Справа № 666/751/16-ц
Провадження № 2/666/824/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2016 року, Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.

за участю секретаря Гуменюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_2 22.02.2012 року укладений договір позики, згідно якого відповідач отримав у позивача грошові кошти в сумі 638992, 00 грн., що станом на 22.02.2012 року еквівалентно 80000 дол. США, із зобов"язанням повернути суму позики 22.02.2015 року. Після настання строку повернення позики, позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення позики, яка не була задоволена позивачем з посиланням на відсутність коштів. Просить суд стягнути з відповідача суму боргу 2148460,96 грн. та штраф за прострочення виконання зобов"язань у відповідності до п. 9 договору позики в сумі 537115,24 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22.02.2012 року був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_1 передав відповідачу 638992,00 гривень, а останній зобовязався їх повернути у строк до 22.02.2015 року.

Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується його підписом на договорі від 22.02.2013 року.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до п. 9 договору позики сторони погодили, що за прострочення виконання зобов"язань за цим договором більш ніж на три місяці позичальник сплачує штраф у розмірі 25% від простроченої суми з врахуванням зміни курсу долара США за офіційним курсом НБУ.

З матеріалів справи вбачається, що в передбачений строк відповідач не повернув позичені кошти, чим порушив свої зобовязання по договору позики, тому позивач має право вимагати від відповідача стягнення штрафу за прострочення сплати боргу за договором позики.

Отже, враховуючи вище наведене, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 2148460,96 грн. та штраф за прострочення виконання зобов"язань за договором позики в сумі 537115,24 грн.

Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати, які в даному випадку складаються 6890,00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.526, 530, 625, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215, 295 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 основний борг в сумі 2148460,96 (два мільйона сто сорок вісім тисяч чотириста шістдесят) гривень 96 коп., штраф в сумі 537115,24 (п"ятсот тридцять сім тисяч сто п"ятнадцять) гривень 24 коп. та судові витрати у розмірі 6890,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Дніпровського районного суду м. Херсона.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.І.Рядча