Апеляційний суд міста Києва
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Рубан С.М.

при секретарі - Перетятько А.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року

в справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Євро Дім» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року задоволено позов ОССБ «ЄвроДім» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «ЄвроДім» заборгованість зі сплати за надані комунальні послуги в сумі 15 384 грн. 46 коп., витрати на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не було надано відповідачу часу для надання додаткових доказів, які спростовують неправомірні вимоги позивача щодо нарахувань по послузі з централізованого опалення; не досліджено питання щодо визначення періоду та природи виникнення заборгованості, яка станом на травень 2011 року зазначена у сумі 8 253,55 грн.; неправомірно кваліфіковано оплату періодичних місячних нарахувань як визнання заборгованості минулих періодів; не враховано те, що позивач взяв будинок на свій баланс лише в 2014 році, а до цього часу балансоутримувачем будинку була інша організація, відсутні договори між позивачем та балансоутримувачем щодо надання послуг та передачі боргі; не досліджено питання щодо підтвердження позивачем надання ним послуг відповідачу, не враховано положення ст. ст. 256, 257 ЦК України та не застосовано до вимог позивача строк позовної давності.

У судовому засіданні апеляційного суду 01 грудня 2015 року відповідач підтримав апеляційну скаргу, зазначав, що має заборгованість по комунальним платежам лише з липня 2014 року. Судом було оголошено перерву для проведення сторонами звірки платежів та розміру заборгованості. В подальшому, 19 січня 2016 року та 23 лютого 2016 року відповідач у судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи був повідомлений, направляв клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням його з 4 січня 2016 року та з 10 лютого 2016 року на стаціонарному лікуванні. Враховуючи положення ст. ст. 169, 305 ЦПК України судовою колегією не було задоволене клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, призначеного на 23 лютого 2016 року.

Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, надав акт звірки взаємних розрахунків, який підписаний лише стороною позивача, представник позивача пояснив, що відповідач для проведення звірки розрахунків не явився, квитанцій про сплату комунальних платежів не надав, направлений йому примірник акту звірки не підписав, іншого акту не склав і не надав його для підписання позивачу.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 26 квітня 2004 року є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення власників квартир у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_2 24 жовтня 2004 року було створене та зареєстроване у встановленому законом порядку Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Євродім», яке виступає колективним споживачем (замовником) житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям будинку по АДРЕСА_1

Для виконання покладених на нього завдань по наданню послуг мешканцям будинку ОСББ «ЄвроДім» уклало договори на постачання теплової енергії, вивезення побутових відходів, обслуговування ліфтів, обслуговування внутрішньодомових систем.

На відповідача ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 (НОМЕР_1), згідно якого здійснюється нарахування та облік плати за надані йому житлово-комунальні послуги.

З наданої позивачем довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку НОМЕР_1 (НОМЕР_1) вбачається, що відповідач періодично пропускав внесення нарахованої плати за житлово-комунальні послуги, а саме ним не було внесено платежі у такі періоди: травень - грудень 2011 року, травень - жовтень 2012 року, грудень 2012 року - січень 2013 року, березень - квітень 2013 року, липень - серпень 2013 року, липень 2014 року - червень 2015 року, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем по оплаті за житлово-комунальні послуги за період з травня 2011року по червень 2015 року у розмірі 15 384,46 грн.

При цьому відповідач періодично здійснював погашення заборгованості (січень та листопад 2012 року, лютий, травень, червень 2013 року), вчиняючи цим дії, що свідчать про визнання відповідачем наявності у нього боргу перед позивачем.

