У Х В А Л А

02.12.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сарай А.І., при секретарі Струтинська Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 02 грудня 2016 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру за № 6 загальною площею 64.9 кв.м., житловою 37.4 кв.м. та МНС незавершене будівництво мансарди 97 % готовності, загальною площею 65.1 кв.м., житловою 44.1 кв.м., що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Новака, 22, та забороною ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії (дарувати, продавати, здавати в оренду тощо) по відчуженню даного майна. Заяву обґрунтовує тим, що ним подано до суду позовну заяву про стягнення боргу в розмірі 977900 грн. Відповідач по справі ухиляється від добровільної сплати боргу та в судовому порядку домігся винесення заочного рішення про зняття обтяження з предмету іпотеки квартири за № 6 загальною площею 64.9 кв.м., житловою 37.4 кв.м. та МНС незавершене будівництво мансарди 97 % готовності, загальною площею 65.1 кв.м., житловою 44.1 кв.м., що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Новака, 22. Так як сума боргу є значною, а боржник ухиляється від сплати боргу, зняв обтяження з предмету іпотеки, наданого в забезпечення виконання зобовязання за договором позики від 12.02.2010 р., існує ризик, що він відчужить вищевказану нерухомість з метою уникнення виконання боргових зобовязань і тоді рішення суду, у випадку задоволення позову, буде неможливо виконати.

В порядку ст. 153 ч. 1 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснено в пункті 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

В заяві про забезпечення позову не наведено переконливих доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України обовязок по доведенню наявності таких обставин лежить саме на особі, яка звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.

Крім того, до поданої заяви не надано жодного доказу того, що не вжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням розяснень Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не вбачається достатніх правових підстав для забезпечення позову за поданою заявою, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3