Справа № 466/6817/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне)

12 жовтня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Глинської Д.Б.

при секретарі Бандуровському Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шевченківський відділ ДВС Львівського МУЮ про визнання права власності на майно, звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

01 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності на транспортний засіб - автомобіль марки PEUGЕOT 3008 PR 16E 122, тип кузова універсал-В, двигун № НОМЕР_1, ДНЗ ВС 7913 СК, а також звільнити з-під арешту автомобіль марки PEUGЕOT 3008 PR 16E 122, тип кузова універсал-В, двигун № НОМЕР_1, ДНЗ ВС 7913 СК, накладений Шевченківським відділом Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в порядку виконавчого провадження № 48473406.

Позивач свої вимоги мотивує тим, на виконанні у Шевченківському ВДВС ЛМУЮ перебуває виконавче провадження № 48473406 з приводу виконання виконавчого листа № 6/751/1402/15 виданого 11.06.2015р. Новозаводським районним судом м.Чернігова, щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 96092,99 грн. В процесі проведення виконавчих заходів було встановлено, що боржнику ОСОБА_2 на праві власності належить автомобіль PEUGЕOT 3008 PR 16E 122, тип кузова універсал-В, двигун № НОМЕР_1, ДНЗ ВС 7913 СК, який згодом, на підставі Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12.02.2016р., був вилучений у нього.

Фактично 25.11.2011р. відбувся договір купівлі-продажу транспортного засобу PEUGЕOT 3008 PR 16E 122, тип кузова універсал-В, двигун № НОМЕР_1, ДНЗ ВС 7913 СК, даний автомобіль був переданий відповідачем ОСОБА_2 у власність позивача. В свою чергу відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача 6000 тис. доларів США, а також ОСОБА_1 зобовязався виплатити залишок взятого ОСОБА_2Р кредиту в банку ПАТ «Альфа-Банк», що підтверджується письмовими розписками, які додаються до позовної заяви.

З моменту придбання зазначеного автомобіля позивач оплачував усі необхідні ремонти для забезпечення нормальної його експлуатації, купував запчастини, доглядав за ним, оплачував поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

А також, з листопада 2011року ОСОБА_1 сплачувалися платежі, щодо погашення кредиту взятого ОСОБА_2 у ПАТ «Альфа-Банк» , заборгованість по якому на даний час погашена.

Наявний арешт автомобіля обмежує право власності позивача в частині здійснення ним розпорядження.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві мотиви, просили позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та Шевченківський відділ ДВС ЛМУЮ в судові засіданні неодноразово не зявлялися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, постановивши заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника по справі, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

З матеріалів справи встановлено, що на виконанні у Шевченківському ВДВС ЛМУЮ перебуває виконавче провадження № 48473406 з приводу виконання виконавчого листа № 6/751/1402/15 виданого 11.06.2015р. Новозаводським районним судом м.Чернігова, щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 96092,99 грн. В процесі проведення виконавчих заходів було встановлено, що боржнику ОСОБА_2 на праві власності належить автомобіль PEUGЕOT 3008 PR 16E 122, тип кузова універсал-В, двигун № НОМЕР_1, ДНЗ ВС 7913 СК, який згодом, на підставі Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12.02.2016р., був вилучений у нього.

25.11.2011р. відбувся договір купівлі-продажу транспортний засіб PEUGЕOT 3008 PR 16E 122, тип кузова універсал-В, двигун № НОМЕР_1, ДНЗ ВС 7913 СК, був переданий відповідачем ОСОБА_2 у власність позивача ОСОБА_1 В свою чергу відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача 6000 тис. доларів США, а також ОСОБА_1 зобовязався виплатити залишок взятого ОСОБА_2Р кредиту в банку ПАТ «Альфа-Банк», що підтверджується письмовими розписками, які додаються до позовної заяви.

З листопада 2011року ОСОБА_1 сплачувалися платежі, щодо погашення кредиту взятого ОСОБА_2 у ПАТ «Альфа-Банк» , заборгованість по якому на даний час погашена, що підтверджується долученою до справи довідкою.

В судовому засіданні встановлено, що з моменту придбання зазначеного автомобіля позивач оплачував усі необхідні ремонти для забезпечення нормальної його експлуатації, купляв запчастини, доглядав за ним, оплачував поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. При цьому, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ст.205 ЦК України). Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом, аналогічне положення містить і ст. 639 ЦК України.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.657 ЦК України обовязкову письмову форму та нотаріальне посвідчення договору визначено лише для купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна.

Щодо іншого предмету договору купівлі-продажу сторони вправі самостійно обирати форму укладення договору в силу ст.ст.205, 639 Цивільного кодексу України.

У відповідності до частини 1 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Таким чином, між позивачем та відповідачем фактично був укладений договір купівлі-продажу автомобіля, було досягнуто домовленості щодо усіх умов договору, були виконані всі обв'язки сторін за цим договором, а саме позивач передав оговорену суму коштів за автомобіль, а його власник - відповідач ОСОБА_2 прийняла оплату та передала ОСОБА_1 автомобіль, ключі від нього та документи.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач набув право власності на спірний автомобіль у встановленому законом порядку. На момент купівлі-продажу автомобіля будь-яких обмежень щодо вчинення даного правочину не було. При купівлі автомобіля позивач був добросовісним набувачем майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з - під арешту.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 204, 224, 228, 334, 392, 626,638, 655, 657 ЦК України ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 на транспортний засіб - автомобіль марки PEUGTOT 3008 PR 16E 122, тип кузова універсал-В, двигун № НОМЕР_1, ДНЗ ВС 7913 СК.

Звільнити з-під арешту автомобіль марки PEUGTOT 3008 PR 16E 122, тип кузова універсал-В, двигун № НОМЕР_1, ДНЗ ВС 7913 СК, накладений Шевченківським відділом Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в порядку виконавчого провадження № 48473406.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_3