У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 подання міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції (надалі - МВ ДВС БЦМУЮ) про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець МВ ДВС БЦМУЮ ОСОБА_2 звернулась до суду з даним поданням мотивуючи тим, що на примусовому виконанні у міському відділі ДВС БЦМУЮ перебуває виконавчий лист виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області № 357/11772/14-ц 2/357/3576/14 від 06.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 118 268 грн. 63 коп. 19.03.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку, боржнику надано строк для самостійного виконання рішення, а саме, сім днів з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто до 27.03.2015 року. Однак, боржником у строк, наданий для самостійного виконання, рішення не виконано. Державним виконавцем було вжито усі, передбачені законом заходи примусового виконання рішення, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, однак, станом на 24.02.2016 року, рішення суду не виконано, тобто боржник ухиляється від виконання рішення суду. Тому, державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 (код: НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вул. Докучаєва, 47, м. Біла Церква, Київської області) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 357/11772/14-ц 2/357/3576/14 від 16.03.2015 року.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, в поданні зазначив про розгляд подання без участі представника міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції та направлення засвідченої копії ухвали, винесеної за результатами розгляду справи, до міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

17.11.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було прийнято рішення відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму коштів за договором в розмірі 116649,67 грн., 3/% річних в розмірі 910,83 грн. та судові витрати по справі у розмірі 708,13 грн., всього118268,63 грн. ( сто вісімнадцять двісті шістдесят вісім гривень шістдесят три копійки) ( а.с. 48-51).

16.03.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист та подано до виконавчої служби. 19.03.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 84 з зворотного боку).

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до ст.13 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і виїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 вищевказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, але лише до моменту виконання зобовязань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачене міжнародним договором України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, обовязковою обставиною, яка підлягає встановленню судом є факт умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань та доведення цього факту заявником в порядку, встановленому ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.( ст. 57 ЦПК України).

Державним виконавцем до подання долучено: копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копії акту державного виконавця від 19.11.2015 року яким встановлено, що згідно бази даних МРЕВ ДАІ, право на автотранспортні засоби за боржником не зареєстровані, копію інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державним виконавцем не надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження обставин справи: про здійснення дій примусового виконання рішення суду, щодо умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання покладеного на нього рішенням суду обовязку, зокрема заявником не долучено доказів, які б підтверджували, що боржник не зявляється на виклики до виконавчої служби, приховує майно, змінив місце проживання, та повідомлений про відкриття виконавчого провадження.

Вимоги державного виконавця щодо встановлення заборони перетинати державних кордон України без вилучення паспортного документу боржника не підлягають до задоволення оскільки встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України передбачає заборону перетинати державних кордон України, а вилучення чи не вилучення паспортного документу боржника не входить до повноважень суду при вирішенні даного подання.

Так, Верховний Суд України в листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» зазначив, що резолютивна частина ухвали повинна містити висновок суду із вирішуваного питання, зокрема про задоволення або відмову в задоволенні подання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а також строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження. У цій же частині ухвали повинні міститися такі дані: прізвище, ім'я, по батькові боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи, число, місяць і рік народження, місце реєстрації для боржника-фізичної особи або юридична адреса для боржника-юридичної особи і фактичне місце проживання або знаходження відповідно для фізичних і юридичних осіб, також з обов'язковим зазначенням громадянства країни боржника.

Резолютивна частина ухвали не повинна містити висновків про тимчасове затримання чи вилучення документа, що дає право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу, або висновків про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, без тимчасового затримання чи вилучення паспорта або іншого документа, який посвідчує особу та надає право виїзду з і в'їзду в Україну.

У цій частині ухвали також зазначається, до якого моменту діють обмеження, тобто виконання якого зобов'язання, покладеного на боржника рішенням, є підставою для їх припинення. Враховуючи наведене, в ухвалі слід зазначати резолютивну частину рішення, яке перебуває на виконанні у підрозділі ДВС та на підставі якого вноситься подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Отже, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України не обґрунтоване.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволені подання міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_4