АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8018/16 Справа № 202/5202/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Волошин Є. В. Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м. Дніпро

05 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Калиновського А.Б., Повєткіна В.В.,

при секретарі: Гулієву М.І.о.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

12 серпня 2016 року позивач звернулась до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов обгрунтовано тим, що з 19 серпня 2006 року з відповідачем знаходилася у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Індустріального районного суду від 17 грудня 2015 року розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після припинення проживання з відповідачем вони не ведуть спільного господарства, дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 2500,00 грн. щомісячно.

Представник відповідача позов визнав частково. Визнав, що відповідач має нерегулярний дохід, відсутня можливість надавати грошові кошти на утримання сина в заявленому розмірі оскільки на його утриманні також знаходиться батько ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є інвалідом з дитинства І-ї групи. Не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 250,00 грн. щомісячно.

Рішенням суду І інстанції позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 серпня 2016 року.

На користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Рішення звернуто до негайному виконанню у межах стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить змінити рішення й постановити нове, яким задовольнити вимоги в сумі 500 грн. щомісячно.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1, виданим 19 серпня 2006 року, актовий запис № 333 .

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації народжень 07 жовтня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 1078.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2015 року, яке набрало чинності 28 грудня 2015 року, шлюб розірвано.

Дитина проживає разом з позивачем, що не оспорюється сторонами.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом( ч.1 ст.183 СК України).

За ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Пункт 17. постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснює, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно вимог ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення( ст. 191 СК України).

Із матеріалів справ слідує, що відповідач працевлаштований, однак отримувана ним заробітна плата є мінливою, має батька інваліда 1 групи, за яким здійснює догляд, що підтверджується довідкою № 137/2, виданою Дніпропетровським центром первинної медико-санітарної допомоги № 8.

При встановленні розміру аліментів суд врахував матеріальне становище платника аліментів, сторін, як це передбачено ч.1 ст. 182 СК України та обгрунтовано визначив Їх розмір , що підлягає стягненню.

За вимогами ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду першої інстанції, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

При розгляді спору, суд І інстанції в повному обсязі з'ясував права та обов'язки сто рін, перевірив доводи, обставини справи, надав їм належну оцінку і постановив рішення, яке відповідає вимогам Закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3- відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О

С у д д і: Калиновський А.Б.

Повєткін В.В.