Єдиний унікальний номер 741/98/16
Провадження № 2/741/111/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 03 березня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» (далі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 11 квітня 2013 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір (далі Договір), на підставі якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 100 000 грн. Відповідно до договору відповідач повинна щомісячно погашати суму заборгованості за кредитом та сплачувати проценти за його користування. Відповідач гроші отримала, але зобовязання щодо повернення кредиту не виконує, а тому Банк просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту на загальну суму 168 188,81 грн. та сплачений судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не зявився, на адресу суду направив заяву, в якій зазначив, що Банк заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просив справу розглядати без участі представника Банку.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд проводить заочний розгляд справи в відсутності сторін за наявними у справі доказами, оскільки представник позивача не заперечував проти такого розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2013 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R0B, за яким Банк зобовязався надати відповідачу грошові кошти у користування (кредит) в сумі 100 000 грн. під 24% річних, а відповідач зобовязалася прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням та повернути кредит в строк до 11 квітня 2017 року, а також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, відповідно до умов договору, що підтверджується його копією (а.с. 11-13).

Пунктами 2, 6.1 кредитного договору встановлено, що підписанням цього договору відповідач підтвердив своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ БАНК», з якими він ознайомився, погодився та зобовязався виконувати, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у встановлений строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу

В судовому засіданні встановлено, що Банк виконав взяті на себе зобовязання у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти в сумі 100 000 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № 10757 від 11 квітня 2013 року (а.с. 25). ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобовязання, передбачені Договором, щодо повернення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 6), станом на 25 грудня 2015 року загальна заборгованість відповідача за договором складає 168 188,81 грн., з якої: 74 009,36 грн. борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту, 15 817,07 грн. борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням 3% річних, нарахованих в звязку з порушенням зобовязань щодо сплати процентів, 41 480,13 грн. заборгованість по комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5% пені, нарахованих в звязку з порушенням зобовязань, 36 882,25 грн. пеня, нарахована у звязку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 7.3.2.1 Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ БАНК» передбачено, що Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених договором або чинним законодавством.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з відповідача підлягає стягненню сума боргу визначена Банком при зверненні до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду Банк сплатив судовий збір на загальну суму 2 522,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1).

Вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

На підставі ст.ст. 16, 526, 530, 610, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 88, 214, 215, 226, 228 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка/вулиця Пушкінська, 8/26, р/р 3001 в ПАТ «ВТБ БАНК», МФО 321767, ) заборгованість за кредитним договором № R0B від 11 квітня 2013 року станом на 25 грудня 2015 року в сумі 168 188 (сто шістдесят вісім тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 81 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 522 (дві тисячі пятсот двадцять дві) грн. 83 коп.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Киреєв