Справа № 445/1939/13-ц
У Х В А Л А

"24" жовтня 2016 р. суддя Золочівського районного суду Львівської області Сивак В. М.,

перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця,-

встановив:

26.09.2016 року боржник ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови Золочівського відділу ДВС Головного територіального управління у Львівській області ОСОБА_3 щодо накладення штрафу.

Перевіривши матеріали скарги вважаю, що в прийнятті такої слід відмовити, повернувши її скаржнику з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги 15.09.2016 року державним виконавцем Золочівського відділу ДВС Головного територіального управління у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову ВП №52144022 про стягнення з ОСОБА_2 170,0 грн. штрафу за невиконання без поважних причин рішення у встановлений строк.

Так, відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» постанови державного виконавця про накладення штрафу належать до певних видів відповідальності за невиконання рішення у встановлений строк. Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, не виконана самостійно, є підставою для її примусового виконання.

Спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби під час виконання постанови державного виконавця про накладення штрафу, прийнятої під час виконання будь-яких виконавчих документів, у тому числі рішень судів загальної юрисдикції, належать до адміністративної юрисдикції.

Разом з тим, згідно роз'яснень п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

На підставі наведеного, оскільки скарга про скасування вказаної постанови про накладення штрафу в порядку виконання рішення суду та визнання за такими дій державного виконавця неправомірними не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то за змістом п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України слід відмовити у її прийнятті.

Поряд з цим, скаржнику слід роз'яснити, що оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу можливе в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 122, ст. 115 ЦПК України, суд ,-

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Роз'яснити заявнику, що оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу за невиконання рішення суду можливе в порядку адміністративного судочинства.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через Золочівський районний суд до Апеляційного суду Львівської області протягом 5 - ти днів з дня її отримання.

Суддя:ОСОБА_4