Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2016 Справа №607/3451/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Сливка Л.М.,

за участю секретаря Зарічної О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в особі філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в м.Тернополі про відшкодування витрат на поховання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в особі філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в м.Тернополі (надалі - ПрАТ «СК «Провідна») про відшкодування витрат на поховання. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 червня 2013 року біля 11.00 год. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався без пасажирів та вантажу автодорогою «Івано-Франківськ-Бучач-Тернопіль» в бік м.Тернополя. У цей час в бік м.Бучач рухався в межах своєї смуги автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 з трьома пасажирами в салоні. Внаслідок виїзду автомобіля відповідача на зустрічну смугу, ОСОБА_2, створив аварійну ситуацію, в якій позбавив інших часників дорожнього руху, зокрема водія автомобіля «Honda», ОСОБА_3, запобігти зіткненню. Зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі руху до м.Бучач, якою рухався автомобіль «Honda» та зустрічний відносно руху автомобіля «Mazda 626» під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок зіткнення транспортних засобів водії ОСОБА_2, ОСОБА_3 та пасажир автомобіля «Honda-CRV» ОСОБА_4 (мати позивача) отримали тяжкі травми від яких померли на місці пригоди.

Постановою від 21 серпня 2013 року старшим прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення прокуратури Тернопільської області закрито кримінальне провадження на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, у звязку зі смертю ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність водія «Mazda 626», д.н.з. НОМЕР_3, забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Провідна» (поліс серії АВ/4828926). Позивач звернувся до відповідача із заявою (№) щодо виплати йому страхового відшкодування. До заяви ОСОБА_1 додав документи, що передбачені ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також оригінали товарних чеків на придбання домовини та ритуальних речей на суму 2815 грн., накладну та квитанцію про сплату гранітного пам'ятника на суму 11510 грн., всього 14325 грн. Однак, страхова компанія всупереч вимог закону виплатила позивачу 5815 грн. з 14325 грн. витрат, які він поніс. ОСОБА_1 вважає такі дії відповідача незаконними та просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на його користь 8010 грн. у якості відшкодування витрат на поховання.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Заперечення відповідача вважає необгрунтованими.

Представник ПрАТ «СК «Провідна» надіслав до суду письмові заперечення проти позову, в яких просить розглянути цивільний позов за його відсутності та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процессу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

21 серпня 2013 року старшим прокурором відділу прокуратури Тернопільської області радником юстиції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000 від 01 червня 2013 року, у звязку зі смертю підозрюваного ОСОБА_2

Зі змісту вказаної постанови слідує, що 01 червня 2013 року близько 11.00 год. водій ОСОБА_2 керуючи власним автомобілем НОМЕР_4, рухався без пасажирів та вантажу автодорогою «Івано-Франківськ-Бучач-Тернопіль» в бік м.Тернополя. Під час руху ОСОБА_2 не був достатньо уважним та не стежив належно за дарожньою обстановкою, чим порушив вимоги п.2.3. (б) ПДР України. На ділянці дороги із дозволеною для руху швидкістю 90 км/год, водій ОСОБА_2 вів автомобіль «MAZDA» зі швидкістю понад 100 км/год, чим порушив вимоги п.12.6. (г) ПДР України. На 75 км зазначеної автодороги, порушуючи вимоги п.п. 10.1., 11.3., 14.2. (в), водій ОСОБА_2 не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїзджати є вільною на достатній для обгону відстані, обігнав спершу автомобіль «ВАЗ-2108» під керуванням ОСОБА_6, далі автомобіль «TOYOTA», після чого рухався зустрічною смугою обганяючи вантажівку «MAN». В цей час в бік м.Бучач рухався в межах своєї смуги автомобіль НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_3 з трьома пасажирами в салоні. Унаслідок виїзду із порушенням вимог п.п. 10.1., 11.3., 14.2. (в) ПДР України на зустрічну смугу, водій ОСОБА_2 створив аварійну ситуацію в якій позбавив інших учасників дорожнього руху, зокрема водія автомобіля «HONDA» ОСОБА_3 запобігти зіткненню. Унаслідок зіткнення транспортних засобів водії ОСОБА_2, ОСОБА_3 та пасажир автомобіля «HONDA» ОСОБА_4 отримали тяжкі травми від яких померли на місці пригоди.

Внаслідок смерті матері ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 поніс витрати на поховання на загальну суму 14325 грн., що включають: 2850 грн. - витрати на придбання ритуальних речей, згідно товарного чеку №74 від 02 червня 2013 року, виданого СПД ФО ОСОБА_7; 11510 грн. витрати повязані з виготовленням гранітного памятника, що підтверджується накладною №39 від 04 вересня 2013 року від ТОВ «ВОЛХОНТЕТ-ГРАНІТ».

Як слідує з Полісу №АВ / 4828926 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України), автомобіль марки «MAZDA 626», номерний знак НОМЕР_3, 03 жовтня 2012 року застрахований ПрАТ «СК «Провідна» (Страховик). Страхувальником забезпеченого транспортного засобу вказано ОСОБА_8, строк дії полісу з 12 жовтня 2012 року по 11 жовтня 2013 року. Ліміт відповідальності за шкоду, яка може бути заподіяна життю та здоровю ( на одного потерпілого) становить 100 000 грн.

05 березня 2015 року позивач звернувся в Філію ПрАТ «СК «Провідна» в м.Тернопіль із заявою № НОМЕР_6 про виплату страхового відшкодування (шкода, повязана із смертю потерпілого).

27 березня 2015 року Страховик адресував ОСОБА_1 лист №17-05/4129 щодо виплати по справі НОМЕР_6, в якому зазначив про те, що на підставі положень ст.27 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно яких передбачено: «… витрати на поховання мають бути обґрунтовані та відшкодовуються при наданні оригіналу свідоцтва про смерть та документів, які підтверджують такі витрати … особі, яка взяла на себе витрати на поховання», позивачу відшкодовуються витрати на поховання та виготовлення памятника в розмірі 5815,00 грн. Решту витрат, понесених на виготовлення гранітного памятника, відповідач не відшкодував з підстав того, що постановою правління Фонду соціального страхування №45 від 03 жовтня 2008 року встановлено розмір витрат на виготовлення та встановлення стандартного памятника для Тернопільського регіону в розмірі 3000,00 грн., які позивачу виплачено.

Вказана виплата підтверджена Випискою з рахунків в національній валюті від 08 квітня 2015 року, що сторонами визнається та не оспорюється.

Суд вважає дії Страховика такими, що суперечать вимогам закону, а тому порушене право ОСОБА_1, яке полягає в невиплаті ПрАТ «СК «Провідна» частини витрат на поховання, слід відновити шляхом їх стягнення в розмірі 8010 грн.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон №1961-IV).

Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №1961-IV (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону №1961-IV).

Згідно зі ст.6 Закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону №1961-IV (ст.ст.9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Також страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника, за умови надання документів, що підтверджують такі витрати, та предявлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (ст.27 Закону №1961-IV).

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (ст.ст.36, 37 Закону № 1961-IV).

Згідно з розясненнями, наведеними у п.24 постанови Пленуму ВС «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 №6, у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов'язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати. Тому вимоги про стягнення витрат на поховання можуть пред'являтись як особами, що мають право на відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю годувальника, так і сторонніми до потерпілого громадянами і організаціями, що фактично понесли ці витрати. Витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості.

Тобто, визначаючи розмір витрат, понесених позивачем на виготовлення надгробного памятника, суд враховує, що такі витрати визначаються із фактичної вартості, а не граничної вартості стандартних памятників у даній місцевості.

Страховик, зменшуючи розмір фактичних витрат, понесених позивачем на виготовлення гранітного памятника, посилається на граничні розміри відповідно до Постанови правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про витрати на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» від 03 жовтня 2008 №45. Однак з такими доводами ПрАТ «СК «Провідна» погодитись не можна, оскільки вищенаведена постанова не може бути застосована до правовідносин між сторонами. Так в п.1 вказаної постанови встановлено, що нею регулюються розміри витрат на поховання та повязаних ритуальних послуг у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Також у даній постанові зазначено, що вона приймається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та Постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2001 року №826 «Про затвердження Порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання».

Таким чином, визначаючи розмір заподіяних збитків, суд керувався вимогами ст.ст.9, 22, 23, 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», який є спеціальним законодавчим актом який регулює відносини у сфері, у тому числі і щодо забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю потерпілого при експлуатації наземних транспортних засобів.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

ПрАТ «СК «Провідна» не надало суду належних та допустимих доказів на спростування тверджень позивача про розмір витрат, понесених на виготовлення ним надгробного памятника, як і не представило суду відомостей про граничну вартість стандартних памятників в м.Тернополі.

За наведених вище обставин, суд вважає вимоги позивача законними та обґрунтованими, а заявлений ним до відшкодування розмір понесених витрат підставним та таким, що узгоджується із змістом ст.27 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 10, 60, 160, 212, 214, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (з наступними змінами та доповненнями), Постановою Пленуму ВС України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 №6, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 8010 (вісім тисяч десять) грн. 00 коп. витрат на поховання (на спорудження надгробного памятника).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_9