Справа №486/1/16-ц 04.03.2016 04.03.2016 04.03.2016
Провадження №22-ц/784/435/16
Суддя по 1 інстанції - Бобровський І.М.
Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

4 березня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання - Лівшенко О.С.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 5 січня 2016 року, з урахуванням ухвали того ж суду від 1 лютого 2016 року про виправлення описки, про повернення позовної заяви позивачу, у справі

за позовом

ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про повернення коштів, сплачених за договором фінансового лізингу,

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_2, посилаючись на порушення його прав споживача, звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про повернення коштів, сплачених за договором фінансового лізингу від 24 квітня 2014 року.

Ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 5 січня 2016 року, з урахуванням ухвали того ж суду від 1 лютого 2016 року про виправлення описки, позовна заява повернута позивачу для звернення до належного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Повертаючи вказану заяву позивачу з підстав, передбачених ст. 115 ЦПК України, суддя виходив з того, що справа не підсудна Южноукраїнському міському суду, оскільки, відповідно до вимог ч. 2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Між тим, колегія не погоджується з таким висновком суду.

Так, ст. 110 ЦПК України передбачено право позивача на вибір підсудності справи, зокрема, в ч. 5 цієї статті зазначено, що позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за місцем свого проживання ( у АДРЕСА_1) з позов до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про повернення коштів, сплачених за договором фінансового лізингу, посилаючись на захист прав споживача.

В обгрунтування позову вказував, що він є споживачем фінансової послуги відповідно до договору фінансового лізингу, укладеного з відповідачем 24 квітня 2014 року. Посилався на те, що листом від 12 травня 2015 року відповідач повідомив його про розірвання договору, але сплачені кошти в сумі 51 144,50 грн. йому не повернув.

На вказані правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачає пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватися лише фінансовими установами ( п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України від 12 липня 2001 року «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).

Відповідно до п. 11-1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про те, що справа підсудна Южноукраїнському міському суду (за місцем проживання позивача), є обґрунтованими.

За такого, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 5 січня 2016 року, з урахуванням ухвали того ж суду від 1 лютого 2016 року про виправлення описки, скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: