Провадження № 2/161/616/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.,

при секретарі Марчак Е.Є.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

09.12.2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даною позовною заявою, на обґрунтування вказавши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.04.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 13500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови договору відповідач належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 30.09.2015 року у неї перед ПАТ КБ ПриватБанк виникла заборгованість в сумі 53144,83 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 12999,03 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 33128,97 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 4009,93 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 2506,9 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 53144,83 коп. та судові витрати по справі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.02.2015 року провадження в частині позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 12999,03 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 22903,07 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 2459,93 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1918,10 грн. було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.06.2013 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором б/н від 01.04.2008 року вже була стягнена заборгованість в сумі 40780,13 грн., яка утворилася станом на 28.02.2013 року. Вказане рішення суду набрало законної сили, на його підставі було видано виконавчий лист, який знаходить на примусовому виконанні в органа ДВС. Вважає, що ця сума не може бути повторно стягнена з відповідачки, що стосується позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» щодо суми заборгованості яка утворилася з 01.03.2013 року, то до цих вимог необхідно застосувати строк позовної давності, про він просить суд.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з копії кредитного договору № б/н від 01.04.2008 року відповідач отримала кредит в сумі 13500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняються з підстав, передбачених договором або законом.

Одна з таких підстав передбачена статтею 599 ЦК України, якою встановлюється, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.06.2013 року, ухваленому у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» були задоволені, на його користь з ОСОБА_1 стягнена заборгованість в сумі 40780,13 грн., яка утворилася станом на 28.02.2015 року і складається з: заборгованості за кредитом в сумі 12999,03 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 22903,07 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 2459,93 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1918,10 грн. (а.с. 34). Дане рішення набрало законної сили і є чинним.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.02.2016 року провадження у даній справі в частині позовних вимог за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 було закрито в частині позовних вимог про стягнення з останньої заборгованості за кредитом в сумі 12999,03 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 22903,07 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 2459,93 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1918,10 грн.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 17 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання зобов»язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Оскільки 07.06.2013 року було ухвалене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування відсотків у розмірі 30 % річних, комісію та пені за користування кредитом, штрафу поза строком дії кредитного договору, ані законом, ані положеннями кредитного договору не передбачені.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 12364,7 грн. (53144,63 грн. 40780,13 грн.) слід відмовити за необгнутованністю.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ч. 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені)

Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як слідує з розяснень постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» (п. 11), встановивши, що строк для звернення до суду пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову у позові з цих підстав, якщо про застосування строку позовної давності заявлено стороною у спорі, і зроблено до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимогПАТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити у звязку з їх необгрунтованністю.

На підставі ст.ст. 3, 15, 16, 509, 525, 526, 612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И О І Ш И В:

У задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_2