Справа № 2-1114/11
Провадження № 2/204/329/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіній А.С.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про припинення права спільної сумісної власності на квартиру та визначення часток, -

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2015 року з Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про припинення права спільної сумісної власності на квартиру та визначення часток. У своєму позові він просить, припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, визначити спадкову масу на ? частини вищезазначеної квартири після померлого спадкодавця ОСОБА_4, визначити частки учасників у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі: ? частини за ОСОБА_4, ? частини за ОСОБА_3, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19.08.1998 року видане згідно з розпорядженням від 19.08.1998 року № 2355-98.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 19.08.1998 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4. 20.08.2006 року ОСОБА_4 помер. Згідно заповіту від 22.04.2005 року належну ОСОБА_4 частку зазначеної квартири він заповів йому ОСОБА_1. За час життя окрім зазначеного заповіту ОСОБА_4 не робив жодних розпоряджень щодо належної йому частки квартири. Тобто, йому, як спадкоємцю належить ? частки вказаної квартири. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадкова маса за заповітом у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_2. Він звернувся у шестимісячний строк до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою, про прийняття спадщини. Однак, нотаріус йому відмовляє, мотивуючи це тим, що відсутні правовстановлюючі документи. У звязку з чим звертається до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач просив позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, та зазначила, що по даним вимогам відсутній спір, оскільки позивач зазначає що визначення часток необхідно для отримання спадщини, але відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачем не надано.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив справу слухати без його участі.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі

У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2355-98 від 19 серпня 1998 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_3 (а.с. 6).

20 серпня 2006 року ОСОБА_4 помер. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого належну йому квартиру АДРЕСА_3 заповів ОСОБА_1 (а.с. 13).

18 жовтня 2006 року позивач звернувся до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого 20 серпня 2006 року ОСОБА_4 (а.с.10).

Згідно довідки Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 26 травня 2010 року, за завою ОСОБА_1 після померлого 20 серпня 2006 року ОСОБА_4 було відкрито спадкову справу № 880/2006 (а.с. 12).

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просить суд припинити право спільної сумісної власності на спірну квартиру та визначити частки учасників у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі: ? частини за кожним, для отримання спадщини після померлого 20 серпня 2006 року ОСОБА_4.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. ст. 15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки судом встановлено, що право позивача не порушено, відмови від нотаріальної контори в отриманні свідоцтва про право на спадщину він не отримував, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про припинення права спільної сумісної власності на квартиру та визначення часток, задоволенню не підлягають.

Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки, позивачу у задоволенні позову відмовлено, суд вважає що не має підстав в повернені судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57- 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про припинення права спільної сумісної власності на квартиру та визначення часток відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Дубіжанська