Справа № 127/1488/16-ц Провадження № 22-ц/772/932/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 59Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Голоти Л.О.

З участю секретаря: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, треті особи , які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору : товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», товариство з обмеженою відповідальністю «Дідков», про оскарження нотаріальної дії, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ТОВ «Дідков», в якому просила скасувати заборону відчуження житлового будинку, який розташований за адресою: м. Вінниця, 3-ій пров. Глінки, 100, накладену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 29.10.2015 року за реєстровим № 1050 та зобовязати відповідача зняти заборону відчуження, про що зробити відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон відчуження і арештів нерухомого майна, а також зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про зняття зазначеної заборони.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі та розяснено позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а вирішення питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, з підстав, зазначених в ній, просив суд її задовольнити.

Представник третьої особи ТОВ «Вектор Плюс» - ОСОБА_5 проти апеляційної скарги заперечив, просив суд її відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи в судове засідання не зявилися, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції дійшла висновку про те, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивачем оскаржуються дії нотаріуса як спеціального субєкта державного реєстратора.

По справі встановлено, що 26.04.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 026/0406/71-008-Z-01, предметом якого є житловий будинок з господарськими спорудами, розташований на земельній ділянці в м. Вінниці по 3-му пров. Глінки під №100 на забезпечення виконання кредитного договору № 026/0406/71-008-Z-01 від 26.04.2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк». Договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 зареєстровано за №1383 та зареєстровано заборону відчуження предмета іпотеки за №24 (а.с. 9).

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» було укладено договір факторингу №15 та договір відступлення прав за іпотечними договорами, на підставі яких ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_2 за вказаним кредитним та іпотечним договором.

29.10.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 накладено заборону відчуження нерухомого майна на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований на земельній ділянці в м. Вінниці по 3-му пров. Глінки під №100 на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» і повідомлення ТОВ «Дідков» про видачу ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» позики для проведення капітального ремонту житлового будинку в сумі 10000, зареєстрована в реєстрі за №1050 (а.с.11).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Перелік нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси України, визначено ст. 34 Закону України «Про нотаріат». Так, до нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси України, належить зокрема, накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації.

Порядок накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації визначено ст. 73 зазначеного Закону, згідно з якою за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири) нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом ст. 9 Закону №1952-IV у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний субєкт.

Тобто держава в цій частині делегує нотаріусам владні повноваження державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону №1952-IV дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Під такими діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними субєктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, на чому також було наголошено п. 8 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів».

За таких обставин, суд першої інстанції з дотриманням норм процесуального права дійшов правильного висновку, що спір виник саме з приводу вчинення приватним нотаріусом ОСОБА_4 дій як спеціальним субєктом державним реєстратором, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п.1ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи наведене, керуючись, ст. ст. 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього часу може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_7

Судді: /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

Згідно з оригіналом: