Справа № 2-4552/12
Провадження № 6/369/167/16
УХВАЛА

Іменем України

29.06.2016 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що по справі № 2-4552/12 ухвалено рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором.

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 17, відповідно до умов якого останній набув право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту за № 0 від 23 листопада 2006 року, який укладався між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, і перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що відповідно до вимог ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає фактору своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України однією із підстав зміни кредитора у зобов»язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі витребування кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Оскільки банк відчужив право вимоги до боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, то ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є правонаступником первісного стягувача у виконавчому провадженні, відкритого відносно вказаних боржників.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Тобто з моменту отримання виконавчих листів позивач отримує статус стягувача.

Враховуючи викладене, заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просив замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У судове засідання представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не зявився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд заяви у відсутності представника заявника.

У судове засідання представник заінтересованої особи ПАТ «УкрСиббанк» не зявився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судове засідання заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2013 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та процентів, нарахованих за кредитним договором. Стягнуто з до ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 23 листопада 2006 року в розмірі 20 391,63 доларів США, що еквівалентно 162 990 грн. 28 коп., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 629 грн. 90 коп..

Як вбачається з матеріалів справи Києво-Святошинський районний суд Київської області 04 березня 2013 року видав ПАТ «УкрСиббанк» два виконавчих листа по справі № 2-4552/12 про стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно заборгованості за кредитним договором № 0 від 23 листопада 2006 року.

В подальшому 20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу № 17, відповідно до умов п. 2.1. якого за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнту за плату та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до умов п. 2.2. Договору факторингу права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, без права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами первинних договорів та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього договору.

Відповідно до умов п. 4.1. Договору факторингу право власності на права вимоги, які відступаються за цим договром, вважається таким, що перейшло від клієнта фактору в день підписання Акту приймання-передачі права вимоги (додаток 1.2.) за умови виконання фактором зобовязань, передбачених п. 3.1.1 цього договору. Право вимагати від боржників виконання всіх зобов'язань в межах відступлених прав вимоги у фактора наступає після виконання фактором зобов»язань, передбачених п. 3.1.1 цього договору. Акт приймання- передачі права вимоги, підписаний стронами та скріплений їхніми печатками у формі, викладеній в додатку 1.2. до цього договору, є доказом передачі права вимоги.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 17 від 20 квітня 2015 року фактор ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняв від клієнта ПАТ «УкрСиббанк» право вимоги по кредитному договору № 0 від 23 листопада 2006 року відносно боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, в загальній сумі заборгованості 26342,08 доларів США, що еквівалентно 554 702 грн. 41 коп..

Згідно постанови державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 13 грудня 2013 року відкрито виконавче провадження № 41264805 про виконання виконавчого листа № 2-4552/12, виданого 04 березня 2013 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 164620,18 грн..

На даний час вказане виконавче провадження не закінчене і перебуває на виконанні у ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України однією із підстав зміни кредитора у зобов»язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов»язанні він замінюється правонаступником.

Оскільки банк відчужив право вимоги по відношенню до боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, що підтверджується Договором факторингу № 17 від 20 квітня 2015 року, тому ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є правонаступником первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» у виконавчому провадженні, відкритого відносно боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Згідно наявного в матеріалах справи Акта приймання-передачі права вимоги від 20 квітня 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» (клієнт) передав (відступив) права вимоги за кредитами ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (фактору) згідно переліку, наведеному у Додатку № 1.1. (реєстр боржників).

Згідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Тобто з моменту отримання виконавчих листів позивач отримує статус стягувача.

Разом з тим слід зазначити, що заміна сторони виконавчого провадження відбувається на будь-якій стадії судового процесу, тоді як виконавче провадження - це його завершальна стадія. Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це зміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником.

Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс13) зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Заміна сторони виконавчого провадження відбувається на будь-якій стадії судового процесу, тоді як виконавче провадження це його завершальна стадія. Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це зміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям право попередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником.

Відповідно до положення ст. 14 ЦПК України рішення суду є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Враховуючи, що відповідно до Договору факторингу № 17 від 20 квітня 2015 року, який був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк», відбулося відступлення прав вимоиг за кредитним договором № 0 від 23 листопада 2006 року відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2, а заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги відносно боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, які є боржниками перед ПАТ «УкрСиббанк», суд вважає за можливе провести заміну сторони у виконавчому провадженні.

Керуючись ст. ст. 1, 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 14, 378 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 23 листопада 2006 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали або отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук