УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Гримич М.К., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Чернівецького обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про дострокове стягнення боргу за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 21 січня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року позивач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 солідарно заборгованість за кредитним договором від 29 липня 2008 року у розмірі 400 796,85 грн, з яких тіло кредиту - 142 500 грн, проценти - 140 696,80 грн, пеня - 117 600,05 грн.

Позов мотивовано тим, що 29 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Ощадбанк», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 150 000 грн строком до 28 липня 2013 року зі сплатою 26 % річних за користування грошовими коштами. 29 липня 2008 року у забезпечення виконання кредитного договору між банком, боржником і ОСОБА_5 укладено договір поруки. 29 липня 2008 року у забезпечення виконання кредитного договору укладено договір поруки між банком, боржником і ОСОБА_6 Оскільки позичальник, в порушення умов кредитного договору, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим, виникла заборгованість, яка у добровільному порядку погашена не була.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 10 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 21 січня 2016 року, позов задоволено частково. Стягнуто солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 386 550,55 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 386 550,55 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_6, не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 липня 2008 року між ВАТ «Ощадбанк», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 150 000 грн строком до 28 липня 2013 року зі сплатою 26 % річних за користування грошовими коштами.

У забезпечення виконання кредитного договору 29 липня 2008 року між банком, боржником і ОСОБА_5 укладено договір поруки № 1854.

У забезпечення виконання кредитного договору 29 липня 2008 року між банком, боржником і ОСОБА_6 укладено договір поруки № 1855.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» № 1144 від 24 грудня 2014 року розмір заборгованості за кредитним договором від 29 липня 2008 року становить 387 867,05 грн, з яких основна сума боргу - 142 500 грн, прострочені проценти - 142 114,28 грн, пеня - 103 252,77 грн.

Заявою від 6 лютого 2009 року, поданою через приватного нотаріуса Хоменко М.О., боржник та поручитель ОСОБА_6 були повідомлені про обов'язок протягом 30 днів погасити кредит та прострочену заборгованість у повному розмірі, яка за своїм змістом є вимогою про дострокове виконання зобов'язань щодо повернення кредиту.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що з урахування висновку судово-економічної експертизи СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» № 1144 від 24 грудня 2014 року, а також списання банком 1 316,50 грн із рахунку боржника ОСОБА_4, загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 386 550,55 грн. Із урахуванням змісту кредитного договору, договорів поруки та встановлених рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 січня 2013 року обставин про те, що порука з ОСОБА_6 не припинилась і є дійсною, суди дійшли вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника та поручителів заборгованості за кредитним договором, як солідарних боржників.

Суд апеляційної інстанції, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду при новому розгляді справи, надав належну оцінку обставинам щодо строку дії договору поруки № 1855 від 29 липня 2008 року, які було встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 січня 2013 року, яке набрало законної сили та врахував, що ці обставини мають преюдиційне значення та не підлягають повторному доказуванню відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі, були предметом перевірки апеляційним судом та обґрунтовано відхилені.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
М.К. Гримич
І.М. Фаловська