27 серпня 2015 року позивач ОСББ «ЄвроДім» звернувся до суду з даним позовом, просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість зі сплати за надані комунальні послуги в сумі 15 384, 46 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач здійснює утримання та обслуговування будинку АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_2, який є власником квартири НОМЕР_2 у цьому будинку, не виконує рішення загальних зборів мешканців будинку, оскільки отримує від ОСББ «ЄвроДім» комунальні послуги, але оплачує їх не в повному обсязі та не систематично, у зв'язку з чим станом на день подання позову у відповідача утворилась заборгованість з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території та опалення у сумі 15 384,46 грн. Відповідачу неодноразово повідомлялося про необхідність сплатити боргу. Так, 08.07.2015 року йому було направлено лист із вимогою оплатити борг та пропозицією мирного врегулювання ситуації, що склалася, який був отриманий відповідачем особисто 11.07.2015 року. Позивачем 06.08.2015 року до суду було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості, проте ухвалою від 14.08.2015 року було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу у зв'язку із тим, що із поданих документів вбачається наявність спору про право. На даний час відповідачем зобов'язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконуються, чим порушуються законні права та інтереси позивача.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечував, посилався на його безпідставність та необґрунтованість. Вказував, що ОСББ «ЄвроДім» не є належним позивачем в справі, останнім не надано належні докази (розрахунки спожитої теплової енергії, табуляграми, відомості про зняття показників із будинкового приладу обліку теплової енергії) споживання ним теплової енергії, не проведено нарахування та перерахунки відповідно показників будинкового лічильника теплової енергії. У довідці про нарахування та сплату по особовому рахунку НОМЕР_1, яка долучена позивачем, відсутня щомісячна інформація про нарахування плати в розрізі кожної послуги окремо, що не дає можливості провести звірку по оплатам та нарахуванням, а сам розрахунок здійснено з порушеннями. Зазначав, що з поданих позивачем розрахунків заборгованості визначено період з травня 2011 року по червень 2015 року, а позовна заява подана у вересні 2015 року, у зв'язку з цим просив застосувати строки позовної давності до вимог з вересня 2012 року по вересень 2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає встановленим судом обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права, а саме положень ст. ст. 256, 257 ЦК України, судова колегія відхиляє, зважаючи на наступне.

В обґрунтування цих доводів позивач посилався на те, що у розрахунку позивача відсутній щомісячний розрахунок боргу за період до травня 2011 року, а зазначена лише сума боргу на травень 2011 року - 8 253,55 грн., а також на те, що позов поданий до суду у вересні 2015 року, отже при застосуванні положень закону про строки позовної давності розрахунок боргу мав зазначатись з вересня 2012 року по вересень 2015 року. Зазначав, що висновок суду першої інстанції про те, що сплачуючи періодичні (місячні) платежі за житлово-комунальні послуги, відповідач переривав перебіг строку позовної давності, суперечить нормам цивільного законодавства та судовій практиці. У скарзі навів інформацію у вигляді складеної ним таблиці про нарахування платежів та здійснену ним сплату за період з вересня 2011 року по травень 2014 року, у якій зазначив, що ним здійснювались платежі в сумах, що відповідали місячним нарахуванням, отже дії, які б свідчили про визнання боргу та переривали б перебіг строку позовної давності ним не вчинялись.

Перевіряючи зазначені доводи апеляційної скарги, судовою колегією було досліджено Відомості розрахунків по жил.фонду за період з 2009 року по травень 2011 року, з яких встановлено, що станом на травень 2011 року у відповідача була заборгованість по оплаті комунальних послуг у розмірі 8 253,44 грн. (а.с. 156-187), оскільки оплата здійснювалась відповідачем не в повному обсязі. Суми нарахувань та оплати зазначені також у складеному 12 січня 2016 року позивачем акті №1 звірки взаємних розрахунків, який відповідач не підписав, не надавши при цьому документів на спростування вказаних в акті відомостей. (а.с. 191-192).

Відповідно до положень ст. 256, 257, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила . Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Позивачем, який звернувся до суду з даним позовом у серпні 2015 року, заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за період з травня 2011 року по червень 2015 року, тобто вимоги про стягнення заборгованості за період до серпня 2012 року заявлені після закінчення строку позовної давності відносно цих вимог, визначеного ст. 257 ЦК України.

Проте, ч. 1 ст. 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Судом встановлено, що відповідач періодично здійснював погашення заборгованості .

