Справа №463/2111/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

при секретарі Бориславському Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, та зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ 10013/0289 філії Львівського обласного управління до ОСОБА_1 про визнання договору банківського вкладу нікчемним ,-

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення неповернутого банківського вкладу. В обґрунтування позову покликається на те, що 05.06.2013 року між нею та відповідачем укладено договір №2824 на вклад «Депозитний» на імя фізичної особи. У відповідності до п. 1.1. договору вкладник вносить, а Банк приймає на депозитний рахунок кошти в сумі 22 500,00 євро строком на 13 місяців. Того ж дня, нею було внесено суму на депозитний рахунок. Згідно п. 1.2. договору процентна ставка за депозитом встановлюється в розмірі 6,5 % річних. На протязі дії договору у період з липня по грудень 2013 року відповідач періодично виплачував проценти, проте з січня 2014 року виплати припинилися. На її неодноразові звернення щодо причини припинення таких виплат, відповіді не отримувала. 18.03.2014 року вона звернулася до відповідача з проханням виплати коштів по депозитному договору № 2824, проте листом від 31.03.2014 року у виплаті їй відмовлено. Оскільки банк взяті на себе зобовязання не виконав, просить стягнути з відповідача на її користь кошти у розмірі 22 500,00 євро за договором банківського вкладу, 540,04 євро відсотків по вкладу та 85,07 євро трьох відсотків річних. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Відповідач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання договору банківського вкладу нікчемним. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у банку відсутні будь які дані щодо укладення ОСОБА_1 договору №2824, та внесення до каси банку грошових коштів на виконання їх умов. Провівши відповідну перевірку по наданих позивачем копіях договорів та додатків до них, банком встановлено, що по обліку банку як на паперових та і на електронних носіях відсутні будь які операції про укладення договорів з позивачем, відсутні будь які операції про внесення позивачем на вклад коштів про нарахування банком на вклади проценти. Документи, якими позивач стверджує внесення коштів на вклад не відповідають нормативно правовим актам у сфері банківської діяльності та не засвідчують прийняття банком від позивача на вклад, отже, не підтверджують факту дотримання письмової форми правочину між позивачем та банком. Відповідно, банк заперечує наявність зобовязань перед позивачем щодо виплати суми вкладу та процентів по них. Просить суд визнати нікчемним договір №2824 на вклад «Депозитний» на імя фізичної особи від 05.06.2013 року.

Представник позивача в судовому засіданні дав пояснення аналогічні мотивам позовної заяви, просить позов задовольнити повністю. У зустрічному позові просить відмовити, оскільки усі умови договору, укладеного із банком, належним чином дотриманні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти первісного позову заперечив повністю, пояснивши, що договори, представлені позивачем, не відповідають зразку типових договорів банку. Зустрічний позов підтримує повністю, дав пояснення аналогічні мотивам позову, просить зустрічний позов задовольнити повністю.

Допитана в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в процесуальному статусі свідка, дала пояснення про те, що в кінці 2009 року на її депозитний рахунок було перераховано 5 000,00 євро з рахунку її матері., а вона пізніше внесла 15 000,00 євро. Договір депозиту укладався на 1 рік 1 місяць. Договорів про перерахунок коштів з рахунку її матері та внесення нею 15 000,00 євро. у неї немає, оскільки всі договори забирала ОСОБА_2 Ствердила, що відсотки за депозитом їй видала ОСОБА_2 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, яка перебувала на посаді завідувача філії Львівське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» пояснила, що 22 500,00 євро не вносились позивачем одноразово, а тільки 15000,00 євро. 7500.00 євро залишилось с попереднього рахунку. Як завідувач, вона оформлювала фіктивні договори та не вносила, кошти на її депозитні рахунки банку.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши інші докази у справі, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення неповернутого банківського вкладу слід відмовити, зустрічний позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ 10013/0289 філії Львівського обласного управління до ОСОБА_1 про визнання договору банківського вкладу нікчемним слід задовольнити.

Відповідно до долученого позивачем договору №2824 на вклад «Депозитний» на імя фізичної особи від 05.06.2013 року, ОСОБА_1 зобовязалась внести на вкладний (депозитний рахунок) №2824 на умовах договору кошти в сумі 22 500,00 євро строком на 13 місяців. Днем повернення депозиту є 05.07.2014 року. Процентна ставка за депозитом встановлюється 6,5 річних. Сплата процентів за користування депозитом здійснюється по закінченню терміну. Договір скріплений підписом позивача та уповноваженою особою банку, печаткою банку.

Згідно заяви на внесення готівки №1230475 від 05.06.2013 року, ОСОБА_1 на рахунок №2824 внесено кошти у розмірі 22 500,00 євро.

Відповідно до заяв на видачу готівки №1230475 від 07.08.2013 року, 12.11.2013 року, 09.12.2013 року, ОСОБА_1 отримувала відсотки по депозитному вкладу, проте номери заяв про видачу та прихід готівки різняться із номером укладеного договору, також не співпадає номер депозитного рахунку.

