ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1883/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"23" січня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва Сирбул О.Ф. розглянувши заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, суд, -

встановив:

В провадженні Дарницького районного суд м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

20 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки відповідача, оскільки є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на відкритті на ім'я ОСОБА_4 на рахунку в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Ощадбанк» відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року колегією суддів ухвалу від 02 листопада 2015 року Дарницького районного суду м. Києва скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Між тим, 24 грудня 2015 року позивач ОСОБА_3 повторно звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_4 на всіх рахунках відкритих у банках ПАТ «Державний ощадний банк» та ПАТ "Райфайзен банк Аваль".

За результатами розгляду якої 25 грудня 2015 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на кошти ОСОБА_4 на відкритих рахунках у банках ПАТ «Державний ощадний банк» та ПАТ «Райффайзен банк Аваль» окрім коштів по заробітній платі.

Відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На підставі ст. 151 ЦПК України, суд чи суддя за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вище викладене, з врахуванням того, що судом вже було вирішено питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151, 152 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена через Дарницький районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти діб.

Суддя: