233 № 233/6530/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., при секретареві Мазепа Н.А., за участі представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області, ОСОБА_3 міської ради про визнання правочину дійсним, визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_2 просить:

-Визнати дійсним договір купівлі - продажу № 63Н однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1, який укладено 29 жовтня 2003 року у Краматорській філії Донецької товарної біржі між ОСОБА_3 ОДПІ та ОСОБА_4;

-Визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2, яка складається з: житлової кімнати, коридору, санвузла, кухні, кладової, загальною площею 29,8 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 01.01.2012 року,-

посилаючись на те, що 29 жовтня 2003 року у Краматорській філії Донецької товарної біржі, яка знаходилася по вул. Дворцовій, 38 у м. Краматорськ, був укладений договір купівлі-продажу № 63 Н, згідно якого ОСОБА_3 ОДПІ продала, а ОСОБА_4 купила однокімнатну квартиру, яка складається з: житлової кімнати, коридору, санвузла, кухні, кладової, загальною площею 29,8 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м.; та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. Вказаний договір 20 листопада 2003 року був зареєстрований у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2049617 від 20.11.2003 року.

Договір купівлі-продажу № 63 Н від 29.10.2003 року між сторонами було укладено, ціна угоди була визначена договором, гроші за придбану квартиру покупець сплатила (довідка ОСОБА_3 ОДПІ від 30.10.2003 року про повну сплату грошових коштів), квартиру прийняла у володіння і користування, тобто сторони виконали усі умови договору, що ставляться для угод купівлі-продажу, але нотаріально така угода посвідчена не була з причини дії на той час положень Закону України «Про товарну біржу», який дозволяв реєстрацію таких угод саме товарною біржею.

Якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст. 47 ЦК України за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається (п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 28 квітня 1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними»).

01.01.2012 року померла її мати ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-НО № 582252, виданим відділом ДРАЦС по м. Костянтинівці ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції у Донецькій області.

Тобто зараз посвідчити нотаріально цю угоду неможливо у звязку зі смертю однієї із сторін.

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_4.

Вона є спадкоємцем за законом першої черги на підставі ст. 1261 ЦК України. Інших спадкоємців немає. Спадщину вона прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Родинні стосунки підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_5, в якому батьками вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_7, свідоцтвом про укладення шлюбу від 02.09.1989 року, в якому вона змінила прізвище на Мачикіну, свідоцтвом про одруження від 04.03.1998 року, відповідно до якого вона змінила прізвище на ОСОБА_2, та свідоцтвом про укладення шлюбу від 06.07.1978 року, в якому її мати ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_4.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею його свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

При зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2015 року) через недодержання нотаріальної форми посвідчення договору купівлі-продажу квартири, тобто вирішити нотаріально питання про спадкування вказаної квартири вона не може.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вона є дочкою ОСОБА_4, але оформити свої спадкові права не може у звязку з наведеним вище.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області у судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій зазначив, що відповідно до Довідки № 14921/10/26-113-3 від 30.10.2003 року кошти від реалізації квартири, що розташована за адресою: м. Костянтинівка, вул. Громова, 2/26, надійшли до бюджету в повному обсязі, а також просив справу розглянути у його відсутність (а.с.71-72).

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради у судове засідання не зявився, надавши суду письмові заперечення на позовну заяву ОСОБА_2 в яких зазначив, що спірний договір купівлі-продажу № 63 Н від 29.10.2003 року нотаріально не посвідчений, що є грубим порушенням вимог ст.ст.47,227 ЦК України в редакції 1963 року, а тому є недійним. Позивач у своєму позові стверджує про те, що нотаріально договір посвідчений не був з причини дії на той час положень Закону України «Про товарну біржу», який дозволяв реєстрацію таких угод саме товарною біржею. Проте, у відповідності до ч.1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року № 3 зі змінами в редакції від 25.05.1998 року, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах міни або дарування жилого будинку (квартир) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 153 ЦК України (в редакції 1963 року) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Частиною 2 статті 15 Закону України «Про товарну біржу» передбачено, що угоди зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2003 року у Краматорській філії Донецької товарної біржі відбувся аукціон з продажу безхазяйного майна, що передане у власність держави, зокрема, квартири АДРЕСА_5. Переможцем аукціону стала ОСОБА_4, що підтверджується протоколом аукціону № 63 від 29 жовтня 2003 року (а.с.24).

Згідно із договором купівлі-продажу № 63 Н від 29.10.2003 року, зареєстрованого у Краматорській філії Донецької товарної біржі», між ОСОБА_3 ОДПІ та ОСОБА_4, - ОСОБА_3 ОДПІ продала, а ОСОБА_4 купила однокімнатну квартирі, розташовану за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.25).

У відповідності до умов договору, ОСОБА_4 сплатила вартість обєкту нерухомості у розмірі 2411,00, що підтверджується довідкою ОСОБА_3 ОДПІ від 30.10.2003 року, відповідно до якої грошові кошти від реалізації квартири АДРЕСА_7 надійшли до бюджету у повному обсязі (а.с.22)

Право приватної власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_7 зареєстроване у ОСОБА_3 міському бюро технічної інвентаризації 20 листопада 2003 року за реєстраційним номером 2992569 (а.с.26).

Отже, судом встановлено, що сторони за договором купівлі - продажу виконали всі умови договору: ОСОБА_3 ОДПІ передала ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_7, а ОСОБА_4 прийняла квартиру та сплатила за неї певну грошову суму.

Таким чином, суд вважає, що є достатні підстави для визнання дійсним договору № 63 Н однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_8, який укладено 29 жовтня 2003 року у Краматорській філії Донецької товарної біржі між ОСОБА_3 ОДПІ та ОСОБА_4.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника ОСОБА_3 міської ради щодо недійсності даного договору, оскільки ОСОБА_3 міська рада не була стороною договору купівлі-продажу № 63 Н від 29 жовтня 2003 року.

01 січня 2012 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-НО № 582252 (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_9.

26 червня 2012 року у ОСОБА_3 державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 352/2012 (а.с. 51-52). Із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 дочка померлої ОСОБА_4 (а.с.11-12,14-16), яка у відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги.

Проте та обставина, що правовстановлюючий документ на спадкове майно не був посвідчений нотаріально, є перешкодою для позивача в оформленні права власності на спірний обєкт нерухомості (а.с.34).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, оскільки договір, що підтверджує право приватної власності спадкодавця на спірний обєкт нерухомості визнаний судом дійсним, суд вважає, що за позивачем у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлої 01.01.2012 року, слід визнати право власності на квартиру АДРЕСА_7.

Тож, позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області, ОСОБА_3 міської ради про визнання правочину дійним, визнання права власності на нерухоме майно задовольнити у повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 63 Н однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_8, який укладено 29 жовтня 2003 року у Краматорській філії Донецької товарної біржі між ОСОБА_3 ОДПІ та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_10, яка складається з: житлової кімнати, коридору, санвузла, кухні, кладової, загальною площею 29,8 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4, померлої 01.01.2012 року.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 29 лютого 2016 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш