Категорія 27 Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Марчук В.С., Матківської М.В.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

за участю: представника ПАТ «БМ Банк» - Іжаковської Л.П., представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2015 року ПАТ «БМ Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 08.04.2008 року між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №1/41/080408, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 370 000 грн. на споживчі потреби з кінцевим терміном повернення 06.04.2018 року. Відповідач отримав кредитні кошти, однак не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, щодо поверненя боргу, тому станом на 22.09.2009 року заборгованість за договором склала 426 210,92 грн.: заборгованість за кредитом - 362 284,80 грн.; несплачені відсотки за користування кредитом - 56 508,71 грн.; пеня - 7 417,41 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.07.2010 року, стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором №1/41/080408 від 08.04.2008 року у розмірі 426 210,92 грн. та судові витрати -1820 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 18.08.2011 року розстрочено виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.07.2010 року про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в сумі 426 210,92 грн. шляхом сплати боргу протягом 60 місяців у рівних частинах.

Рішення суду відповідачем виконано 29.07.2015 року.

Відповідно до уточненого розрахунку сума несплачених відсотків за період з 22.09.2009 року по 29.07.2015 року становить 210 322,42 грн., пеня за порушення строку сплати процентів за період з 29.07.2014 року по 28.07.2015 року - 3 103,59 грн., пеня за порушення строку сплати кредиту за період з 29.07.2014 року до 28.07.2015 року - 17 523,42 грн. Загальна сума боргу відповідача по відсоткам та пені становить 230 949,43 грн., яку представник позивача просила стягнути з відповідача.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ПАТ «БМ Банк» () заборгованість за кредитним договором №1/41/080408 від 08.04.2008 року станом на 28.07.2015 року в сумі 230 949 (двісті тридцять тисяч дев'ятсот сорок дев'ять) грн. 43 коп., а також судовий збір в сумі 3 464,04 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справ та на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2016 року в частині задоволення позовних вимог скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у цій частині, в іншій частині рішення суду просив залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що борг за рішенням суду погашений, однак договір кредиту не був розірваний, тому відповідач зобов'язаний сплатити відсотки за користування кредитом та пеню за прострочення.

Однак повністю з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можливо.

З матеріалів справи вбачається, що 08.04.2008 року між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №1/41/080408, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 370 000 грн. на споживчі потреби з кінцевим терміном повернення 06.04.2018 року, процентна ставка становить 16% річних (а.с.12-15а).

Відповідач отримав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання і не повернув борг.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці №2-2680/10 від 21.07.2010 року, стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором №1/41/080408 від 08.04.2008 року у розмірі 426 210,92 грн. та судові витрати -1820 грн. (а.с.37). Рішення набуло сили і звернуто до виконання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 18.08.2011 року розстрочено виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці №2-2680/10 від 21.07.2010 року про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в сумі 426 210,92 грн. шляхом сплати боргу протягом 60 місяців у рівних частинах (а.с.38).

Рішення суду відповідачем виконано 29.07.2015 року.

Згідно п.3.4 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно за період з дня видачі кредиту по день його повернення. День надання кредиту і день повернення кредиту при нарахуванні процентів рахуються як один день. Проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з методу «30/360», при цьому кількість днів у кожному кредитному місяці дорівнює 30 днів, а кількість днів у році складає 360 днів. Проценти за останній місяць користування кредитом (повний або неповний) нараховуються з першого календарного дня місяця по день повного погашення кредиту за методом «факт/360» і сплачуються одночасно з поверненням останньої суми кредиту. Погашення заборгованості за кредитним договором за кожний поточний кредитний місяць здійснюється позичальником рівними платежами згідно з графіком погашення заборгованості за кредитом (додаток 1), який є невід'ємною частиною даного договору, на рахунок НОМЕР_2, починаючи з 21 числа не пізніше останнього робочого дня поточного календарного місяця. У випадку сплати щомісячного платежу протягом поточного місяця, зарахування суми, в погашення основної заборгованості за кредитом та суми процентів за користування ним на відповідні рахунки в останній робочій день поточного місяця. Сплата суми кредиту та процентів здійснюється у валюті отриманого кредиту. Сплата кредиту та процентів за його користування може здійснюватись шляхом безготівкового перерахування коштів та/або внесенням готівки в касу банку за тарифами, що є невід'ємною частиною даного договору (додаток2, додаток3) (п. 3.5).