Відповідно до вимог ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України від 07.12.2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність").

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору.

Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з пунктом 1.4 Положення залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 року за № 1172/8493 (далі Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Пунктом 1.4 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ № 174 від 01.06.2011 року, встановлено, що клієнт заповнює касові документи від руки чи за допомогою технічних засобів або банк (філія, відділення) за згодою клієнта заповнює касові документи із застосуванням технічних засобів або системи автоматизації банку (далі САБ).

Правильність заповнення банком (філією, відділенням) реквізитів касового документа із застосуванням технічних засобів або САБ клієнт засвідчує своїм підписом.

Пунктом 8 гл. 2 розд. ІІІ Інструкції, яка була чинною на момент укладення договору банківського вкладу від 19 лютого 2009 року, установлено, що після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Проаналізувавши зазначені норми матеріального права можна дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 29.10.2014 року у справі № 6-118цс14, висновки якого у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 2.3 глави 2 розділу IV Інструкції, приймання готівки національної валюти від клієнтів здійснюється через каси банків за прибутковими касовими документами: за заявою на переказ готівки - від юридичних осіб - резидентів, фізичних осіб - підприємців представництв-нерезидентів для зарахування на власні поточні рахунки: від уповноваженого представника нерезидента - суб'єкта господарювання для зарахування на розподільчий рахунок в іноземній валюті, відкритий цим банком (філією, відділенням) резиденту - суб'єкту господарюванні фізичних осіб - на поточні, вкладні (депозитні) рахунки та переказ без відкриття рахунку; за прибутковим касовим ордером - від працівників та клієнтів банку (філії, відділення внутрішньобанківськими операціями; за документами, установленими відповідною платіжною системою, - від фізичних осіб відправлення переказу, який приймається в готівковій формі.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки відповідній платіжній системі.

Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також під працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронні підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Долучений відповідачем документ про підтвердження внесення коштів, заява на прихід готівки №1230475» не являється одним із прибуткових касових документів, які передбачені вимогами Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, та не засвідчує факту прийняття банком від відповідача готівки на вклад.

Долучені до позовної заяви договори на вклад «Депозитний «на імя фізичної особи», складені за формою, яка не відповідає типовим формам договорів про вклад, що булі затверджені Постановою Правління АТ «Ощадбанк» №131 від 15.04.2008 року і були чинними станом на дату, яка зазначена у договорі, поданому позивачем.

Зокрема, в п. 2.7. договорів є посилання на п.4.2.3. договору, а такий пункт - відсутній; в п.2.8 договорів є посилання на п.4.1.3., а такий пункт в договорі відсутній; в договорі відсутній п.2.12; відсутні три пункти розділу 4; в розділі 9 договору-назва Банку та відділення, вказана не вірно.

Згідно п.2.1 Положення, грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту ) або договору банківського рахунку та інших документів. відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно правових актів національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

В судовому засіданні встановлено, що в банку відсутні будь які дані щодо укладення з відповідачем договору №2824 від 05.06.2013 року, відкриття у ньому рахунку №2824 та внесення до каси банку грошових коштів на виконання їх умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені в ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Поряд із цим, згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Частина 2 ст. 1059 ЦК України визначає, що в разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 8 гл. 2 розд. ІІІ Інструкції письмова форма договору банківського вкладу (депозиту) вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, які, у свою чергу, є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Таким чином, відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і як наслідок, необліковування грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу, не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу за наявності ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, і є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Відповідні юридичні факти (відсутність банківських рахунків, і як наслідок, необліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу) слід кваліфікувати як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу.

Разом із тим, договір банківського вкладу (депозиту) може бути визнано недійсним у зв'язку з порушенням інших умов дійсності правочинів, передбачених, зокрема, у ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, зустрічний задовольнити, оскільки як достовірно встановлено в судовому засіданні номери банківських рахунків у договорі від 05.06.2013 року та заяв на видачу та прихід готівки від 08.07.2013 року, 06.08.2013 року, 04.09.2013 року, 09.10.2013 року, 12.11.2013 року, 09.12.2013 року відрізняються між собою номерами договору та депозитного рахунку, позивач в день укладення договору не вносила 22500,00 євро на депозитний рахунок одним платежем, про що сама засвідчила в судовому засіданні, договір не відповідає вимогам чинного законодавства та діловодству банку, відтак суд вважає, що договір слід визнати фіктивним.

Керуючись ст.ст.10, 60, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 203, 205, 207, 206, 211, 215, 526, 530, 626, 1058-1061, 1064, 1070, 1074 ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» стягнення коштів за договором банківського вкладу відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ 10013/0289 філії Львівського обласного управління до ОСОБА_1 про визнання договору банківського вкладу нікчемним задовольнити повністю.

Визнати договір №2824 на вклад «Депозитний» на імя фізичної особи від 05.06.2013 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_1 нікчемним.

Стягнути з ОСОБА_1 243,60 грн. судових витрат на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Р.Юрків