УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши скаргу боржника ОСОБА_2, заінтересовані особи державний виконавець ВДВС Солом`янського РУЮ в м. Києві Юрчик Інна Олександрівна, стягувач Моторно-транспортне страхове бюро України, на неправомірну бездіяльність та рішення державного виконавця , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вищезазначеною скаргою.

Ухвалою суду від 19 листопада 2015 скаргу було залишено без руху. Так, судом акцентована увага заявника на необхідності приведення скарги у відповідність до вимог ст. ст. 119-120 ЦПК України.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення 28 грудня 2015 року скаржник отримав вказану ухвалу (дана ухвала була направлена скаржнику повторно).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, містити відомості, перелічені в п.п. 3-5 ч. 3 ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження» (на даний час - ч. 7 ст. 82 даного Закону)

В разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема і щодо вимог, передбачених ст. 119 ЦПК України.

Однак, дана скарга не відповідає вказаним вимогам, оскільки вона не підписана ані боржником, ані його представником.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову (заяви) в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову (заяви) і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову, заяви) до розгляду.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспрюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», суд - Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановив ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомив позивача та надав йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати двох днів з дня отримання позивачем ухвали.

Отже, суд приходить до висновку, що вищезазначені судом недоліки, в строк не були усунені, відтак скарга вважається неподаною і належить поверненню скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу боржника ОСОБА_2, заінтересовані особи державний виконавець ВДВС Солом`янського РУЮ в м. Києві Юрчик Інна Олександрівна, стягувач Моторно-транспортне страхове бюро України, на неправомірну бездіяльність та рішення державного виконавця - визнати неподаною та повернути скаржнику.

Роз'яснити заявнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення .

Ухвала можу бути оскаржена через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк