредитка «Універсальна» (а.с. 61-67).

Позивачка протягом усього періоду договору користувалась своїм картковим рахунком. На цей рахунок надходила її заробітна плата. Згідно витягу по рахунку клієнта № 707019980 заробітна плата ОСОБА_1 була зарахована 05.08.2015 року на її основну карту, і загалом сума грошових коштів на рахунку складає 2200,00грн. (а.с. 61-62).

Судом також встановлено, що карта ОСОБА_1 № 707019 була заблокована, про що сторони не заперечували, та у звязку з чим, позивачка не має можливості скористатися послугами банку і отримати дотепер свою заробітну плату, при цьому відповідач не повідомив позивачку про зміни умов обслуговування та блокування карткового рахунку.

Листом ПАТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-201508126/728 від 10.09.2015 року, позивачці було надано відповідь на її звернення про те, що банком було виявлено негативні відомості щодо неї на інформаційному ресурсі Центру досліджень ознак злочинів проти національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку «Миротворець», партнерами якого є Служба Безпеки України, Генеральний штаб ЗС України, державна прикордонна служба України, Міністерство Внутрішніх справ України, державна пенітенціарна служба України. Відповідно до п. 1.1.3.2.13 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною Договору, банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій (а.с. 12-13).

Статтею 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014р. №1702-VII передбачено , що субєкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15та/або16цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобовязаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, повязаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) субєктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки субєкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно).

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до пяти робочих днів, про що зобовязаний негайно повідомити субєкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до пяти робочих днів, про що зобовязаний негайно повідомити субєкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі субєкт первинного фінансового моніторингу зобовязаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках субєкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум.

У разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій.

Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.

Субєкт первинного фінансового моніторингу повідомляє клієнту у разі його звернення про зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо строк її (їх) зупинення перевищив сім робочих днів.

Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) субєктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - пятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають.

Відповідачем не надано доказів, які б свідчили, що на рахунку позивачки відбувалася фінансова операція, яка містить ознаки, такої, що згідно з цим Законом підлягає фінансовому моніторингу; (ст.ст. 15,16 цього Закону), та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, також не надано доказів, які б свідчили, що позивачку було включено до переліку осіб, повязаних з провадженням терористичної діяльності або до неї було застосовано міжнародні санкції.

Відповідно до п. 7 ст. 17 вказаного Закону Перелік осіб, повязаних із провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції, формується у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Підставою для внесення юридичної чи фізичної особи до зазначеного переліку є:

1) вирок суду, що набрав законної сили, про визнання фізичної особи винною у вчиненні злочинів, передбачених статтями 258-258-5,439 і 440 Кримінального кодексу України, рішення суду щодо віднесення (визнання) організації, юридичної або фізичної особи до такої (такою), що повязана з провадженням терористичної діяльності або розповсюдженням зброї масового знищення;

2) відомості, що формуються міжнародними організаціями або уповноваженими ними органами про організації, юридичних та фізичних осіб, які повязані з терористичними організаціями або терористами, а також про осіб, стосовно яких застосовано міжнародні санкції;

3) вироки (рішення) судів, рішення інших компетентних органів іноземних держав стосовно організацій, юридичних або фізичних осіб, повязаних із провадженням терористичної діяльності або розповсюдженням зброї масового знищення, які визнаються Україною відповідно до міжнародних договорів України.

Інформація на ресурсі центру досліджень «Миротворець» не є офіційною, а тому на думку суду така інформація не може бути підставою для зупинення здійснення фінансових операцій.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ).

Цей же принцип закріплено у ст. 41 Конституції України.

При таких обставинах, суд вважає, що дії банку щодо блокування картки позивачки є неправомірними, а тому позов у частині стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 грошових коштів, які перераховані на зарплатну картку, у розмірі 2200,00грн. підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про визнання неправомірними дії відповідача в частині вимоги сплати ОСОБА_1 штрафних санкцій, неустойки та пені за прострочення кредитного ліміту, у звязку з незаконним блокуванням зарплатної картки, суд виходячи з того, що позивачкою, відповідно до правил ст. 60 ЦПК України не надано ніяких доказів, котрі б свідчили про розмір та неправомірність нарахування ПАТ КБ «Приватбанк» штрафних санкцій, неустойки, пені за прострочення кредитного ліміту, і тому приймаючи до уваги правила ст. 11 ЦПК України, і в межах позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів у задоволенні цієї позовної вимоги відмовляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача у доход держави необхідно стягнути судовий збір.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 15, 525, 526, 1066, 1074 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 61, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» про захист прав споживачів та повернення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, грошові кошти, які перераховані на зарплатну картку, у розмірі 2200 (дві тисячі двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» на користь держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути переглянуто суддею, яким воно було винесено, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути поданим в перебігу десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя: Сараєв І. А.