Справа № 236/9/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря Плаксіноїй Є.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красний Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2016 року до суду звернулась позивач ОСОБА_3 з позовом до територіальної громади в особі Тернівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Ухвалою суду від 16 лютого 2016 року було задоволено заяву позивача ОСОБА_3 та замінено відповідача - територіальну громаду в особі Тернівської сільської ради на належного відповідача - територіальну громаду в особі ОСОБА_2 міської ради.

Свої вимоги позвач ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що 25 жовтня 2014 року помер її батько ОСОБА_4. Після смерті батька залишився спадок - житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: с. Терни, Краснолиманського району Донецької області, вулиця 50 років Жовтня, 36 "а".

У встановлений законом строк ОСОБА_3 подала державному нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але державним нотаріусом ОСОБА_5 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії оскільки у позивача були відсутні правовстановлюючі документи на право власності на зазначений будинок.

Позивач вважає, що підставою виникнення права власності у її батька ОСОБА_4 на житловий будинок у сільській місцевості зокрема є факт забудови цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та внесення відповідного запису до погосподарської книги. Відповідно до зазначених актів підтвердженням приналежності вищевказаного будинку можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Вона є спадкоємицею першої черги за законом, інших спадкоємців не має. Посилаючись на правомірність набуття спадкодавцем права власності на спадкове майно, просила визнати за нею право власності на житловий будинок, оскільки в інший спосіб вона позбавлена можливості захистити свої законі права і інтереси.

Позивач ОСОБА_3, яка належним чином повідомлена про дату час і місце розгляду справи (а.с.33), в судове засіданні не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі в судових засіданнях, на позовних вимогах наполягала (а.с.34).

Відповідач ОСОБА_2 міська рада Донецької області, який належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи (а.с 41), в судове засідання представника не направив, надав заяву про розгляд справи без участі представника в судових засіданнях, рішення просить винести на розсуд суду (а.с.42).

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм спадкові правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії ІНО № 622300 батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є: батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_7 (а.с. 9).

Після укладення 08 травня 1976 року шлюбу ОСОБА_6 було присвоєне прізвище «Ващенко», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с 10).

Судом встановлено, що відповідно до довідки № 79 від 21.01.2014 року, виданої виконавчим комітетом Тернівської сільської ради, Краснолиманського р-ну Донецької області, згідно з записом в погосподарській книзі будинок № 36 "а" по вулиці 50 років Жовтня в селі Терни Краснолиманського району Донецької області належить ОСОБА_4 (а.с 11).

Відповідно до довідки № 575 від 19.10.2015 року, виданої виконавчим комітетом Тернівської сільської ради, Краснолиманського району Донецької області, згідно з записом в погосподарській книзі в селі Терни по вулиці 50 років Жовтня, 36 "а" за будинком, який зареєстрований за гр. ОСОБА_4, є в користуванні земельна ділянка площею 0,28 га для вирощування сільськогосподарської продукції (а.с 12).

Згідно даних Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться по вулиці 50 років Жовтня, 36 "а" в селі Терни, Краснолиманського району Донецької області, станом на 23.01.2014 року, за зазначеною адресою рахуються наступні обєкти: житловий будинок «А-1», літня кухня «Б», сараї «В», «Г», «Е», льох «Д», вбиральня «Ж», колодязь №1, колонка № 2 (а.с.15-17).

27 жовтня 2014 року помер ОСОБА_4 в с. Братському, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 594484, виданим виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с. 8).

Згідно інформації КП «Бюро технічної інвентарізації», що зазначена у довідці № 407-6/0.76/кл від 24.10.2015 року при інвентаризації житлового будинку, що знаходиться по вулиці 50 років Жовтня, 36 "а" в селі Терни, Краснолиманського району Донецької області, встановлено, що усі господарські побудови та споруди побудовані у 1987 році.

Відповідно до п. 3.1 наказу Мінісерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 91 від 24.06.2011 року (зі змінами та доповненнями), зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 року за № 830/19568, будівлі по споруди, побудовані до 05.08.1992 року не підлягають прийняттю в експлуатацію та документом, який засвідчує відповідність вимогам законодавства, будівельним нармам, державних стандартів і правил є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентарізації. Право власності на майно в КП «БТІ» не оформлюється (а.с. 13).

Згідно повідомлення державного нотаріуса ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4, відкрилась спадкова справа за № 117/2015 за заявою про прийняття спадщини від ОСОБА_1 від 26.03.2015 року, із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори більше ніхто не звертався (а.с.35).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_5 від 18 серпня 1015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_4 на житловий будинок, який розташований за адресою: с. Терни, Краснолиманський район Донецької області, вулиця 50 років Жовтня, 36 "а", у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на вище зазначений житловий будинок. (а.с 14).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов"язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, закон передбачав державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності не залежало від державної реєстрації до часу набрання законної сили ЦК України та Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться по вулиці 50 років Жовтня, 36 "а" в селі Терни, Краснолиманського району Донецької області, був набутий ОСОБА_4 у власність на законних підставах згідно з записом в погосподарській книзі, що відповідно до діючого на той час законодавства було достатнім для виникнення права власності на нього, та не залежало від державної реєстрації. Після смерті ОСОБА_4 до спадкоємця ОСОБА_1, яка прийняла спадщину, відповідно до ст. 1216 ЦК України перейшли права і обов"язки спадкодавця.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

На підставі ст. ст. 10 ,60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивачем доведено набуття права власності на спадкове майно на законних підставах, неможливість захисту іншим шляхом ніж визнання права власності на спадщину в судовому порядку, позовні вимоги є законним та обґрунтованими, а тому приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Крім того суд зазначає, що відповідно до рішення ОСОБА_2 міської ради від 27.01.2016 року за №7/5-110 "Про перейменування вулиць та провулків в населенних пунктах, розташованих на території ОСОБА_2 міської ради, назви яких містять символику комуністичного режиму", вул. 50 років Жовтня в с. Терни Краснолиманського району перейменована на вул. Центральну.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, право власності на садибний (індівідуальний) житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, Краснолиманський район, село Терни, вул. Центральна (50 років Жовтня), 36 "а", який складається з житлового будинку "А-1", літньої кухні «Б», сараїв «В», «Г», «Е», льоху «Д», вбиральні «Ж», колодязя №1, колонки № 2, в порядку спадкування після померлого 25 жовтня 2014 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області в Апеляційний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя