АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 618/88/16-ц Головуючий суддя І інстанції Рябоконь Є. А.
Провадження № 22-ц/790/2548/16 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: «інші справи»
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Гуцал Л.В., Котелевець А.В.,

при секретарі: Новокщоновій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дворічанського районного суду Харківської області від 17 лютого 2016 року по справі за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дворічанського районного управління юстиції Харківської області, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

встановила:

У лютому 2016 року головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дворічанського районного управління юстиції Харківської області (ВДВС Дворічанського РУЮ) звернувся до суду з названим поданням, мотивуючи яке зазначив, що постановою заступника начальника ВДВС Дворічанського РУЮ від 03 червня 2015 року відкрито виконавче провадження № 47728922 про примусове виконання виконавчого листа № 755/6230/15-ц, виданого 20 травня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») заборгованості за кредитним договором у розмірі 451 072 грн. 89 коп. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї вищевказаним судовим рішенням, старший державний виконавець ВДВС Дворічанського РУЮ просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Ухвалою Дворічанського районного суду Харківської області від 17 лютого 2016 року подання задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею зобовязання за виконавчим листом № 755/6230/15-ц від 20 травня 2015 року Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення з останньої солідарно на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 451 072 грн. 89 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання головного державного виконавця начальника ВДВС Дворічанського РУЮ відмовити. В обґрунтування скарги зазначила, що у поданні державного виконавця не наведено достатніх даних, які б указували на те, що вона дійсно ухилялася від виконання судового рішення. Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06 лютого 2015 року, на підставі якого було видано виконавчий лист про стягнення з неї на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором було скасоване, про що 15 лютого 2016 року нею було повідомлено виконавчу службу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконані покладених на неї судовим рішенням грошових зобовязань, що є підставою для тимчасового обмеження останньої у праві виїзду за межі України.

Проте погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 377-1 ЦПК України визначені повноваження суду щодо вирішення питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), яке вирішується за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року N 3857-XII (Закон N 3857-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону N 3857-XII громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Згідно з п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону N 3857-XII громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Як випливає з аналізу наведених положень закону підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є наявність невиконаних зобовязань, покладених на боржника фізичну особу судовим рішенням, а також винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухилення від виконання таких зобовязань.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України це певного виду санкція, яка може застосовуватися у звязку з ухиленням особи від виконання зобовязання, зокрема виконання судового рішення.

Звернувшись до суду із поданням про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, державний виконавець зазначив про наявність у фізичної особи боржника невиконаних зобовязань, покладених на неї рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06 лютого 2015 року, але не навів жодних доказів на підтвердження ухилення боржника від їх виконання.

Задовольняючи заяву державного виконавця, суд першої інстанції на вищевказаних положень закону не врахував, не звернув уваги на відсутність доказів винної поведінки фізичної особи боржника у виконавчому провадженні, а тому дійшов помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06 лютого 2015 року, на підставі якого було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором було скасоване, що виключає можливість примусового виконання цього рішення.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319, 377-1 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дворічанського районного суду Харківської області від 17 лютого 2016 року скасувати, постановити нову ухвалу.

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дворічанського районного управління юстиції Харківської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді