Справа № 752/9523/15-ц
Провадження № 2/752/1405/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

18.02.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди, суд -

Встановив

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 22 386 грн. та моральну шкоду у розмірі 132 000 грн.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 16.02.2005 року відповідач керуючи автомобілем «ЗАЗ-1102» державний реєстраційний номер НОМЕР_4. рухаючись по автодорозі Гельмязів-Софіївка у напрямку с. Гладківщина, в порушенні вимог п.п.2.1 та 16.11 Правил дорожнього руху України, перед проїздом нерівнозначного перехрестя не надав дорогу автомобілю «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі в напрямку м. Київ, в результаті чого на перехресті автодоріг с.Гельмязів-Бориспіль-Запоріжжя відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді травм голови і кінцівок, які супроводжувалися явищами струсу головного мозку, які в свою чергу потягли за собою розвиток залишкових явищ. Винними діями відповідача позивачу завдано майнових збитків, що полягають у витратах на лікування, на проведення судово-психоголічної експертизи та на правову допомогу

Крім того позивач вказує, що протиправними діями відповідача йому заподіяно моральної шкоди, яка полягає в тому що він я тривалий час знаходився на лікуванні, відчував фізичний біль та моральні страждання.

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, вказував, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату і час судового розгляду повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомив, тому суд, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки відповідно до вимог ст. 1195 ЦК України, суд фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Судом встановлено, що 16.02.2005 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_2, керуючи власним автомобілем «ЗАЗ 1102» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та рухаючись по автодорозі Гельмязів-Софіївка з с. Гельмязів у напрямку с. Гладківщина на перехресті з автодорогою Бориспіль-Запоріжжя допустив зіткнення з автомобілем Опель державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Опель ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови і кінцівок (ран і чисельних саден), які супроводжувалися явищами струсу головного мозку, які в свою чергу потягли розвиток залишкових явищ. Нанесені ОСОБА_1 пошкодження у зв'язку з тривалим розладом здоров'я відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

04 вересня 2014 року слідчим Слідчого відділу Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області винесено постанову якою закрито кримінальне провадження № 0000524 від 24 липня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за вищевказаним фактом.

З даної постанови вбачається, що згідно висновку експерта авто-технічної експертизи № 4/183 від 28.09.2006 року встановлено, що в дорожній обстановці, яка сталася, водій автомобіля ЗАЗ 1102 ОСОБА_2 повинен був перед проїздом нерівнозначного перехрестя дати дорогу автомобілю «Опель», який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, тобто повинен був діяти відповідно до правил дорожнього руху України.

Отже суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справ не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов в частині стягнення моральної шкоди, оскільки відповідно до вимог ч. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір суми відшкодування моральної шкоди обумовлений великими моральними і фізичними стражданнями, що зазнав ОСОБА_1 в результаті отриманих тілесних ушкоджень, йому необхідно постійно було перебувати на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що порушує його звичайний життєвий уклад.

В постанові пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Також, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зокрема, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї та близьких родичів.

Згідно висновку спеціаліста в галузі судово-психіатричної експертизи № 387 від 06 листопада 2008 року, що наслідки вищевказаної ситуації постали для ОСОБА_1 як психотравмуючі, обумовили тимчасові порушення фізичної, психоемоційної та соціальної сфер існування особистості, перешкоджали можливості активної та повноцінної життєдіяльності, викликали формування активних психологічних переживань, тобто, спричинили ОСОБА_1 сильні моральні страждання. Кількісний еквівалент завданої моральної шкоди може становити 108 мінімальних заробітних плат. Однак суд не може погодитись із висновком експерта щодо розміру відшкодування моральної шкоди оскільки він, у цій частині, не відповідає об'єктивним обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що протиправними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, оскільки будучи здоровою людиною позивач з вини відповідача, отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді травми голови і кінцівок (ран і чисельних садин), які супроводжувались явищами струсу головного мозку, які потягли за собою розвиток залишкових явищ.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння, яке характеризується необережною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, а також вимоги розумності та справедливості, тому вважає, що достатнім та необхідним відшкодуванням заподіяної моральної шкоди позивачу з вини відповідача буде сума 5000 грн.

Розподіляючи судові витрати судом враховано, що відповідно до ч.1, 3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно зі ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.п.47, 48 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 1102 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 22 386 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а всього 27386 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів, з дня отримання його копії до Голосіївського районного суду м. Києва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя