АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 682/1184/15-ц
Провадження № 22-ц/792/537/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Заїки В.М.,

суддів: Варвус.Ю.Д., ОСОБА_1,

секретар Кошельник В.М.,

за участю: сторін та їх представників,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватної фірми «Пром - Буд - Сервіс» на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2015 року у справі за позовом приватної фірми «Пром -Буд - Сервіс» до ОСОБА_2 про визнання договору дарування фіктивним.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В квітні 2014 року приватна фірма «Пром Буд- Сервіс» (далі ПФ «Промбудсервіс, фірма») в особі свого засновника ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому в обґрунтування заявлених вимог вказувала, що в 2001 році з метою ухилення від конфіскації, у звязку з порушенням кримінальної справи був укладений мнимий (фіктивний) договір дарування приміщення бару, згідно до якого ПФ «Пром Буд - Сервіс» в особі засновника ОСОБА_3 подарувала а ОСОБА_4 прийняв у дарунок приміщення бару площею 116,3 кв.м. в цілому з відповідними надвірними будівлями і спорудами до нього, балансовою вартістю 16 450 грн., розташованого на земельній ділянці площею 5830кв.м., яка передана у постійне користування ПФ «Пром Буд Сервіс» для виробничого призначення відповідно до рішення Славутської міської ради від 20.04.1994 року за №305.

Вказував, що після укладення договору фірмою «Пром Буд - Сервіс» приміщення бару для ОСОБА_4 не передавалося, а перебувало та перебуває на балансі ПФ «Пром Буд - Сервіс», використовується фірмою та зареєстроване за нею, оскільки ОСОБА_4 реєстрація договору дарування у Славутському БТІ не проводилася.

Позивачу стало відомо, що ОСОБА_2, спадкоємець за заповітом ОСОБА_4, звернулася до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування, в тому числі і на приміщення бару. Однак, вважає, що договір дарування був укладений без наміру створити юридичні наслідки, а лише з метою ухилення від звернення стягнення на приміщення бару за домовленістю між засновником фірми та ОСОБА_4 лише про людське око.

З цих підстав просив визнати недійсним договір дарування приватною фірмою

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5 Категорія: 21

Доповідач: Заїка В.М.

«Пром Буд - Сервіс», в особі засновника ОСОБА_3 для ОСОБА_4, приміщення бару площею 116,3 кв.м. в цілому з відповідними надвірними будівлями і спорудами до нього, розташованого в м.Славута по вул.Кірова, 92, посвідченого 19.02.2001року приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Рішенням Славутського міського суду від 28 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким вирішенням спору, ПФ «Пром Буд - Сервіс», в особі ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що 19.02.2001 року договір дарування приміщення бару був укладений без наміру створити юридичні наслідки, при укладанні договору внутрішня воля не відповідала зовнішньому її прояву. Після укладення договору ні документи, ні приміщення бару для ОСОБА_4 не передавалося і він не ставив питання про передачу для нього документів на приміщення та не вирішував питання щодо оформлення права власності на приміщення бару протягом 13 років.

Крім того, вказує, що при укладанні договору дарування була відсутня згода його дружини ОСОБА_7

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу з мотивів наведених у ній, просив її задовольнити та скасувати оскаржуване рішення.

ОСОБА_2 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просила її відхилити та залишити оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства оскаржуване рішення суду відповідає.

Так, судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на обєкти нерухомого майна, виданого 15 травня 2000 року виконавчим комітетом Славутської міської ради згідно з розпорядженням №119-р від 15 травня 2000 року, власником приміщення бару, загальною площею 116,3 кв.м., розташованого в місті Славута по вул. Острозька (Кірова),92 була приватна фірма «Пром Буд - Сервіс».

19 лютого 2001 року між ПФ «Пром Буд - Сервіс», в особі засновника фірми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено нотаріально посвідчений договір дарування, за яким ПФ «Пром Буд - Сервіс» подарувала, а ОСОБА_4 прийняв в подарунок приміщення бару, загальною площею 116,3 кв.м., розташованого в місті Славута по вул.Острозька (Кірова),92.

21 жовтня 2013 року ОСОБА_4 помер.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, за яким заповів вказане приміщення бару своїй дружині ОСОБА_2, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка.

Наявна в матеріалах справи копія договору дарування приміщення бару (а.с.87) містить всі істотні ознаки даного договору, також посвідчено приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу ОСОБА_6 в присутності дарителя та обдарованого.

Відповідно до п.6 договору дарування від 19.лютого 2001 року підписами сторін підтверджено намір сторін на укладення договору дарування та засвідчено, що зазначений договір укладається ними не про людське око, не приховує іншу угоду між ними і відповідає їхнім дійсним намірам створити відповідні юридичні наслідки.

Доводи апеляційної скарги ПФ «Пром Буд - Сервіс», що приміщення бару після укладання договору дарування приватною фірмою ОСОБА_4 не передавалось, використовувалось та використовується на даний час фірмою, договір дарування ОСОБА_4 в бюро технічної інвентаризації зареєстрований не був, документи на приміщення бару ОСОБА_4 не передавались, а тому договір є фіктивним, не заслуговують на увагу, оскільки договір дарування відповідає вимогам закону, позивач також протягом 13 років не ставив питання про його недійсність, скасування та ін.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про власність» громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Та обставина, що ОСОБА_4 не зареєстрував договір дарування в бюро технічної інвентаризації відповідно до норми ч. 3 ст. 244 ЦК УРСР 1963 року не впливає на його право на набуття права власності на приміщення бару, оскільки не повязана законодавцем з моментом набуття права власності обдарованим на подарунок.

Таким чином, на час укладення договору дарування між приватною фірмою «Промбудсервіс» та ОСОБА_4 Цивільний кодекс УРСР 1963 року не повязував момент виникнення права власності на нерухомість з моментом державної реєстрації договорів, що підлягали такій реєстрації.

Як вбачається зі змісту договору дарування, приватна фірма «Промбудсервіс» подарувала, а ОСОБА_4 прийняв в подарунок приміщення бару, загальною площею 116,3 кв.м., розташованого в м. Славута по вул. Кірова, 92, тобто нотаріус при посвідчення цього договору посвідчив факт передачі та прийняття подарунку приміщення бару сторони.

За вказаних обставин слід прийти до висновку, що ОСОБА_4 прийняв як подарунок приміщення бару та в нього в силу приписів ст. 128 ЦК УРСР 1963 року виникло право власності на вказане приміщення з моменту укладення договору.

Подальше використання цього приміщення бару приватною фірмою не спростовує факт передачі приміщення бару дарувальником обдарованому, оскільки цей факт встановлений нотаріально посвідченим договором дарування, а може лише свідчити про можливу наявність між сторонами усних чи письмових домовленостей щодо використання приміщення бару приватною фірмою.

Доводи апелянта відносно того, що договір дарування було укладено без згоди його дружини ОСОБА_7 оцінюються критично, оскільки спростовуються наявною в матеріалах справи копією заяви про надання згоди на дарування приміщення бару(а.с.91).

Матеріали справи не містять доказів, що наявна в матеріалах справи заява складена та підписана не ОСОБА_7, не здобутих таких і в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Славутського міського суду від 24 липня 2003 року по цивільній справі за позовом Славутського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Славутської ОДПІ до ПФ «Промбудсервіс», ОСОБА_4 ОСОБА_3 пояснював, що приміщення бару «Люкс», який являвся його власністю те перебував в податковій заставі і після отримання згоди ОДПІ на його відчуження він прийняв рішення подарувати приміщення бару для свого давнього друга ОСОБА_4, оскільки в минулому той надавав йому допомогу в особистому житті та підприємницькій діяльності. Крім того, зазначав що при даруванні бару не мав на меті ухилятися від сплати податкового боргу.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позивачем не доведено підстав для визнання договору дарування мнимою угодою, оскільки не доведено умислу обох сторін договору на фіктивність правових наслідків та правильно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Інші доводи на законність оскаржуваного рішення не впливають.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.303,307,308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватної фірми «Пром - Буд -Сервіс» відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду В.М.Заїка