Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 33 Доповідач Матюшенко І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Галацевич О.М., Широкової Л.В.

з участю секретаря судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 02 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинської місцевої прокуратури Житомирської області, третя особа Головне управління державної казначейської служби України у Житомирській області, про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні його позовних вимог про стягнення з Новоград-Волинської місцевої прокуратури на його користь 5000000 грн. на відшкодування майнової шкоди та 1000000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями прокуратури. Зазначає, що суд неправильно застосував положення Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розсування, прокуратури і суду (далі Закон № 266/94-ВР), дійшов помилкового висновку про відсутність у нього підстав для відшкодування шкоди та щодо необхідності нотаріального посвідчення договору № 07/15 від 07.10.2015 року про відступлення права вимоги.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся до прокурора Романівського району Житомирської області з заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ Романівського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_2 (а.с.7-8). Відомості про це не були внесені прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР). Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 23.10.2015 року задоволено скаргу позивача щодо бездіяльності органу прокуратури та зобовязано прокурора прокуратури Романівського району Житомирської області (правонаступником якої є Новоград-Волинська місцева прокуратура Житомирської області) внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, про вчинення якого 07.10.2015 року повідомив ОСОБА_1 (а.с.5).

07.10.2015 року ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Сири Черняхова (далі Товариство) підписано договір № 07/15 про відступлення права вимоги та власності. Пункт 1.2 цього договору передбачав, що ОСОБА_1, як Первісний кредитор, передає Товариству, як Новому кредитору, документальні підтвердження внесення до ЄРДР відомостей, викладених у заяві ОСОБА_1 від 07.10.2015 року про вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 382 КК України слідчим СВ Романівського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_2, визначених порядком ст. 214 КПК України. За передане право власності та вимоги Новий кредитор сплачує Первісному кредитору обумовлену Сторонами суму в розмірі 5000000 грн. (пункт 2.1. договору № 07/15).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції повно та обєктивно зясував обставини справи, вірно визначився з характером спірних правовідносин, дав правильну оцінку представленим сторонами доказам та дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, відповідно до положень ст. 1 Закону № 266/94-ВР підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; незаконного проведення оперативного-розшукових заходів, передбачених законами України Про оперативно-розшукову діяльність, Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю та іншими актами законодавства.

Вищенаведені положення Закону № 266/94-ВР кореспондуються зі змістом ч. 1 ст. 1176 ЦК України Відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу , що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Із системного аналізу зазначених норм матеріального права слідує висновок про те, що право на відшкодування шкоди, як майнової, так і моральної, з підстав, передбачених ст. 1 Закону № 266/94-ВР та ч. 1 ст. 1176 ЦК України, має фізична особа відносно якої органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, вчинені активні дії, що обмежують права громадян, і такі дії визнані незаконними у передбаченому порядку.

Враховуючи викладене та зміст ухвали Романівського районного суду Житомирської області від 23.10.2015 року, якою встановлена бездіяльність органу прокуратури у вигляді не внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, про вчинення якого 07.10.2015 року повідомив ОСОБА_1, доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду першої інстанції щодо непоширення на спірні правовідносини положень Закону № 266/94-ВР є безпідставними.

Шкода, завдана фізичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах (ч. 6 ст. 1176 ЦК України).

Оскільки ні у позовній заяві, ні у процесі розгляду справи судом позивачем не зазначено у чому полягає завдана йому моральна шкода та суду не надано жодного доказу на підтвердження заявленої вимоги про її відшкодування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині. Тому доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог немайнового характеру колегією суддів також визнаються безпідставними.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 509 ЦК України зобовязаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 статті 512 ЦК України встановлено, що однією з підстав заміни кредитора у зобовязанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР визначений статтею 214 КПК України, а тому між особою, яка повідомила про скоєння кримінального правопорушення (у даному випадку позивачем) та органом, що здійснює досудове розслідування (у даному випадку відповідачем) цивільно-правові зобовязання не виникли. Відтак, підписаний 07.10.2015 року ОСОБА_1 та Товариством договір № 07/15 за своєю природою не є договором про відступлення права вимоги та власності, відповідно не може бути доказом щодо позову про стягнення майнової шкоди.

За таких обставин, колегією суддів визнаються безпідставними доводи ОСОБА_1 про необґрунтоване ігнорування судом положень вищевказаного договору.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді