АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 656/740/15-ц
Справа №22-ц/791/875/2016 Головуючий в І інстанції: Ковальчук Т.М.
Доповідач: Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року березня місяця 03 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого Борка А.Л.

Суддів: Бездрабко В.О.

ОСОБА_1

Секретар Гуров Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Іванівського районного суду Херсонської області від 22 січня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що згідно кредитного договору від 23.03.2012 року позивач надав відповідачу кредит у сумі 1700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.10.2015 рік відповідач, зважаючи на усі порушення вищевказаного договору, мав заборгованість у сумі 13 450,66 грн. У звязку із наведеним позивач просив стягнути із ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 13450,66 грн. та судові витрати у сумі 1218, 00 грн.

Ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області від 22.01.2016 року провадження по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито.

В апеляційній скарзі представник апелянта просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «Приватбанк» надав ОСОБА_2 23.03.2012 року кредит у сумі 1700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку із порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2015 рік мав заборгованість 13450,66 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом (1677,40 грн.), заборгованості по процентам за користування кредитом (8056,56 грн.), заборгованості за пенею та комісією (2600 грн.), штрафу (500,00 грн. - фіксована частина та 616,70 грн. процентна складова).

З матеріалів справи вбачається, що Іванівським РС УДМС України 12.01.2016 року надана інформація в порядку ч.3 ст.122 ЦПК України, відповідач, знятий з реєстрації за місцем проживання у звязку зі смертю.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі ст.205 ЦПК. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 607 ЦК зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Кредитні відносини не є особистими правовідносинами, що не допускають правонаступництво, оскільки здійснення цього права не повязане з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.

Згідно ст.1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Отже, за відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобовязання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна, а не смертю боржника.

На думку колегії суддів, приймаючи рішення про закриття провадження по справі, суд першої інстанції не врахував, що вимоги кредитора підлягають задоволенню в межах вартості майна, одержаного в спадщину, не зясував усіх обставин щодо наявності спадкового майна, яка його вартість та чи є спадкоємці, які проживали разом із померлою особою.

Крім того, судом першої інстанції не проведено дії щодо витребування відомостей з адресно-довідкового бюро ГУ МВС України в Херсонській області, з МБТІ про наявність зареєстрованого нерухомого майна за стороною відповідача (для зясування наявності спадкового майна), відомостей з МРЕВ про наявність зареєстрованого транспортного засобу за відповідачем для зясування питання про власника квартири в якій проживав відповідач.

Таким чином, на думку колегії суддів, наявність або відсутність спадкоємців, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка належить їм з часу відкриття спадщини, судом першої інстанції не встановлено.

Згідно ч.3 та ч.5 ст.1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У звязку із вищевказаним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не зясував усіх обставин, що мають процесуальне значення для прийняття рішення про закриття провадження у справі та дійшов помилкового висновку, що спірні правовідносини правонаступництва не допускають.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час постановлення рішення суд повинен вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Враховуючи наведене вище колегія суддів вважає, що ухвалу Іванівського районного суду Херсонської області від 22.01.2016 року згідно з вимогами ст.311 ЦПК України необхідно скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись вимогами ст.ст.303,307,311 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - задовольнити.

Ухвалу Іванівського районного суду Херсонської області від 22 січня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Головуючий А.Л. Борко

Судді В.О. Бездрабко

ОСОБА_1