Яготинський районний суд Київської області
ун. № 382/2403/15-ц
пр. № 2/382/47/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( з а о ч н е )

29 лютого 2016 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Бурзель Ю.В.,

за участю секретаря Нікішина П.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Яготині Київської області справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Київська м'ясна технологічна компанія" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року товариства з обмеженою відповідальністю "Київська м'ясна технологічна компанія" (далі ТОВ "Київська м'ясна технологічна компанія") звернулось до суду з вказаним позовом.

Зазначало, що ОСОБА_2 працював водієм-експедитором в ТОВ "Київська м'ясна технологічна компанія" з 01 липня 2014 року по 04 березня 2015 року.

Для виконання трудових обовязків за ОСОБА_2 був закріплений транспортний засіб марки ISUZU, модель NQR 71Р, 2006 року випуску, колір - білий, номер шасі (кузова, рами) JAAN1R70P57100837 Y7BN1R71P6B000092, тип - вантажний фургон ізотермічний-с, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ААС891686 та переданий за актом приймання-передачі транспортного засобу від 01 липня 2014 року.

01 липня 2014 року між ОСОБА_2 і товариством було укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

У подальшому позивачу стало відомо, що автомобіль, який був переданий ОСОБА_2, пошкоджено. За даним фактом проведено службове розслідування. Під час службового розслідування встановлено, що в результаті експлуатації автомобіля ОСОБА_2Ж транспортний засіб був пошкоджений, а саме: тріщина на лобовому склі, пошкоджена передня панель кабіни, пошкоджений радіатор пічки, пошкоджений передній номерний знак, пошкоджена решітка радіатора, порушена геометрія кабіни, пошкоджена внутрішня панель кабіни (під торпедою). Подальша експлуатація автомобіля неможлива, потрібен ремонт та заміна кабіни.

Посилаючись на те, що між товариством і ОСОБА_2 укладено договір про повну матеріальну відповідальність, ОСОБА_2 було пошкоджено закріплений за ним автомобіль, ремонт автомобіля він не здійснив, ТОВ "Київська м'ясна технологічна компанія" відремонтувало автомобіль за власні кошти, вартість ремонту та заміни деталей складає 45 935 грн., просило стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 45935 грн. та судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Також пояснив, що автомобілі на підприємстві застраховані згідно ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», під час службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_2 12 січня 2015 року в`їхав в належний цьому ж товариству автомобіль під керування водія ОСОБА_3, який їхав попереду. Працівників ДАІ на місце ДТП викликали, однак не дочекались їх. Вважав, що справу можна розглянути на підставі наявних доказів, не зважаючи на клопотання ГО «Асоціація учасників АТО» про відкладення, оскільки відповідач перебуває у зоні АТО.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. Належних доказів перебування ОСОБА_2 у АТО до суду надано не було, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наданих доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків.

Установлено, що згідно наказу № 9/к від 01 липня 2014 року ОСОБА_2 був прийнятий на посаду водія-експедитора в ТОВ "Київська м'ясна технологічна компанія".

Для виконання трудових обовязків за ОСОБА_2 відповідно до наказу № 2 від 01 жовтня 2014 року був закріплений транспортний засіб марки ISUZU, модель NQR 71Р, 2006 року випуску, колір - білий, номер шасі (кузова, рами) JAAN1R70P57100837 Y7BN1R71P6B000092, тип - вантажний фургон ізотермічний-с, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ААС891686. Також цим наказом було доведено до відома водіїв, що вони несуть матеріальну відповідальність за пошкодження автомобіля, яке сталося з їх вини.

Вказаний транспортний засіб переданий ОСОБА_2 згідно акту приймання-передачі транспортного засобу від 01 липня 2014 року. У зазначеному акті ОСОБА_2 вказав про наявність пошкоджень на автомобілі.

01 липня 2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ "Київська м'ясна технологічна компанія" укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

Після того, як ТОВ "Київська м'ясна технологічна компанія" стало відомо, що автомобіль марки ISUZU, реєстраційний номер НОМЕР_1, пошкоджено, по даному факту на підставі наказу директора № 15/01-1 від 15 січня 2015 року було проведено службове розслідування, для здійснення якого наказом від 15 січня 2015 року було створено відповідну комісію.

Під час службового розслідування комісією в складі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 встановлено, що в результаті експлуатації автомобіля марки ISUZU, модель NQR 71Р, реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 транспортний засіб був пошкоджений, а саме: тріщина на лобовому склі, пошкоджена передня панель кабіни, пошкоджений радіатор пічки, пошкоджений передній номерний знак, пошкоджена решітка радіатора, порушена геометрія кабіни, пошкоджена внутрішня панель кабіни (під торпедою), подальша експлуатація автомобіля неможлива, потрібен ремонт та заміна кабіни, про що складено акт від 16 січня 2016 року.

Наказом від 04 березня 2015 року ОСОБА_2 звільнений з роботи з посади водія-експедитора з 04 березня 2015 року на підставі ч. 4 ст. 40 КЗпП України.

ТОВ "Київська м'ясна технологічна компанія" відремонтувало автомобіль за власні кошти. Згідно з актом здачі-приймання виконаних робіт від 30 березня 2015 року та видаткової накладної № 172 від 30 березня 2015 року вартість ремонту та заміни деталей становить 45 935 грн.

Разом із тим ТОВ "Київська м'ясна технологічна компанія" користувалась вказаним автомобілем на підставі договору оренди від 19 липня 2014 року.

За змістом ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Таким чином необхідними передумовами для покладення на працівника повної матеріальної відповідальності за шкоду, завдану з вини працівника, є наявність договору про повну матеріальну відповідальність та належність працівника до категорії таких, з якими може бути укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

Відповідно до розділу І Переліку професій та робіт, що займаються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності цінностей, переданих їм для зберігання, продажу (відпуску), перевезення чи застосування в процесі виробництва, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 року №447/24, посада експедитора з перевезення вантажів є такою, яка передбачає можливість укладення договору про повну матеріальну відповідальність з особою, яка її займає.

Однак, на думку суду, ОСОБА_2 може нести повну матеріальну відповідальність лише як експедитор, тобто за незабезпечення схоронності цінностей, переданих йому для перевезення, а не як водій за незабезпечення схоронності автомобіля.

Крім того, будь-яка матеріальна відповідальність ОСОБА_2 за пошкодження закріпленого за ним автомобіля можлива лише за наявності вини працівника. Разом із тим, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач не надав належних і допустимих доказів вини ОСОБА_2 у пошкодженні закріпленого за ним автомобіля. Як пояснив представника позивача у судовому засіданні ОСОБА_2 12 січня 2015 року допустив зіткнення з іншим автомобілем підприємства під керуванням водія-експедитора ОСОБА_3, який рухався попереду, на місце ДТП працівники ДАІ викликались, однак їх не дочекались. Згідно акта службового розслідування від 16 січня 2016 року автомобіль був пошкоджений в результаті експлуатації водієм ОСОБА_2 Однак вказаний акт службового розслідування не є належним і допустимим доказом вини ОСОБА_2, оскільки, на думку суду, вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП може бути встановлена лише в судовому порядку.

Ураховуючи наведене, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 130 КЗпП України, ст. ст. 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Київська м'ясна технологічна компанія" відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя Ю.В. Бурзель