Справа № 286/4359/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Корноушенко О. А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за наклеп і стягнути з останнього на свою користь моральну шкоду за наклеп в сумі 1200 грн., оскільки протягом часу, з дня подачі відповідачем на нього заяви начальнику поліції, та по день отримання відповіді від останнього, не міг ночами спати, хвилювався, піднявся тиск. Також просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп., сплачені за судовий збір. Зазначає, що 12 чи 13 листопада 2015 року відповідач на писав на нього заяву до поліції про якісь неправомірні вчинки його по відношенню до відповідача, яких він не робив і не міг зробити, так як боїться з того часу, як відповідач накинувся на нього з штахетиною 16.08.2015 року, за що був притягнути до адміністративної відповідальності і з того часу останній мстить йому. Вважає, дії відповідача наклепом.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, відповідач позов не визнав, пояснивши про те, що не вчиняв нічого протиправного, та дійсно подавав заяву до поліції, оскільки позивач кидався до нього.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, вивчивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Старшим інспектором поліції, встановлено, що 17.11.2015 року до Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області надійшло звернення від відповідача, про те, що позивач вчинив неправомірні дії. Проведеною перевіркою встановлено, що 12.11.2015 року близько 18 години 30 хвилин відповідач повертався додому, та на вулиці зустрів позивача, з яким на протязі тривалого часу перебуває в неприязних відносинах. Як пояснив відповідач, позивач вчинив з ним конфлікт, аргументуючи тим, що позичив у позивача грошові кошти у сумі 100 грн., але будь-яких грошових коштів у позивача не позичав. Як пояснив позивач, що дійсно 12.11.2015 року на вулиці с. Шоломки Овруцького району він зустрів відповідача, з яким перебуває в неприязних відносинах, та будь-яких бесід з відповідачем він не вів.

З пояснень сторін судом встановлено, що свідків їхньої зустрічі 12.11.2015 року не було, а тому зясувати справжні обставини вказаної події є неможливим.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що позивач ображає відповідача, погрожує йому, кидається до нього, хоча і не була очевидцем вказаної події, але до вказаних пояснень суд відноситься критично, оскільки свідок є рідною сестрою відповідача.

19.11.2015 року позивач з приводу заяви відповідача звернувся також із заявою до поліції за наклеп та після проведення відповідної перевірки йому було рекомендовано звернутися до Овруцького районного суду в порядку цивільного судочинства.

Стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, майном або в інший спосіб.

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Тобто згідно положень ст. 1167 ЦК України позадоговірна (деліктна) відповідальність, що є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як:- протиправність поведінки; - шкода;- причинний зв'язок між ними;- вину заподіювача шкоди.

Згідно розяснень ПП Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 10 ЦПК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач на підтвердження своїх позовних вимог не надав суду докази на підтвердження того, що відповідач вчинив відносно нього неправомірні дії або порушив його права.

З огляду на викладені обставини, суд не вбачає підстав до задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки йому в позові відмовлено.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд в апеляційний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4