Справа № 645/8461/15-ц
Провадження № 2/645/408/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2016 року м. Харків
Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі :
головуючого судді: Шарка О.П..
за участю секретаря судового засідання Анацької К.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові у порядку заочного розгляду справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання судового рішення,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1: суму інфляційних втрат у розмірі 267 798,72 грн. з грудня 2014р. по грудень 2015р. за несвоєчасне виконання судового рішення; три проценти річних у розмірі 18 933,28 грн. з 16 грудня 2014р. по 14 грудня 2015 року за несвоєчасне виконання судового рішення.
У судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився у судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином .
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність представника позивача та відповідачів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.12.2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації, третя особа ОСОБА_3, визнано нежитлові приміщення 3-го поверху № 1, 4, 5, 6, 7, площею 170,7 кв.м., та 1/2 частину приміщень спільного користування № 2, 3, 10, 14, 17, 18, 19, 20, площею 139,2 кв.м. в літ А-3, що знаходяться за адресою: м.Харків, пр.Московський, б.200, обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Проведено поділ спільного сумісного майна подружжя та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсації 1/2 частини вартості нежитлових приміщень 3-го поверху № 1, 4, 5, 6, 7, площею 170,7 кв.м., та 1/4 частини вартості приміщень спільного користування № 2, 3, 10, 14, 17, 18, 19, 20, площею 139,2 кв.м. в літ А-3, що знаходяться за адресою: м.Харків, пр.Московський, б.200, у розмірі 632843 (шістсот тридцять дві тисячі вісімсот сорок три) грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Постановою державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 21.01.2015 року відкрито виконавче провадження №47359136 про примусове стягнення з відповідача зазначеної суми.

Відповідач, після того, як судове рішення набрало законної сили, в будь-який спосіб ухиляється від його виконання і до теперішнього часу не оплатив ані копійки на погашення боргу. На момент пред'явлення даного позову, рішення не виконано. Державними виконавцями недостатньо вживалися заходи щодо його примусового виконання, і не дали ніяких результатів.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язання є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В той же час, стаття 530 ЦК України зазначає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсації 1/2 частини вартості нежитлових приміщень 3-го поверху № 1, 4, 5, 6, 7, площею 170,7 кв.м., та 1/4 частини вартості приміщень спільного користування № 2, 3, 10, 14, 17, 18, 19, 20, площею 139,2 кв.м. в літ А-3, що знаходяться за адресою: м.Харків, пр.Московський, б.200, у розмірі 632843 (шістсот тридцять дві тисячі вісімсот сорок три) грн. 00 коп. зобов'язання, яке виникло між сторонами зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов'язанням.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Зобовязання припиняється на підставах, встановлених договором або законом.

Належним є виконання зобовязання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади і галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий курєр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). У даному випадку з 16 грудня 2014 року помісячно індекс інфляції становив: грудень 2014 103,00%, січень 2015 року 103,10%, лютий 2015 року 105, 3%, березень 2015 року 110,80%, квітень 2015 року 114,00%, травень 2015 року 102,20%, червень 2015 року 100,40%, липень 2015 року 99,00%, серпень 2015 року 99,20%, вересень 2015 року 102,30%, жовтень 2015 98,70%, листопад 2015 року 102, 00%

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Сума інфляційних витрат за час прострочення зобовязання по виконанню рішення суду за період з грудня 2014р. по грудень 2015р. складає 267 798,72 грн., сума 3% річних за несвоєчасне виконання судового рішення складає 18933 грн. 28 коп.

Оскільки позивач, як інвалід ІІ групи звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1% від розміру задоволених вимог, але не менше 551 грн. 20 коп., та не більше 6890 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 23, 267, 526, 610, 625, 1046-1049 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 87-88, 118-119 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання судового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат у розмірі 267 798,72 грн. (двісті шістдесят сім тисяч сімсот девяносто вісім гривень сімдесят дві копійки) з грудня 2014року по грудень 2015 року за несвоєчасне виконання судового рішення; три проценти річних у розмірі 18 933,28 грн. (вісімнадцять тисяч девятсот тридцять три гривні двадцять вісім копійок) з 16 грудня 2014 року по 14 грудня 2015 року за несвоєчасне виконання судового рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 2867 грн. 32 коп. (дві тисячі вісімсот шістдесят сім гривень тридцять дві копійки).

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: