Справа № 447/2469/15 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/783/5806/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Бохонко Е.Р.,

З участю: представника позивачки адвоката - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 23 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 23 червня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду оскаржила позивачка ОСОБА_3

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, порушено норми процесуального права. Судом при вирішенні справи не взято до уваги всіх доказів поданих нею та пояснень свідків. Суд першої інстанції проігнорував те, що відповідач та його батьки давали неправдиві покази в судовому засіданні, про що свідчать розбіжності у їхніх показах та показах відповідача, який договорився до того, що у хаті відсутній ряд речей в тому числі тих, які він визнавав і про наявність яких говорили свідки. Свідки допитані в суді першої інстанції підтвердили, що ремонт хати був капітальним, а не косметичним. Просить скасувати рішення суду і ухвалити нове про задоволення позову.

Відповідач по справі ОСОБА_4 та його представник в судове засідання не з»явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, проте представили суду письмове заперечення на апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_3

Відповідно до ст.305 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги відповідача подане ним у письмовій формі, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони по справі колишнє подружжя, які перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2010 року. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 23 січня 2014 року шлюб між ними розірвано (а.с.7).

За час спільного подружнього життя сторонами набуто майно, яке згідно уточнених позовних вимог підлягає розподілу, а також понесено немалі витрати на ремонтні роботи.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На зазначене звертає увагу Пленум ВСУ в постанові №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Згідно уточнених позовних вимог позивачка просить залишити їй ? майна, вартість якого в загальній сумі становить 23 405, 89 грн. та повернути:

-пральну машинку «Siemens»- 1500,00грн.

-витяжку кухонну- 455,00 грн;

-телевізор «Samsun ( подарунок на весілля)- 3500,00 грн;

-бетонозмішувач- 1600,00 грн;

-супутникову антену- 800,00 грн.

-двері МДФ (вхідні) -4100,00 грн.

Позивачка просить стягнути з відповідача грошову компенсацію за частину майна, яке є невіддільним від будинку та становить 11 450,89 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд посилався на недоведеність позовних вимог ОСОБА_3

Колегія суддів вважає, що висновки суду не повністю відповідають обставинам справи.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо позовних вимог позивачки ОСОБА_3 та доводів апеляційної скарги про повернення компенсації в сумі 11 450,89 грн. за проведені ремонтні роботи у житловому будинку такі не підлягають задоволенню, оскільки власником житлового будинку у с. Розвадів вул. Біласа і Данилишина, 199 Миколаївського району Львівської області є інша особа, а саме ОСОБА_5 із якою у сторін по справі відсутня угода на проведення ремонтних робіт. Окрім цього, відповідо до ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивачкою не представлено доказів, які саме ремонтні роботи проведено та згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи, які затрати понесені на ці роботи.

Згідно статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Щодо позовних вимог в частині перерахованого спільно нажитого майна подружжя, колегія суддів вважає, що таке підлягає поділу. Вартість перерахованого майна становить 11 955 грн. Колегія суддів вважає за необхідне передати у власність позивачки ОСОБА_3 наступне майно: пральну машинку «Siemens» вартістю 1500 грн. та телевізор «Samsung» вартістю 3500 грн.- всього майна на суму 5000 грн.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги пояснення відповідача ОСОБА_4 про те, що телевізор «Samsung» подарований на весілля його хресною, а відтак є його особистим майном, оскільки згідно вимог Сімейного кодексу України та звичаїв народу подарунок на весілля дарується молодятам, які створюють нову сім»ю, а відтак телевізор є спільним майном подружжя. Інших доказів відповідачем не представлено.

Щодо заперечень відповідача в частині приналежності бетонозмішувача до спільного майна подружжя, оскільки частину грошей, а саме 1000 грн. на його купівлю дав його дід спростовується тим, що гроші були дані дідом на придбання речі, яка потрібна для сім»ї, тобто в інтересах молодої сім»ї, а відтак бетонозмішувач є спільним майном подружжя та підлягає поділу.

Решту спільно нажитого майна, а саме: витяжку кухонну, бетонозмішувач, супутникову антену, двері МДФ ( вхідні)- всього на суму 8 955 грн. залишити у власності відповідача.

Враховуючи те, що частка майна відповідача перевищує у своїй вартості частку майна позивачки, колегія суддів вважає за необхідне стягнути різницю у вартості як компенсацію із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3, що становить 227,50 грн..

Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно статті 84 ЦПК України витрати понесені на правову допомогу несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Так як позов позивачки ОСОБА_3 задоволений частково, витрати на правову допомогу підлягають задоволенню частково- пропорційно до задоволених вимог.

Відповідно до статті 309 ч.1 п.п. 3,4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 .2, 309 ч.1 п.п.3,4, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 23 червня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Провести розподіл спільно нажитого майна подружжя.

Зобов»язати ОСОБА_4 передати ОСОБА_3 пральну машинку «Siemens» вартістю 1500 грн. та телевізор «Samsung» вартістю 3500 грн. , а всього майна на суму 5000 грн.

Решту спільно нажитого майна залишити відповідачу ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 227 грн.50 коп. компенсації за перевищення вартості майна, що залишилась у його власності.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 судові витрати по справі в сумі 1023 грн.20 коп. за сплату судового збору та 5500 грн. за надання правової допомоги.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Ю.Р. Мікуш

Судді А.В. Ніткевич

ОСОБА_6