Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ
Справа № 711/8681/16-ц
Номер провадження2/711/2466/16
Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючий суддя: Дунаєв С.О.
при секретарі Нарадько Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 19.07.2014р. з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої завдано шкоди автомобілю НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2. МТСБУ здійснило виплату відшкодування завданої ОСОБА_2 шкоди в розмірі 8334,90грн. Крім того, для визначення розміру матеріальних збитків позивачем були понесені витрати з оплати послуг аварійного комісара в розмірі 820грн. Оскільки ДТП сталося з вини відповідача, то позивач вимагає стягнути з відповідача на його користь зазначену суму коштів в розмірі 9154,90грн та 1378грн, в якості відшкодування судових витрат.
В судове засідання сторони не зявились, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності №164 від 28.12.2015р. надала суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить суд розглянути справу без її участі та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку /а.с.27/.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судовий виклик направлявся відповідачеві за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресату за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції за поштовим повідомленням, що в контексті положень ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ч.5 ст.74 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідачів належним чином. Таким чином, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з'явився у судові засідання 29.11.2016р. та 20.12.2016р. без поважних причин.
Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
19.07.2014р. близько 13год 00хв в біля будинку №242 по вул. Гоголя в м. Черкаси сталося ДТП за участю транспортних засобів ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, та Вольксваген, д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2. ДТП трапилося з вини ОСОБА_1. Зазначені обставини підтверджуються постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.08.2014р. /а.с.6/.
Легковий автомобіль НОМЕР_1, належить ОСОБА_2 /а.с.39/.
Відповідач на момент вчинення ДТП не мав чинного полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у зв'язку з чим ОСОБА_2 23.07.2014р. звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП /а.с.33/.
Наказом МТСБУ від 10.10.2014р. №5140 прийнято рішення про виплату ОСОБА_2 на відшкодування шкоди суму коштів в розмірі 8334,90грн /а.с.9/, які фактично перераховані на користь останнього 21.10.2014р., що підтверджується відповідним платіжним дорученням /а.с.11/.
14.10.2014р. на адресу відповідача позивачем надіслано листа з вимогою сплатити суму коштів в розмірі 9154,90грн, в якості компенсації витрат МТСБУ, повязаних з оплатою відшкодування завданих ОСОБА_2 матеріальної шкоди /а.с.31/.
Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодовує позивачеві понесені ним витрати внаслідок відшкодування збитків завданих відповідачем в ДТП, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
Таким чином спір між сторонами виник з правовідносин про відшкодування шкоди і регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК) і Закону України від 01.07.2004р. №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV).
Статтею 21 Закону №1961-IV передбачено гарантії, відповідно до яких забезпечується обовязковість страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. До таких гарантій, зокрема, відноситься заборона експлуатації наземних транспортних засобів без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.
Згідно ст.39 Закону №1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.
Відповідно до пп.«а» п.41.1 ст.41 Закону №1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідач на дату ДТП не виконав вимог Закону №1961-IV та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у зв'язку з чим позивачем відшкодовано завдану внаслідок неправомірних дій відповідача шкоду.
Згідно ч.1 ст.1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до пп.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону №1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Отже, на підставі зазначених норм закону, враховуючи, що позивачем відшкодовано ОСОБА_2 збитки, завдані внаслідок пошкодження його транспортного засобу діями відповідача, в розмірі 8334,90грн, то позивач набув право вимоги до відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст.22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Судом встановлено, що розмір реальних збитків, завданих діями відповідача, складає 8334,90грн, був відшкодований позивачем, а отже в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Натомість, положення Закону №1961-IV не передбачають право МТСБУ на відшкодування за рахунок особи, яка є завдавачем шкоди, витрат повязаних із встановленням розміру збитків завданих внаслідок ДТП, а тому вимоги щодо відшкодування оплати послуг аварійного комісара в розмірі 820грн не підлягають задоволенню.
За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільно-процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1378грн. З огляду на принцип пропорційності відшкодування судових витрат частині позовних вимог, які підлягають задоволенню, то позивачеві має бути відшкодовано за рахунок відповідача судові витрати в розмірі 1254грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 10-12, 60, 88, 209, 212-215, 224 Цивільно-процесуального кодекс України, суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму коштів в розмірі 8334 (вісім тисяч триста тридцять чотири)гривні 90 (девяносто) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в якості відшкодування судових витрат 1254 (тисяча двісті пятдесят чотири)гривні 57 (пятдесят сім) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги чи заяви відповідача про його перегляд, якщо апеляційну скаргу чи заяву не було подано.

Головуючий: ОСОБА_4