Платежі відповідно до умов даного договору вважаються здійсненими в обумовлений термін, якщо сума платежу у повному розмірі надійшла на рахунок банку відповідно до п.3.4 даного договору (п.3.6).

Позичальник зобов'язувався, зокрема, своєчасно здійснювати платежі з погашення процентів за користування кредитом та кредиту у визначені даним договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно даного договору (п.5.1.1).

При порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами позичальник додатково сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу (п.8.1).

Відповідно до п. 9.1 договір діє з моменту надання кредиту і до повного виконання сторонами зобов'язань за даним договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов вірного висновку, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.07.2010 року кредитний договір не був розірваний і зобов'язання не було припинене.

Однак, колегія суддів, не погоджується з розміром стягнутої з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором виходячи з наступного.

Відповідно до ст..256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся з позовом до суду в 02.11.2015 року, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 в якій просив суд першої інстанції застосувати строк позовної давності у три роки.

Верховним Судом України у постанові від 02.12.2015 року справа №6-249цс15 висловлено правову позицію, яка відповідно до ст..360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом із тим, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Враховуючи позовні вимоги позивача, заяву відповідача про застосування строків позовної давності та правову позицію ВСУ (постанова від 02.12.2015 року справа №6-249цс15), яка є обов'язковою для всіх судів України (ст..360-7 ЦПК), колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга та позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості у межах строку позовної давності.

Згідно розрахунку (а.с.60-62), заборгованість за договором по відсоткам за останні три роки, а саме з 02.11.2012 року по день звернення до суду, становить 55661,96 грн., яку слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «БМ Банк», в іншій частині стягнення боргу слід відмовити, оскільки позивачем пропущено трирічний строк позовної давності на звернення до суду, яку просив застосувати відповідач.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Згідно розрахунку (а.с.62), пеня за порушення строку сплати процентів за один рік, а саме з 02.11.2014 року по день звернення до суду, становить 2867,37 грн., яку слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «БМ Банк», в іншій частині стягнення боргу слід відмовити, оскільки позивачем згідно ч.2 ст.258 ЦК України пропущено строк позовної давності в один рік.

Також колегія суддів приходить до висновку, що вимога про стягнення пені за порушення строку сплати кредиту в розмірі 17523,42 грн. не підлягає задоволенню, оскільки як встановлено судом, заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.07.2010 року, стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором №1/41/080408 від 08.04.2008 року у розмірі 426 210,92 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 18.08.2011 року розстрочено виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці №2-2680/10 від 21.07.2010 року про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в сумі 426 210,92 грн. шляхом сплати боргу протягом 60 місяців у рівних частинах (а.с.38).

Рішення суду відповідачем виконано 29.07.2015 року, що також не заперечується сторонами, таким чином, ОСОБА_3 сплатив вказану вище заборгованість за 48 місяців, колегія суддів вважає, що відповідач не порушив строки сплати кредиту.

Пунктом 11, 35 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 роз'яснено, що ставки судового збору також визначаються розміром мінімальної заробітної плати, встановленої у році, коли позовну заяву, іншу заяву і скаргу було подано до суду. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково в розмірі 58529,33 грн., тому судовий збір слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ПАТ «БМ Банк» пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 585,29 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що прийняте судом першої інстанції рішення, ухвалено з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового чи зміни рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст.88, 307, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2016 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_3 (НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «БМ Банк» () заборгованість за кредитним договором №1/41/080408 від 08.04.2008 року в розмірі 58529 (п'ятдесят вісім тисяч п'ятсот двадцять дев'ять) гривень 33 копійки, з яких: 55661 (п'ятдесят п'ять тисяч шістсот шістдесят одна) гривня 96 копійок заборгованість по відсоткам; 2867 (дві тисячі вісімсот шістдесят сім) гривень 37 копійок пеня за порушення строку сплати процентів, а також судовий збір в розмірі 585 (п'ятсот вісімдесят п'ять) гривень 29 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Марчук В.С.

Матківська М.В.

З оригіналом вірно: Сопрун В.В.