Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 47 Доповідач Матюшенко І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Борисюка Р.М., Широкової Л.Б.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 січня 2016 року у справі за позовом Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

встановив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильну оцінку доказів у справі, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, яким зобовязано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0137 га по вул. Маяковського, 15-б у м. Житомирі з приведенням її у придатний для використання стан. Апелянт зазначає, що судом не враховано ту обставину, що міською радою буде розглядатися питання про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, не взято до уваги, що ним, згідно постанови Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області від 28.07.2014 року про накладення адміністративного стягнення, 05.08.2014 року сплачено штраф в сумі 170,00 грн.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства №147/17 від 16.07.2014 року, ОСОБА_1 використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови комунальної власності загальною площею 0,01365 га для розміщення городу по вул. Маяковського, 15-б. у м. Житомирі. Будь-які документи на земельну ділянку, що передбачені ст. 125 ЗК України у нього відсутні. Рішення органу місцевого самоврядування про передачу даної земельної ділянки відповідачу у власність або надання її у користування (оренду) чи іншого вчиненого правочину щодо даної земельної ділянки також відсутні (а.с.13).

16.07.2014 року Державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області відповідачу видано припис про усунення виявленого порушення вимог земельного законодавства щодо самовільного зайняття земельної ділянки (а.с.14).

У звязку з невиконанням ОСОБА_1 вищевказаного припису, державним інспектором сільського господарства Житомирської області 28.07.2014 року винесено постанову №17/88 про накладення на відповідача адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Зі змісту акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 13.02.2015 року №5/17 слідує, що ОСОБА_1 вимоги припису від 16.07.2014 року не виконано (а.с.7). Постановою від 16.02.2015 року №17/001 (а.с.10) на відповідача накладено адміністративне стягнення за порушенням вимог ст. 10 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільним зайняттям земельної ділянки вважаються будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та обєктивно дослідив обставини справи, вірно визначився з характером спірних правовідносин, дав правильну оцінку представленим сторонами доказам та обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, оскільки лист-повідомлення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 24.11.2015 року № 15/11162 не є документом, що передбачені ст. 126 ЗК України, що посвідчують право на земельну ділянку, а притягнення апелянта до адміністративної відповідальності не звільняє його від відповідальності в порядку цивільного судочинства.

Рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді