АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Астахова О.О.
№ 22-ц/796/2751/2016 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарях: Меженко А.А., П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила суд зобов'язати відповідача ОСОБА_1 не чинити їй перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1, яка належить їй на праві приватної власності та просила вселити її у вказану квартиру.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та надати дублікат ключів від даної квартири.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що позивачем не надано достатніх доказів того, що він чинить їй перешкодив користуванні спірною квартирою. Замок у вказаній квартирі відповідачем був змінений у зв'язку з поломкою. Проте ОСОБА_2 не дочекавшись його пояснень викликала міліцію для фіксації факту заміни замка, та незважаючи на цю обставину відповідач пропонував позивачу дублікат ключів від спірної квартири.

Крім того, до початку розгляду справи відповідачем було повідомлено суду про те, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, придбаного за спільні кошти сім'ї.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та її представник заперечували проти апеляційної скарги та просили рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні відповідач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.06.2000 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, загальною площею 36,7 кв.м, що складається з однієї жилої кімнати, жилою площею 19,80 кв.м, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. за № 4936 13 липня 2000 року.

Позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. Право власності позивача на дану квартиру зареєстроване у Київському міському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу № д. 779-22 за реєстровим № 6880 від 13.07.2000 року.

Згідно з ст.16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст.321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконністьнабуття права власності не встановлена судом.

Статтею 150 ЖК УРСР визначено, що громадяни, які мають у приватній власності власний будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проживає у спірній квартирі та змінив в ній замки не надавши при цьому екземпляру ключів від квартири позивачу, а тому остання не має можливості проживати у вказаній квартирі, яка належить їй на праві власності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що відповідач перешкоджає позивачу користуватися спірною квартирою, що належить позивачу на праві власності, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Доводи апелянта про те, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, придбаного за спільні кошти сім'ї, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не впливають на право позивача проживати та користуватися належної їй на праві власності квартирою.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: