ЄУН №337/430/16-ц
Провадження №2-сз/337/25/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі : головуючого судді - Громова І.Б.,

секретаря - Богачової А.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення сплачених ним судових витрат у вигляді судового збору, суд,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про повернення сплачених ним судових витрат у вигляді судового збору при звернені до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого майна.

В судове засідання заявник не зявився.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та мотиви звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про повернення сплачених ним судових витрат, суд дійшов висновку, що заява необґрунтована та така, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого майна, при цьому при подачі позову позивачем були сплачені судові витрати у вигляді судового збору, а саме за квитанцією № П451/3747300/1 від 08.12.2015 року в розмірі 487,20 грн. та 04.02.2016 року за квитанцією № П413/3917105/1 в розмірі 431,00 грн. , за квитанцією № П413/3944111/1 від 12.02.2016 року в розмірі 918,00 грн.

15.02.2016 року Ухвалою суду було відкрито провадження по справі та призначено попереднє судове засідання на 29.02.2016 року, про що сторони були належним чином повідомлені.

25.02.2016 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, яка знаходиться в матеріалах справи на аркуші № 35, про залишення його позову без розгляду.

Ухвалою суду від 29.02.2016 року на підставі ст.207 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого майна залишено без розгляду.

30.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про повернення йому оригіналів квитанцій про сплату судових витрат у вигляді судового збору та самих грошових коштів, сплачених ним при подачі до суду позову. В заяві посилається на те, що справа по суті не розглядалась , так як він подав до суду заяву про залишення позову без розгляду.

Підстави повернення судового збору передбачені статтею 7 Закону України «Про судовий збір» .

Змістом пункту 4 частини 1 статті 7 вказаного Закону передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням), аналогічна позиція застосування цієї норми Закону викладена в пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору необхідно відмовити.

Керуючись : Законом України «Про судовий збір», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ст. 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення сплачених ним судових витрат у вигляді судового збору відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя: І.Б. Громов