Справа №442/4345/16-ц
Провадження №2/442/2253/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамар О.В.,

при секретарі Харів І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить стягнути в свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 4663,24 дол.США та 231588,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09.10.2007 року позивач з відповідачем уклали кредитний договір №935/06-Ф на суму 12000 дол. США на строк по 07.10.2016 року включно із платою за користування кредитом в розмірі 11% річних. Однак відповідач зобовязання за вказаним вище кредитним договором не виконав, станом на 06.06.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 4663,24 дол.США та 231588,20 грн., ним порушені пункти кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами, у звязку з чим позивач змушений був звернутися до суду із даним позовом. Всього заборгованість за кредитним договором становить - 4663,24 дол.США та 231588,20 грн., з них: заборгованість за кредитом 3745,17 дол.США; відсотки 597,68 дол.США; заборгованість по комісії 320,39 дол.США; пеня за прострочення сплати кредиту 201585,71 грн.; штраф за порушення умов кредиту 30002,49 грн.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір поруки від 09 жовтня 2007 року, відповідно до якого поручитель зобовязався в разі невиконання та/або порушення боржником ОСОБА_1 зобовязань перед кредитодавцем погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, проценти по простроченому кредиту, штрафні санкції та інші платежі, передбачені кредитним договором. Тому просить стягнути суму заборгованості з відповідачів солідарно.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак в матеріалах справи мається клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали частково лише в частині тіла кредиту, пояснила, що дійсно було укладено кредитний договір з ПАТ КБ «Надра» на суму 12000 дол.США. Відповідач сумлінно виконував зобов»язання по погашенню кредиту. З лютого 2015 року Позивач визнаний проблемним банком і Постановою Національного банку № 83 від 05.02.2015 року віднесений до категорії неплатоспроможних банків. 05.06.2015р. рішенням № 113 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, розпочато процедуру ліквідації банку та призначена уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку. Останній платіж вдалось здійснити 25.12.2014р., а надалі проводити платежі не було можливим через закриття всіх рахунків, через які проводилось погашення кредиту (копії квитанцій додаються). Жоден банк не приймав оплати кредитних коштів на рахунки, на які відповідач регулярно вносив кошти. Тому вважає, що відповідачі не повинні оплачувати відсотки, а також штрафні санкції, оскільки позивач, не надавши рахунки на оплату кредиту, фактично відмовився прийняти виконання зобовязання.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, не повідомивши причин неявки..

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши зібрані докази по справі, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом беззаперечно встановлено, що 09.10.2006 року сторони уклали кредитний договір №935/06-Ф на суму 12000 дол. США на строк по 07.10.2016 року включно із платою за користування кредитом в розмірі 11% річних.

Одним із безпосередніх обовязків відповідача за кредитним договором є відповідно до укладеного графіку щомісячними платежами повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається із ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с.12) заборгованість відповідача за кредитним договором становить 4663,24 дол.США, яка складається з: заборгованість за кредитом 3745,17 дол.США; відсотки 597,68 дол.США; заборгованість по комісії 320,39 дол.США; пеня за прострочення сплати кредиту 201585,71 грн.; штраф за порушення умов кредиту 30002,49 грн.

Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача суд зазначає наступне.

Вимогами статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки станом на 06.05.2016 року у відповідача існує заборгованість перед позивачем за кредитним договором в розмірі 3745,17 дол. США, що в гривневому еквіваленті згідно розрахунку становить 95829,99 грн., і така ним визнається, суд позовні вимоги про стягнення боргу за тілом кредиту задовільняє.

Щодо вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом, то суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У відповідності до п.7.1. Кредитного договору спори та розбіжності щодо виконання умов договору вирішуються сторонами згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до ч.1 статті 532 ЦК України - місце виконання зобовязання встановлюється у договорі.

У звязку із зміною місця виконання зобовязання Банк, зобовязаний був ініціювати внесення змін до договору, а саме змін в частині місця виконання зобовязання. Однак повідомлення Банку щодо зміни рахунків та місця виконання зобовязання не надійшло.

Крім цього погашення кредиту здійснюється шляхом списання Банком коштів з поточного рахунку Позичальника. Договір передбачає договірне списання коштів з рахунку Позичальника. Реквізити поточного рахунку зазначені п.1.3 Договору.

Відповідно до п. 7.1.2. ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами.

У відповідності до статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлюються договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку.

Частина 2 статті 613 ЦК України передбачає, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обовязок, виконання зобовязання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник за грошовими зобовязанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора (ч.4 статті 613 ЦКУ).

Тому суд вважає безпідставними вимог позивача по стягнення відсотків за користування кредитом за вказаний період.

Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Згідно ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Таким чином, суд встановив, що боржником було вжито всіх необхідних заходів для належного виконання зобовязання, однак з наведених вище обставин до повідомлення банком реквізитів для оплати таке виконати було неможливо, а тому відповідач не повинен нести відповідальності за порушення зобовязання, оскільки таке відбулось з вини банку, а тому в задоволенні вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, комісії та неустойки відмовляє.

Відповідно до умов договору поруки, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 09 жовтня 2006 року, поручитель зобовязався в разі невиконання та/або порушення боржником ОСОБА_1 зобовязань перед кредитодавцем погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, проценти по простроченому кредиту, штрафні санкції та інші платежі, передбачені кредитним договором.

Відповідно до вимог статей 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Тому суд вважає, що заборгованість за кредитним договором слід стягнути з відповідачів солідарно.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп., пропорційно до задоволеної суми позову.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.526, 530, 532, 536, 553, 554, 599, 612, 613, 623, 624, 625, 1049, 1054-1055 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №935/06-Ф від 09.10.2006 року в сумі 95829 (дев»яносто п»ять тисяч вісімсот двадцять дев»ять) гривень 99 копійок та 1378 грн. судового збору, а всього 97207 грн. 99 коп..

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя __________________ Крамар О.В.