Дата документу 19.02.2016 Справа № 554/6604/14-ц
Справа № 554/6604/15-ц
Провадження №2/554/2369/2015
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2016 року м.Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі суду:
головуючої судді - Блажко І.О.
при секретарі - Гребенюк С.С.
за участю позивача - ОСОБА_1
представника відповідача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, Головного управління Держземагенства у Полтавській області, приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про зміну розміру часток у праві спільної часткової власності, визнання права власності на частину земельної ділянки, припинення права власності на частину земельної ділянки, скасування державної реєстрації та поділ земельної ділянки ,-
Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 21 січня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, РС Полтавського МУЮ, ГУ Держземагенства у Полтавській області, ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» про зміну розміру часток у праві спільної часткової власності, визнання права власності на частину земельної ділянки, припинення права власності на частину земельної ділянки, скасування державної реєстрації та поділ земельної ділянки повернуто для ухвалення додаткового рішення - про стягнення з позивача в повному обсязі судових витрат за всі позовні вимоги у розмірі передбаченому законодавством, яке діяло на момент винесення рішення, та їх розподіл між сторонами.
В судовому засіданні позивач при ухваленні додаткового рішення поклався на розсуд суду.
Представник відповідача ОСОБА_3, за дорученням ОСОБА_2 при ухваленні додаткового рішення поклався на розсуд суду.
Інші учасники процесу до суду не з'явились.
Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення.
Судом встановлено, що заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 21 жовтня 2015 року у справі №554/6604/15-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, РС Полтавського МУЮ, ГУ Держземагенства у Полтавській області, ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» про зміну розміру часток у праві спільної часткової власності, визнання права власності на частину земельної ділянки, припинення права власності на частину земельної ділянки, скасування державної реєстрації та поділ земельної ділянки - задоволено частково. Визначено розмір часток у праві спільної часткової власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 між співвласниками : ОСОБА_1- 11/25 часток; ОСОБА_3 - 14/25 часток. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/25 часток земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1.Припинено право власності ОСОБА_4 на 2/25 часток земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, що належала йому на праві спільної часткової власності на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_4 від 15 квітня 1999 року. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 2/25 часток земельної ділянки, за адресою АДРЕСА_1, що належала йому на праві спільної часткової власності на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_4 від 15 квітня 1999 року. Виділено ОСОБА_1 в особисте користування земельну ділянку площею 181 кв.м за адресою АДРЕСА_1. Стягнуто з кожного : ОСОБА_4, ОСОБА_3, судовий збір по 236 гривень 50 копійок (т.3 а.с.75-79).
19 лютого 2016 року ухвалою суду заяву ОСОБА_3 про виправлення описок та арифметичних помилок в заочному рішенні Октябрського районного суду м. Полтава від 21 жовтня 2015 року у справі №554/6604/15-ц - задоволено частково. Виправлено описки в рішенні суду від 21 жовтня 2015 року, а саме виправлено: в описовій частині заочного рішення суду стор. 2 тринадцятий рядок тексту від верху неправильно вказане … згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №186 від 28 жовтня «2015 року», на правильне -«2013 року»; стор.3 четвертий абзац від низу неправильно вказане …. «станом на 28 жовтня 2015 року» на правильне «станом на 28 жовтня 2013 року». стор.4 перший абзац від верху неправильно вказане «Державного акту спільної власності» на правильне «Державного акту на право приватної власності»; стор.4 третій абзац тексту від верху неправильно вказане «складеного НТВ «Інтерагроцентр» на правильне НВТ «Інтерагроцентр», в мотивувальній частині рішення стор.4 абзац 6 зверху неправильно зазначену суму судових витрат сплачених позивачем при подачі позову «473 грн.» на правильну «458 грн. 80 коп.»; в сьомому абзаці резолютивної частини рішення суду не правильно зазначену суму судового збору по «236,50 грн.» на правильну по «229 грн. 40 коп.»; в сьомому абзаці резолютивної частини рішення суду зазначити «на користь громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Полтава, зареєстрованого АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1». В іншій частині заяви відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, що при подачі позову до суду позивачем ОСОБА_1 заявлялося чотири позовних вимог немайнового характеру та одна вимога майнового характеру, за які було сплачено судовий збір у розмірі 114,70 грн., 114, 70 грн. та 229, 40 грн.
Так, відповідно до наданих позивачем квитанцій встановлено, що їх оплата з невідомих причин була проведена у жовтні 2013 року, а позов було подано у травні 2014 року.
Згідно ЗУ «Про державний бюджет» який діяв на 2013 рік, мінімальна заробітна плата складала 1147 грн., а ставка сплати судового збору за позовну вимогу майнового характеру була 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (п. 1.1.) - 229, 40 грн., за позовну вимогу немайнового характеру 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (п.1.2.) - 114, 70 грн.
Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет» який діяв на 2014 рік, мінімальна заробітна плата, складала 1218 грн., а тому судовий збір повинен був сплачуватися за ставками, які діяли у 2014 році.
Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» визначено розмір ставок - за позовну вимогу майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (п. 1.1.) - 243,60 грн., за позовну вимогу немайнового характеру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (п.1.2.) - 243,60 грн.
Ціна позову у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, визначається загальною сумою всіх вимог (п.10 ч.1 ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до п.13 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.
Таким чином, при подачі позову до суду 13 травня 2014 року позивач ОСОБА_1 повинен був сплатити за чотири позовні вимоги немайнового характеру 974,40 (243,60х 4), а сплатив судовий збір у розмірі 114,70 грн., 114, 70 грн., 229, 40 грн.(призначення платежу судовий збір п.1.2), тобто за чотири вимоги немайнового характеру по ставкам судового збору встановлених на 2013 рік всього 458 грн. 80 коп. Недоплата за чотири позовні вимоги немайнового характеру становить 515 грн. 60 коп.
Всього ОСОБА_1 повинен був сплатити за чотири позовні вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру 1 831 грн. 66 коп. (974,40+857,26). Недоплата за чотири позовні вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру становить 1 372 грн. 86 коп.
Виходячи з викладенного при подачі позову до суду позивачем не було в повному обсязі досплачено та судом не достягнуто судовий збір, який діяв на момент подачі позову, тобто станом на 2014 рік.
Відповідно до п.16 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюєтся судом із наступним стягненням недоплаченного або з поверненням передплаченого судового збору.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до п. 41 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК України має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.
Таким чином, враховуючи обставини справи та кінцеве рішення суду, приходжу до висновку стягнути з ОСОБА_1 на користь держави недоплачений ним судовий збір за позовну вимогу майнового характеру 857 грн. 26 коп. та стягнути з кожного : ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь держави недоплачений судовий збір ОСОБА_1 за позовні вимоги немайнового характеру по (515,60 грн./2) 257 гривень 60 копійок.
Керуючись ст.220 ЦПК України , ЗУ «Про судовий збір», суд, -
Стягнути з громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Полтава, зареєстрованого АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави недоплачений ним судовий збір за позовну вимогу майнового характеру 857 (вісімсот п'ятдесят сім) гривень 26 (двадцять шість) копійок.
Стягнути з кожного : громадянина України ОСОБА_4, зареєстрованого - АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с.Пащенківка, Коломацького району, Харківської області, зареєстрована - АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь держави недоплачений судовий збір ОСОБА_1 за позовні вимоги немайнового характеру по 257 (двісті п'ятдесят сім) гривень 60 (п'ятдесят) копійок.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів зо дня його отримання .

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його отримання, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя І.О. Блажко