Справа № 450/483/15 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/323/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Кабаля І.І., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Симець В.І.

та з участю ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції не спростовано його право на користування земельною ділянкою. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 06.05.2001 року ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 0,5604 га на території с. Гринів Звенигородської сільської ради для обслуговування житлового будинку та господарських будівель літ. 1-0,3236 га і ведення особистого підсобного господарства діл.2-0,2368 га .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

25 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду до Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області з позовом про зобов»язання відповідача усунути перешкоди в користуванні ним земельною ділянкою, прийнявши речі, що знаходяться на земельній ділянці № НОМЕР_2, право на яку посвідчено Державним актом серії НОМЕР_1 на віддаль 1,0 м.

Як убачається із змісту позовної заяви, позивач звернувся з позовом до Звенигородської сільської ради, покликаючись на те, що після смерті ОСОБА_4 належну їй земельну ділянку ніхто не успадкував, тому така є безхазяйною і належить як і майно, яке на ній знаходиться, Звенигородській сільській раді.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд вірно виходив з необґрунтованості позовних вимог, оскільки позивачем всупереч вимогам ст. 10,11,60 ЦПК України не надано правовстановлюючих документів на земельну ділянку, належних та допустимих доказів на підтвердження права позивача на користування чи права власності на земельну ділянку, яка як він стверджує, межує із земельною ділянкою, власником якої згідно із державним актом на право власності на землю є ОСОБА_4

Крім цього, даний позов пред»явлено до Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, проте, як установлено судом, належна ОСОБА_5 земельна ділянка відповідачу не передавалася.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий М.М. Шандра

Судді: І.І.Кабаль

Н.Л. Шумська