Справа № 639/994/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 березня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.,

за участю секретаря Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ :

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулося КП Харківводоканал з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 2 525,45 гривень та судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.09.2015 року КП Харківводоканал було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки із заяви про видачу судового наказу вбачався спір про право.

Позивач зазначає, що за адресою: АДРЕСА_1, мешкають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 які є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку №80282, та, що за відповідачами утворилася заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2006 року по 31.12.2015 року у розмірі 1 433,92 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2006 року по 31.12.2015 року у розмірі 776,58 грн.

Позивач вказує, що несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста та негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів, у зв'язку чим і звернулися до суду.

У січня 2015 року боржникам було направлене рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-ти денний термін.

Як вказує позивач, у зазначений термін боржники не здійснили жодних заходів до повного погашення заборгованості, у зв'язку з чим КП Харківводоканал і звернулося до суду.

Представник позивача, ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності №28/810 від 19.11.2015 року, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала частково , заперечувала проти стягнення 3% річних та інфляційних витрат. Просила застосувати строк позовної давності до позовних вимог, які предявлено поза строків, а саме з 01.08.2006 року по 31.12.2012 року.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх частковому задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою КП Жилкомсервіс» від 21.08.2015 року та довідками ОСОБА_4 УДМСУ в Харківській області від 12.02.2016 року (а.с. 6, 26, 27).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.09.2015 року КП Харківводоканал було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки із заяви про видачу судового наказу вбачався спір про право (а.с.5).

Отже, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 2 525,45 гривень в порядку позовного провадження.

Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Права і обов'язки виробників, виконавців, споживачів у сфері житлово-комунальних послуг встановлені Законом України «Про житлово-комунальні послуги»№ 1875-IV від 24 червня 2004 року (далі Закон України № 1875-IV від 24 червня 2004 року).

Згідно п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України № 1875-IV від 24 червня 2004 року споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 плата за ці послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за рахунковим відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання.

Згідно ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК Української РСР, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України Про питну воду та питне водопостачання №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

За приписами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості за зазначений період позивач надав відомості нарахувань з яких вбачається, що заборгованість за послуги з централізованого водопостачання за період з 01 серпня 2006 року по 31 грудня 2015 року становить - 1 433, 92 гривень, а за послуги з централізованого водовідведення за період з 01 вересня 2006 року по 31 грудня 2015 року становить - 776,58 гривень; інфляційні витрати складають - 284,52 гривень, а три проценти річних від простроченої суми - 30,43 гривень (а.с.7-13).

Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем про наявність заборгованості за спірний період, відповідач суду не надала.

За таких обставин, суд визнає, що право позивача було порушено та підлягає судовому захисту, шляхом стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача.

Разом з тим, згідно з положеннями ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з позову позивач звернувся до суду 26 січня 2016 року, а тому стягненню підлягає борг за останні три роки.

Відповідно до вимог ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Приймаючи до уваги, що відповідач у судовому засідання заявила про застосування строку позовної давності, суд вбачає підстави для застосування строку позовної давності та відмови позивачу в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відтак, у урахуванням вимог ст. 257 ЦПК України, стягненню підлягає сума заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року у розмірі 887, 38 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 у розмірі 862, 46 коп.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивач підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 256 грн. 20 коп.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209-210, 212-215, 267 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківводоканал»- задовольнити частково.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року у розмірі 887,38 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 у розмірі 862 грн. 46 коп., інфляційні витрати за весь час прострочення у розмірі 284,52 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 30,43 грн.

Стягнути в дольовому співвідношенні з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судові витрати, повязані з оплатою судового збору у розмірі 1 256,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Іванова