Так, у січні 2012 року при місячному нарахуванні 336,97 грн. відповідачем було сплачено три платежі по 336,97 грн., у листопаді 2012 року - вісім платежів по 336,97 грн., у лютому, травні 2013 року - по три платежі по 336,97 грн., у червні 2013 року - два платежі по 336,97 року, отже відповідачем у зазначені місяці сплачувались не лише поточні платежі, а і заборгованість за попередні місяці, і дана обставина ним не була спростована.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що такі дії відповідача свідчать про визнання відповідачем наявності у нього заборгованості перед позивачем, отже строк позовної давності був перерваний у відповідності до ст. 264 ч. 1 ЦК України та згідно ч. З вказаної статті його перебіг розпочинався заново.

Доводи відповідача про те, що позивач є неналежним, оскільки рішення про прийняття будинку на баланс ОСББ було прийняте лише 15 жовтня 2014 року, а договір сторонами про надання житлово-комунальних послуг не укладався, які також містяться в апеляційній скарзі, були перевірені судом першої інстанції та обґрунтовано відхилені.

Так, судом було встановлено, що ОСББ «Євродім» було створене 24 жовтня 2004 року та відповідно до п. 2.1., 2.2 Статуту ОСББ «Євродім», було не балансоутримувачем будинку, а надавало мешканцям будинку послуги з утримання будинку, прибудинкової території, для чого укладало договори з постачальниками та виробниками послуг: на постачання теплової енергії, вивезення побутових відходів, обслуговування ліфтів, обслуговування внутрішньо будинкових систем (а.с. 63-84).

Вказані обставини підтверджуються і листом Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 07.06.2013 року, копія якого долучена відповідачем до клопотання від 22 лютого 2016 року про відкладення розгляду справи. У даному листі зазначено, що відповідно до рішення загальних зборів від 28 січня 2008 року ОСББ «Євродім» житловий комплекс АДРЕСА_1 було взято ним до управління з метою утримання та експлуатації.

Та обставина, що сторонами не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє відповідача від обов'язку сплатити вартість отриманих та спожитих ним послуг. Крім того, відповідачем не було надано доказів на підтвердження того, що житлово-комунальні послуги були надані йому не ОСББ, а іншою особою, або, що ним укладались договори про надання послуг з виконавцями або постачальниками таких послуг.

В апеляційній скарзі відповідач також посилається на те, що позивачем невірно було проведено нарахування по послузі з централізованого опалення, вартість якої визначалась без врахування показників будинкового лічильника, і вказує на те, що ця обставина не була досліджена судом першої інстанції.

Такі твердження відповідача не відповідають змісту рішення суду, з якого вбачається, що зазначені доводи відповідача були перевірені судом і було встановлено, що членами ОСББ не затверджувався окремо тариф на утримання будинку та прибудинкової території, розмір плати за утримання будинку та прибудинкової території визначався на підставі Розпорядження КМДА №748 від 19.05.2000 року із подальшими змінами і доповненнями та з врахуванням коефіцієнту підвищення тарифів (1,9). Тариф складав 1,10 грн. за кв.м. (для будинків, вище за 12 поверхів).

В подальшому рішенням загальних зборів членів ОСББ «ЄвроДім» (Протокол № 2 від 15.10.2014 року) було затверджено розмір щомісячних внесків та платежів членів ОСББ «ЕвроДім»: на утримання будинку та прибудинкової території - 3,30 грн. за 1 м.кв. житлової площі; за надання послуг консьєржа - 97 грн. з житлового приміщення; внесок до ремонтного фонду - 0,22 грн. за 1 м.кв. житлової площі; внесок до резервного фону - 0, 10 грн. за 1 м.кв. житлової площі. Плата за опалення нараховувалася у відповідності до чинних нормативних документів: до 2014 року - на підставі розпоряджень КМДА, після 2014 року - наказів НКРЕКП).

При цьому відповідачем не було доведено ту обставину, що після встановлення та передачі на абонентський облік ПАТ «Київенерго» вузла обліку теплової енергії нарахування по послузі з централізованого опалення здійснювалось без врахування показань будинкових засобів обліку. Відповідач погодився з тим, що в опалювальний період 2014-2015 рр. такий показник було враховано, а в якому періоді нарахувань такий показник не було враховано не зазначав.

Порушень процесуального закону, які відповідно до ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в апеляційному порядку, не встановлено.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: