Справа № 182/8488/15-ц
Провадження № 2/0182/833/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.04.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів на навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення від сплати аліментів на навчання, посилаючись на наступні обставини.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.05.2014 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на час навчання сина ОСОБА_5 на період його навчання у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.04.2014 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2017 року. Про ухвалене судом заочне рішення дізнався лише в серпні 2015 року, коли почали відраховувати з його пенсії аліменти на утримання повнолітнього сина. 29.07.2014 року він отримав побутову травму, а саме роздробив тазостегновий суглоб. Після чого тривалий час перебував в лікарні, оскільки його стан періодично погіршувався. На даний час його лікування триває і період лікування буде дуже тривалим, про що свідчать консультативні висновки, згідно з якими в подальшому йому буде необхідно ендопротезування, яке коштує близько 77 000 грн. Тому його лікування потребує значних матеріальних коштів, яких в нього не вистачає. Починаючи з червня 2014 року і по сьогоднішній день ними були потрачені всі заощадження, які були накопичені до травми. Наказом № 321 від 10.08.2015 року він був звільнений з ПАТ „Нікопольський завод феросплавів", у зв"язку з виходом на пенсію по інвалідності. Крім його пенсії та мінімальної заробітної плати його дружини інших доходів він не має. Ніякої допомоги від держави не отримує. До цього часу він завжди надавав допомогу своїм дітям, офіційно сплачував аліменти на їх утримання, й допомагав неофіційно, чим міг. Нажаль, на сьогоднішній день допомога потрібна йому. Стягнення з нього аліментів на повнолітнього сина ставить його самого у дуже скрутне становище та загрожує подальшому продовженню лікування. Тому звернувся до суду і просить звільнити його від сплати аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання.

В судовому засіданні представник позивача позов свого довірителя підтримав. Суду пояснив, що його довіритель не оскаржував заочне рішення суду, бо сподівався, що після кількох операцій хвороба відступить. Але вона все прогресує й прогресує. Його довірителя зараз звільнено з роботи через те, що з-за травми він отримав 2 групу інвалідності і не може працювати. Раніше, коли він був здоровий, завжди вчасно сплачував аліменти і допомагав своєму сину матеріально й на одяг, й навчання. Зараз його довіритель отримує лише пенсію по інвалідності, яка йде на лікування. Дружина, хоч й рахується приватним підприємцем, доходу не має взагалі. Тому його довіритель просто не в змозі сплачувати ще й на утримання свого повнолітнього сина і просить звільнити його від сплати аліментів.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Суду пояснив, що представник відповідача неправильно розуміє ст.199 СК України. Те, що позивач захворів, не є підставою для припинення стягнення з нього аліментів. Тим більше, що його син теж хворіє. В нього грижа хребта. Крім того, син сторін проживає в іншому місті і потребує значної матеріальної допомоги.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і узв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як встановлено в судовому засіданні, з позивача на утримання сина ОСОБА_5 заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку та доходів щомісячно на період його навчання (а.с.6). 29.07.2014 року позивач отримав побутову травму, а саме роздробив тазостегновий суглоб. Після чого тривалий час перебував в лікарні, оскільки його стан періодично погіршувався. На даний час лікування позивача триває, про що свідчать консультативні висновки, згідно з якими в подальшому позивачу буде необхідно ендопротезування (а.с.9-19, 21, 41-42). 10.07.2016 року позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності (а.с.20). Наказом № 321 від 10.08.2015 року позивач був звільнений з ПАТ „Нікопольський завод феросплавів", у зв"язку з виходом на пенсію по інвалідності (а.с.22). Жодної допомоги від держави позивач не отримує.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Керуючись ст.3, 10, 15, 57, 58, 60, 212, п.7 ст.214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Звільнити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від сплати аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_4 на час навчання сина ОСОБА_5, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал