Єдиний унікальний номер 229/4501/15-ц Номер провадження 22-ц/775/583/2016
Головуючий в I інстанції Гонтар А.Л.
Доповідач Новосьолова Г.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Новосьолової Г.Г.,

суддів: Мальованого Ю.М., Новосядлої В.М.

за участю секретарів Марченко Я.О., Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дружківського міського суду від 26 січня 2016 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державних виконавців міського відділу державної виконавчої служби Білоцірківського міськрайонного управління юстиції Київської області, відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області про визнання неправомірними розрахунки заборгованості по аліментам та зобов'язати здійснити розрахунок заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця, щодо визнання неправомірними дії старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Бабіна Р.Н. при складанні довідки розрахунку №в-21 від 25 травня 2015 року заборгованості по аліментам станом на 01 вересня 2015 року за виконавчим листом №2-686 від 04 березня 2008 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3, визнання неправомірними дії старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області Рудаченко І.Г. при складанні розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01 жовтня 2015 року за виконавчим листом №2-686 від 04 березня 2008 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 та зобов'язанні старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області Рудаченко І.Г. здійснити перерахунок заборгованості по аліментам відповідно до ст.195 Сімейного кодексу України, мотивуючи свої вимоги наступним.

04 березня 2008 року рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки з усіх видів доходу, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 лютого 2005 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі зазначеного рішення, судом першої інстанції видано виконавчий лист, який був пред'явлений до Ясинуватського міськрайонного управління юстиції, а виплата аліментів відбувалась шляхом відрахування аліментів із заробітної плати боржника, який працював у Комітеті по фізичної культурі та спорту Ясинуватської міської ради, остання сума сплачених аліментів у сумі 1334,35 гривень була стягнута із заробітної плати у червні 2014 року.

У зв'язку із зміною місця праці ОСОБА_3, виконавчий лист було направлено до ВДВС Білоцерківського МУЮ, але аліменти не стягувалися, ніяких постанов, відповідей на її заяви від виконавчої служби не отримувала.

В подальшому, також у зв'язку зі зміною місця праці, виконавчий лист було передано до Костянтинівського ВДВС, де вона також не отримувала аліменти.

Тому, має місце заборгованість зі сплати аліментів боржником за період з липня 2014 року по жовтень 2015 року.

З метою отримання письмового підтвердження факту та розміру заборгованості по аліментам, вона звернулась до державного виконавця Костянтинівського ВДВС із заявою про видачу розрахунку заборгованості.

20 листопада 2015 року вона отримала розрахунок заборгованості державного виконавця Костянтинівського ВДВС про заборгованість за період з 01 вересня 2015 року по 01 жовтня 2015 року яка, за розрахунками виконавця склала 2 836,95 гривень, проводячи розрахунок державний виконавець виходив з розрахунку Білоцерківського ВДВС, якій здійснений за період з 16 березня 2015 року по 01 вересня 2015 року.

Разом з тим, вона також отримала копію довідки - розрахунку по аліментам Білоцерківського ВДВС про заборгованість по аліментам станом на 01 вересня 2015 року склала у сумі 2 115,70 гривень, де наведений розрахунок заборгованості по аліментам за період зх. 16 березня 2015 року по серпень 2015 року включно.

Заявниця вважає, що розрахунки не відображають реальний розмір заборгованості по аліментам, оскільки не врахований значний період часу, за який вона не отримувала аліменти.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 26 січня 2016 року скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, заінтересована особа ОСОБА_3 - залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції розглянув скаргу не повно та всебічно, в ухвалі суду зазначено, що нею не було надано відомостей про те, де знаходився виконавчий лист за період з 01 серпня 2014 року по 16 березня 2015 року, але в скарзі було зазначено, що він знаходився в Ясинуватському ВДВС, де перебував на початку проведення АТО в Донецькій області, а тому у неї не було можливості забрати його. Тільки після підписання 12 лютого 2015 року «Мінських угод» та встановлення «режиму тиші» вона його забрала та направила на виконання до Костянтинівського ВДВС, при направленні до виконавчої служби виконавчого листа нею було подано окрему заяву з проханням надати довідку про заборгованість за спірний період і до заяви були додані звіти про відрахування аліментів з попереднього місця праці. Відповідно до п.7.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02 квітня 2012 року, зазначено, що державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен розрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилась після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Тобто, закон не прив'язує період розрахунку державного виконавця до часу перебування виконавчого документу у певному ВДВС. Закон визначає обов'язок державного виконавця за заявою стягувача надати розрахунок за весь період виконання рішення, а не за якусь його частину, як помилково здійснено виконавцем у даній справі.

Що стосується розрахунку заборгованості наданим державним виконавцем ВДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, судом не прийнято до уваги, що розрахунок заборгованості зроблено виходячи з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не з ? частки заробітку платника аліментів, хоча в період часу з грудня 2014 року по серпень 2015 року боржник був офіційно працевлаштований в Дитячому дошкільному закладі «Малятко» м. Біла Церква про що, був повідомлений державний виконавець, як у телефонному режимі, так і письмово, але за час перебування виконавчого листа в ВДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції з 14 квітня 2015 року по вересень 2015 року не було вжито заходів для виконання рішення суду, аліменти не виплачувалися.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином про що свідчать телефонограми в матеріалах справи, які зареєстровані у журналі телефонограм за №1555, 1556 (а.с.197-198).

До апеляційного суду від заявниці ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с.192).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з постановленням нової ухвали з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця виходив з вимог ст. ст. 383 ЦПК України, ст..ст. 17, 19, 49 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначив, що ОСОБА_1 не надала суду відомостей про те, де знаходився виконавчий лист в період з 01 серпня 2014 року по 16 березня 2015 року, заборгованість по аліментам нарахована з часу її звернення до ВДВС Костянтинівського МРУЮ в Донецької області, а тому суд не вбачає порушення законодавства в діях державних виконавців, оскільки розрахунки заборгованості були зроблені правомірно.

Але, з таким висновком суду погодитися не можливо.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 387 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У ч.1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Відповідно до п.26 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами статті 74 Закону про виконавче провадження, відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року N 146 (з наступними змінами) "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості.

Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

Згідно із ч.2 ст.195 СК України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує.

Згідно із ч.3 ст.195 СК України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

З матеріалів справи вбачається наступне.

04 березня 2008 року рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки з усіх видів доходу, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 лютого 2005 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.41)

Відповідно до свідоцтва про шлюб, ОСОБА_1, 03 червня 2014 року зареєструвала шлюб та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.4).

Виданий виконавчий лист Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області №2-696 від 04 березня 2008 року перебував на виконанні в відділі ДВС Ясинуватського міськрайонного управління юстиції (а.с.6).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, 29 жовтня 2012 року постановою державного виконавця Задоянчук О.В. органу державної виконавчої служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції (ВП №35103243) було відкрите провадження за виконавчим листом виданим 04 березня 2008 року Ясинуватським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, 2003 року народження у розмірі ? частки. Тривалий час з 29 жовтня 2012 року по 18 лютого 2013 року виконавчий лист знаходився на виконані у зазначеному ВДВС, про що свідчать постанови з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (а.с.81-101).

16 березня 2015 року постановою заступника начальника ВДВС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Погореловою О.В. (ВП №46892486) було відкрите провадження за виконавчим листом виданим 04 березня 2008 року Ясинувтським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, 2003 року народження у розмірі ? частки.

Апеляційним судом були досліджені ксерокопії матеріалів виконавчого провадження надісланих ВДВС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції, з яких вбачається наступне.

16 березня 2015 року заявниця ОСОБА_1 звернулась з письмовою заявою до ВДВС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції про прийняття виконавчого листа виданого Ясинуватським міськрайонним судом 04 березня 2008 року про стягнення з боржника ОСОБА_3 аліментів, оскільки він мешкає у м. Костянтинівка (а.с.167).

16 березня 2015 року заявниця ОСОБА_1 звернулась з письмовою заявою до ВДВС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції та просила надати довідку про заборгованість по аліментам за період з серпня 2014 року по лютий 2015 року (а.с.172).

Також, заявницею були надані звіти про здійснення відрахувань та виплат Комітетом по фізичної культурі та спорту Ясинуватської міської ради з ОСОБА_3, згідно постанови державного виконавця органу державної виконавчої служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції від 14 листопада 2012 року (ВП №35103243), щомісячно аліментів з його заробітної плати за період з 01 березня 2012 року по 30 червня 2014 року (а.с.7-10).

Звертаючись із запереченнями на апеляційну скаргу, ВДВС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції, посилалось на п.2 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», зазначало, що у заяві стягувачки було вказано, що боржник мешкає у м. Костянтинівка, заборгованість по аліментам у заяві вказана не була, проте надавши копії звітів про здійснення відрахування та виплат боржника за період з 01 вересня 2012 року по 01 липня 2014 року, не вказала з якою метою надані ці довідки. Відмітка у виконавчому листі про утримання аліментів була відсутня.

Відповідно до ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Згідно вимог ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Але, в супереч ч.4 ст.74 цього Закону, державним виконавцем заборгованість не була нарахована.

26 березня 2015 року постановою заступника начальника ВДВС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Погореловою О.В. закінчено виконавче провадження відповідно до вимог п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що боржник працює в Управлінні освіти і науки Білоцерківської міської ради, та зазначено, що заборгованість по аліментам починається з 16 березня 2015 року (а.с.199-205).

15 квітня 2015 року постановою старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Бабіним Р.М. (ВП №47258536) відкрите виконавче провадження за вищезазначеним виконавчим листом.

Апеляційним судом були досліджені ксерокопії матеріалів виконавчого провадження надісланих ВДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, з яких вбачається наступне.

