Справа № 465/6115/12 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/783/332/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Жукровської Х.І.

та з участю представника ЛКП «Південне» Єсип І.О.,

ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства «Південне» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Львівського комунального підприємства «Південне» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом Львівського комунального підприємства «Південне» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, -

встановила:

Позивач звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача 15000 грн. відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 6000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог покликалась на те, що вона проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Її помешкання перебуває на балансі та обслуговуванні ЛКП «Південне», до керівництва якого вона неодноразово зверталася із проханням провести ремонт даху та водостічних труб, які перебувають у неналежному стані, внаслідок чого її помешкання було неодноразово затоплено. Зрештою, відповідачем було проведено ремонт даху та труб, однак такий зроблено неякісно, внаслідок чого з 04.06.2012 р. на 05.06.2012 р.; з 12.06.2012 р. на 13.06.2012 р. її квартиру знову було затоплено дощовою водою, про що відповідачем було складено відповідні акти. Внаслідок неналежного ремонту даху і труб її будинку, постійних затоплень її квартирі завдано значної шкоди. Вказує, що постійно належним чином та у повному розмірі сплачує комунальні послуги відповідачу, який у свою чергу неналежно виконує свої обов»язки щодо утримання будинку, на неодноразові звернення провести якісний ремонт, керівництво відповідача не реагує. Самостійно відремонтувати дах та стічні труби позивач немає можливості, оскільки не працює, є пенсіонеркою. Більше того, керівництво відповідача на її прохання провести вказані ремонтні дії відповідало грубо, нецензурною лайкою, внаслідок чого вона зазнавала сердечних приступів та моральних страждань. На підставі викладеного просила задовольнити позов.

Представник відповідача звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, яка в подальшому була уточнена, та просив стягнути у солідарному порядку із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ЛКП «Південне» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 4260,33 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову покликався на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мешкають у будинку, який обслуговується ЛКП «Південне» та споживають комунальні послуги, які надаються відповідачем.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково.

Стягнуто з Львівського комунального підприємства «Південне» на користь ОСОБА_3 2006 грн. майнової шкоди.

Стягнуто з Львівського комунального підприємства «Південне» на користь ОСОБА_6 200 грн. за проведення судової експертизи.

Стягнуто з Львівського комунального підприємства «Південне» на користь ОСОБА_6 6000 грн. компенсації моральної шкоди.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішення суду оскаржило ЛКП «Південне».

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення керувався висновком експертизи №15/05 від 15.05.2013 року, в якому не зазначено причини залиття квартири АДРЕСА_1, конкретно не вказано, що залиття відбулось з вини ЛКП. Під час розгляду справи, позивачка не довела факту заподіяння їй моральної шкоди. Крім того, апелянт не погоджується із тим, що судом було відмовлено у задоволенні зустрічного позову, оскільки відповідачем доведено факт надання житлово-комунальних послуг, а позивачі від таких не відмовились та користувались ними. Вказує, що відмова від укладення договору не звільняє ОСОБА_3 від обов'язку оплачувати житлово-комунальні послуги. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно із ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.

Як вірно установлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 яка належить їм на праві власності (а.с.7 т.1). Вказаний будинок перебуває на балансі ЛКП «Південне», яке є виконавцем житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірною дією чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Районним судом установлено, що у зв»язку із сильними опадами у період з 04.06.2012 року по 05.06.2012 року та з 12.06.2012 року по 13.06.2012 року відбулося залиття приміщень кухні, коридору, ванної кімнати, кімнати та кладової квартири АДРЕСА_1 що стверджується комісійними актами ЛКП «Південне» від 07.06.2012 року та 02.07.2012 року. Залиття сталося внаслідок пошкодження дощової каналізації над квартирою № 34 (а.с. 10,11 т.1).

Виявлені пошкодження внаслідок залиття квартири позивачки зафіксовано у звіті про оцінку розміру відшкодування збитків ПП «ЕкспертМАШ», відповідно до якого вартість відшкодування збитків при пошкодженні квартири з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу станом на 15.05.2013 року становить 2 006,00 грн. (а.с.27-39 т. 1). На спростування вищезазначеного звіту відповідачем ЛКП «Південне» не надано жодних належних і допустимих доказів.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України районним судом було роз»яснено відповідачам права та обов»язки, попереджено їх про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 06.03.2015 року за клопотанням ЛКП «Південне» була призначена будівельно-технічна експертиза для визначення обсягу пошкоджень спричинених залиттям квартири, причини утворення пошкоджень та вартості відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 (а.с.168 т.2). Проте ухвала суду залишена без виконання у зв»язку з відсутністю оплати, яка була покладена на відповідача -ЛКП «Південне».

Враховуючи наведене, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, районний суд прийшов до правильного висновку про те, що залиття квартири позивачки сталося з вини відповідача, а відтак на її користь слід стягнути вартість відшкодування збитків у розмірі 2 006,00 грн.

Суд також прийшов до вірного висновку про задоволення позовної вимоги ОСОБА_3 відносно стягнення моральної шкоди, оскільки така була їй завдана, та визначив розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, їх тривалості, виходячи з засад розумності та виваженості. Вищенаведене відповідає п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Рішення суду в частині задоволення первісного позову ОСОБА_3 відповідає матеріалам справи, доказам, нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду в цій частині, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ЛКП «Південне» про стягнення з відповідачів заборгованості на надані житлово-комунальні послуги, районний суд виходив з відсутності між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг та недоведеності самого факту наявності заборгованості.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна з таких підстав.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-ІУ від 24.06.2004 року) передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої ст.20 цього Закону обов»язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом першим частини третьої ст. 20 Закону № 1875-ІУ від 24.06.2004 року передбачений обов»язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов»язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Судом установлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_5 користуються послугами, які надаються ЛКП «Південне», однак не систематично сплачують за це кошти, в результаті чого, у них за період з 01.05.2011 року по 26.05.2014 року утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 4 260,33 грн., а саме: по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1942,80 грн. та за послуги з теплопостачання у розмірі 2 317,53 грн., що стверджується розрахунком заборгованості, який не спростовано відповідачами (а.с.100, 101 т.1).

Нарахування оплати за комунальні послуги проведено ЛКП «Південне» на підставі встановлених тарифів, що визнали представники сторін у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Усупереч ст.10.60 ЦПК України відповідачі не надали доказів про невиконання комунальним підприємством своїх обов»язків з надання житлово-комунальних послуг чи про надання послуг неналежної якості.

Судом також установлено, що ЛКП «Південне» пропонувало укласти договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та про надання послуг з централізованого опалення, від чого відповідачка ОСОБА_3 відмовилася.

Проте відмова ОСОБА_3 укладати договори про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території, про надання послуг з централізованого опалення не є підставою для звільнення її від оплати за послуги, які фактично надавалися позивачем.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ЛКП «Південне», як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України у зв»язку із задоволенням зустрічного позову з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 57,35 грн. з кожного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою за первісним позовом не було сплачено судовий збір при поданні позовної заяви. Відтак з ЛКП «Південне» слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 321,90 грн.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Південне» задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2015 року скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Львівського комунального підприємства «Південне» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та ухвалити нове рішення.

Стягнути з солідарно ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь Львівського комунального підприємства «Південне» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 4260,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь Львівського комунального підприємства «Південне» по 57,35 грн. судового збору.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Південне» в дохід держави 321,90 грн. судового збору.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий М.М.Шандра

Судді: Л.Б.Струс

Н.Л.Шумська