Виданий виконавчий лист Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області №2-696 від 04 березня 2008 року перебував на виконанні в відділі Білоцерківського міськрайонного управління юстиції з березня 2015 року по серпень 20015 року та згідно довідки - розрахунку по аліментам була нарахована заборгованість за 2015 рік:

- березень нараховано 186,70 гривень, заборгованість 186,70 гривень

- квітень нараховано 385,80 гривень, заборгованість 572,50 гривень

- травень нараховано 385,80 гривень, заборгованість 958,30 гривень

- червень нараховано 385,80 гривень, заборгованість 1344,10 гривень

- липень нараховано 385,80 гривень, заборгованість 1729,90 гривень

- серпень нараховано 385,80 гривень, заборгованість 2115,70 гривень.

Станом на 01 вересня 2015 року заборгованість становить 2 115,70 гривень (а.с.11).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет за 2015 рік», установлено у 2015 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 вересня - 1455 гривень.

Отже, державний виконавець нараховував заборгованість по аліментам, виходячи з 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1).

В той час, як виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_3 знаходився на виконанні у ВДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, боржник відповідно до довідки Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради працював в дошкільному навчальному закладі №21 «Малятко» в період з 15 грудня 2014 року по 31 серпня 2015 року, форма працевлаштування основна, займав посаду інструктор з фізкультури та щомісячно отримував заробітну плату, з якої аліменти не відраховувалися:

- грудень 2014 року, нарахована заробітна плата у сумі 723,02 гривень, податок з доходів 104,55 гривень,

- січень 2015 року, нарахована заробітна плата у сумі 1279,20 гривень, податок з доходів 184,97 гривень,

- лютий 2015 року, нарахована заробітна плата у сумі 1279,20 гривень, податок з доходів 184,97 гривень,

- березень 2015 року, нарахована заробітна плата у сумі 1307,52 гривень, податок з доходів 189,07 гривень,

- квітень 2015 року, нарахована заробітна плата у сумі 1357,76 гривень, податок з доходів 196,33 гривень,

- травень 2015 року, нарахована заробітна плата у сумі 1464,64 гривень, податок з доходів 211,79 гривень,

- червень 2015 року, нарахована заробітна плата у сумі 2564,44 гривень, податок з доходів 370,82 гривень,

- липень 2015 року, нарахована заробітна плата у сумі 1556,29 гривень, податок з доходів 225,04 гривень,

- серпень 2015 року, нарахована заробітна плата у сумі 831,90 гривень, податок з доходів 120,29 гривень (а.с.193).

29 вересня 2015 року постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження, відповідно до вимог п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що боржник звільнився з ДНЗ №21 «Малятко» 31 серпня 2015 року, та згідно заяви стягувача боржник працює в загальноосвітній школі №6 м. Костянтинівка Донецької області. Заборгованість станом на 01 вересня 2015 року становить 2 115,70 гривень (а.с.76-82).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 12 жовтня 2015 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Рудаченко І.Г. (ВП 48992137) відкрите виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення аліментів з ОСОБА_3

Згідно проведеного старшим державним виконавцем ВДВС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Рудаченко І.Г. розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_3 за виконавчим листом №2-686 від 04 березня 2008 року станом на 01 вересня 2015 року складав 2 115,70 гривень (відмітка з ВДВС Білоцерківського МУЮ) борг станом на 01 жовтня 2015 року складає 2 836,95 гривень: вересень 721,25 гривень. (а.с.83-87).

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні скарги не перевірив та не дав належної правової оцінки обставинам справи, а тому апеляційний суд вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення скарги ОСОБА_1 на дії державних виконавців міського відділу державної виконавчої служби Білоцірківського міськрайонного управління юстиції Київської області, відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області про визнання неправомірними розрахунки заборгованості по аліментам та зобов'язати здійснити розрахунок заборгованості.

Виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону вбачається, що у період часу, коли виникла заборгованість по аліментах, а саме з серпня 2014 року і по 15 грудня 2014 року ОСОБА_3 не працював, а тому у відповідності до ч.3 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість по аліментах повинна була обчислюватись виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а за період з 15 грудня 2014 року по серпень 2015 року по 31 серпня 2015 відповідно до ч.2 ст.195 Сімейного кодексу, виходячи із заробітку (доходу), який він одержував.

Згідно п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 312,315 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дружківського міського суду від 26 січня 2016 року скасувати.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Бабіна Р.Н. при складанні довідки розрахунку №в-21 від 25 травня 2015 року заборгованості по аліментам станом на 01 вересня 2015 року за виконавчим листом №2-686 від 04 березня 2008 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області Рудаченко І.Г. при складанні розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01 жовтня 2015 року за виконавчим листом №2-686 від 04 березня 2008 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3.

Зобов'язати старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області Рудаченко І.Г. здійснити перерахунок заборгованості по аліментам за період з липня 2014 року по 15 грудня 2014 року виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості відповідно до вимог ч.3 ст.195 Сімейного кодексу, а з 15 грудня 2014 року по 31 серпня 2015 відповідно до ч.2 ст.195 Сімейного кодексу, виходячи із заробітку (доходу), який він одержував.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: