Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Нестеровському Б.Ю, Локотковій І.С., Іовій О.О., Лесик Ю.С.

Сидоренку П.М., Бабченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою: ОСОБА_6 до Комунального підприємства «Київпастранс», треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок злочину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_6, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22 грудня 2014 року (а.с.78-79), просить суд: стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» на її користь завдану матеріальну шкоду: матеріальний збиток завданий їй в результаті ДТП в сумі 122 457,41 гривень, вартість проведення експертного дослідження в сумі 950 гривень 00 копійок, та вартість оплати автостоянки в сумі 2 100 гривень; стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» на її користь судовий збір в сумі 1 255,07 гривень.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1. 20 липня 2013 року близько 11 год. 00 хв. на проїзній частині перехрестя вул. Курнатовського та вул. Кибальчича в м. Києві сталося зіткнення трьох транспортних засобів: трамвая, бортовий номер НОМЕР_5 під керуванням водія гр. ОСОБА_7, з автомобілем «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням її чоловіка ОСОБА_8 та з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія гр. ОСОБА_9 Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія трамвая Т3 бортовий номер НОМЕР_5 гр. ОСОБА_7 вимогам пункту 8.7.5. Правил дорожнього руху України. Гр. ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнала повністю і ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2013 року її звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з передачею на поруки трудовому колективу Дарницького трамвайного депо КП «Київпастанс». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належному їй автомобілю «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 було заподіяно значні механічні пошкодження, а її чоловіку було завдано тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Для визначення розміру завданої належному їй автомобілю шкоди, було проведено експертне дослідження по визначенню розміру матеріального збитку, завданого їй як власнику автомобіля. Вартість проведення вказаного дослідження складає 905 гривень 00 копійок. Відповідно до висновку № 8766 експертного дослідження від 01 вересня 2014 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП складає 122 457,41 гривень. Крім того, належний їй автомобіль, який не відновлено після дорожньо-транспортної пригоди, зберігається на автостоянці «Дружба», що оплачується нею. За час зберігання автомобіля з липня 2013 року по вересень 2014 року нею було сплачено 2 100,00 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог, просила позов задовольнити. Пояснила суду, що внаслідок ДТП автомобілю позивача було завдано механічних ушкоджень. Вартість матеріального збитку у розмірі 122 457,41 гривень була визначена на підставі висновку № 8766 експертного дослідження, складеного 01 вересня 2014 року ТОВ «Експерт-сервіс» (експерт ОСОБА_10.). Вказана вартість була дещо завищена з огляду на збільшення вартості запчастин, у зв`язку з коливанням курсу валют. При цьому, за висновком експертів, викладеного за результатами проведення експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля прив'язується до курсу валют, оскільки за три роки після ДТП курс валют збільшувався, у зв'язку з чим і вартість відновлення зросла. Позивач не вважає автомобіль фізично знищеним та буде відновлювати його.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, з підстав викладених у заперечення проти позову, долученого до матеріалів справи (а.с.51-52), доповненнях до заперечень проти позову (а.с.186-187). Пояснила суду, що відповідач погоджується із висновком експертів від 06 серпня 2015 року, за яким вартість матеріального збитку, завданого позивачу в результаті пошкодження в ДТП автомобіля складала 69135,66 гривень, що становить вартість автомобіля до ДТП. При цьому, автомобіль відновлювати недоцільно з економічної точки зору, вартість залишків автомобіля після ДТП складає 10544,16 гривень. В той же час, позивач не вважає автомобіль фізично знищеним та буде відновлювати його, у зв'язку з чим відшкодуванню підлягає 58 591,50 гривень, що складає різницю між вартістю автомобіля до ДТП та вартістю залишків автомобіля після ДТП.

Третя особа ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала думку представника відповідача.

Вислухавши пояснення сторін, експертів, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011913 від 20 липня 2013 року, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 20 липня 2013 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним трамваєм Т-3, бортовий номер НОМЕР_5, рухалась по трамвайним коліям по проїзній частині вул. Курнатовського в напрямку від вул. І. Микитенка в бік вул. Кибальчича в м. Києві, зі швидкістю приблизно 20-30 км./год., під'їжджаючи до перехрестя вул. Курнатовського та вул. Кибальчича в м. Києві, не врахувала дорожню обстановку, не зменшила швидкості руху свого трамваю, проігнорувала сигнал світлофору для трамваїв, а саме увімкнення трьох верхніх сигналів, які забороняють рух, чим порушила вимоги п. 8.7.5. ПДР України, після чого ОСОБА_7 проїхала на забороняючий сигнал світлофора, в результаті чого здійснила зіткнення передньою правою частиною автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_8, який розпочав рух на дозволяючий зелений сигнал світлофора та рухався по вул. Кибальчича від вул. Карбишева в бік вул. Курнатовського в м. Києві. Від даного зіткнення автомобіль «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_3 розвернуло праворуч, в результаті чого він здійснив наїзд на стоячий позаду автомобіль НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_9, в передню частину автомобіля, після чого всі транспортні засоби зупинились.

В подальшому, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року, прийнятій у кримінальному провадженні за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, ОСОБА_7, обвинувачену у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - звільнено від кримінальної відповідальності, передавши її на поруки трудовому колективу Дарницького трамвайного депо КП «Київпастранс». Кримінальне провадження №0011913 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрито. Цивільний позов ОСОБА_8 до КП «Київпастранс» в порядку ст.128 КПК України про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без розгляду, роз'яснивши потерпілому його право звернутися до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0011913 за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 283 КК України, ухвала суду від 18 грудня 2013 року, не оскаржувалась та набрала законної сили.

За нормою частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною четвертою цієї ж статті визначено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_6 (а.с.4).

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як роз'яснено в п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

Згідно ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Як вбачається з відомостей трудової книжки ОСОБА_7, остання наказом КП «Київпастранс» № 191 К-1 від 17 жовтня 2012 року була прийнята на посаду водія трамвая на пасажирських маршрутах 3-го класу.

З урахуванням викладеного вбачається, що відповідальність за заподіяну у дорожньо-транспортній пригоді шкоду водієм трамваю ОСОБА_7 має нести роботодавець останньої - Комунальне підприємство «Київпастанс».

При цьому, як вбачається з ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року, обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнала повністю, просила суд задовольнити клопотання та звільнити її від кримінальної відповідальності у зв'язку з передачею на поруки трудовому колективу Дарницького трамвайного депо КП «Київпастранс», а також зазначила, що розуміє суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки порушення умов передачі на поруки, надані їй законом права заперечувати проти закриття кримінального провадження та на проведення судового провадження в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За вимог ч.1 ст. 1177 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Встановлені судом обставини, а також фактичні обставини, при яких був скоєний злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України відповідачем, свідчать про те, що ОСОБА_7 своїми злочинними діями заподіяла ОСОБА_6 матеріальні збитки.

Статтею 57 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 66 Цивільного процесуального кодексу України, висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

Так, згідно висновку № 8414 судової автотоварознавчої експертизи, складеного 21 жовтня 2013 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 ЗАТ Українського центру після аварійного захисту «Експерт-сервіс», матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Skoda Octavia», держномер НОМЕР_3, в результаті його пошкодження при ДТП складає: 73 586,86 гривень.

Відповідно до висновку № 8766 експертного дослідження № 8766, складеного 01 вересня 2014 року ТОВ «Експерт-Сервіс», матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_3, в результаті його пошкодження приДТП, з врахуванням протоколу огляду № 8414 від 21 жовтня 2013 року складає: 122 457,41 гривень (а.с.8-10).

Будучи опитаним в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 пояснив суду, що 01 вересня 2014 року до нього звернулася ОСОБА_6 з метою проведення експертного автотоварознавчого дослідження її автомобіля після ДТП. На час проведення дослідження 01 вересня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становила 154 343,70 гривень, у зв'язку з чим вартість матеріального збитку становить вартість автомобіля на момент проведення дослідження, що становила 122 457,41 гривень. На момент проведення дослідження автомобіль можливо було відновити, але із застосуванням нових деталей, оскільки це є економічно необґрунтовано. Щодо різниці суми матеріального збитку у висновку № 8766 та у висновку № 8414, складених ним, зазначив, що відмінність пов'язана із тим, що при проведенні досліджень використовувався курс євро відносно вартості запчастин та курс долара відносно вартості автомобіля. При цьому, оскільки курс валют збільшувався, то і сума матеріального збитку була збільшена. Також, зазначив, що при дослідженні 01 вересня 2014 року, ним було розрахована вартість автомобіля саме на момент дослідження. Пояснив суду, що автомобіль позивача станом на 01 вересня 2014 року було технічно можливо відновити, однак економічно не доцільно. При дослідженні вартість залишків автомобіля він не визначав, оскільки вказане питання не було поставлено при проведенні дослідження.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи № 7893/15-54 від 06 серпня 2015 року, складеного Київським науково-дослідного інституту судових експертиз, дійсна ринкова вартість автомобіля «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_3, який належить ОСОБА_6 до його пошкодження в результаті ДТП, яка мала місце 20 липня 2013 року, складала: 69 135,66 гривень; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_3, в результаті його пошкодження в ДТП, яка мала місце 20 липня 2013 року, складала: 69 135,66 гривень; вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_3, в результаті його пошкодження в ДТП, яка мала місце 20 липня 2013 року, складала: 96 125,86 гривень (а.с.116-121).

Будучи опитаним в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 пояснив суду, що складений висновок експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи № 7893/15-54 від 06 серпня 2015 року, підтримує. Вартість відновлювального ремонту перевищує вартість автомобіля до пошкодження. При цьому, вартість відновлення залежить від вартості запчастин та робіт. Оскільки автомобіль іноземного виробництва, то розрахунок проведено у валюті. Щодо відновлення вказаного автомобіля позивача, зазначив, що автомобіль технічно можливо відновити, навіть якщо використовувати старі деталі. При цьому, відновлення автомобіля економічно є не доцільно, у зв`язку з чим, вартість матеріального збитку дорівнює вартості автомобіля до його пошкодження. У вказаному висновку експертами була допущена технічна описка, у зв`язку з чим ними (експертами) буде складений доопрацьований висновок.

Експерт ОСОБА_13 пояснив суду, що підтримує складений висновок експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи № 7893/15-54 від 06 серпня 2015 року. У вказаному висновку ними при дослідженні використовувалася іноземна валюта - долар, як найбільш поширена. Для відновлення автомобіля необхідно використовуватися оригіналі деталі, вартість яких за ціною є рівною вартості нових деталей. При цьому, при дослідженні не було враховано фізичного зносу, оскільки вартість відновленого ремонту перевищує вартість автомобіля. У вказаному висновку експертами була допущена технічна описка, у зв`язку з чим ними (експертами) буде складений доопрацьований висновок.

Відповідно до доопрацьованого висновку експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи № 7893/15-54, складеного Київським науково-дослідного інституту судових експертиз, відповідно до проведеного дослідження з економічної точки зору відновлення досліджуваного автомобіля позбавлено сенсу, тому можливо вважати об'єкт дослідження фізично знищеним. Вартість залишків пошкодження в результаті ДТП, яка мала місце 20 липня 2013 року, автомобіля «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_3, складала: 10 544,16 гривень (а.с.229-234).

Відповідно до п. 7.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 N 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 N 1335/5/1159), основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю «ринкова вартість». Використання зарубіжної довідкової літератури допускається у разі відсутності потрібної інформації у вітчизняних довідниках. Вартість КТЗ, яка наведена в іноземній валюті, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ на дату оцінки. Основним методом у межах порівняльного підходу є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ.

Таким чином, з огляду на викладене, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_3, в результаті його пошкодження в ДТП, яка мала місце 20 липня 2013 року, складала 69 135,66 гривень.

Як встановлено судом та підтверджено в судовому засіданні експертами, відновлення пошкодженого автомобіля позивача теоретично є можливим, проте є економічно необґрунтованим, оскільки вартість відновлення автомобіля значно перевищує вартість вказаного автомобіля. В свою чергу, в судовому засіданні стороною позивача було наголошено на тому, що остання бажає відновлювати пошкоджений автомобіль та не вважає його фізично знищеним.

Як роз'яснено в п. 15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, сума матеріального збитку, що має бути відшкодована позивачу в результаті пошкодження транспортного засобу - автомобіля «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_3 становить 58 591 гривню 50 копійок, що складає різницю між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та після дорожньо-транспортної пригоди (10 544 гривень 16 копійок - вартість залишків пошкодження).

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача вартості проведення експертного дослідження у розмірі 950 гривень 00 копійок, то вказані вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Так, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 65 від 01 вересня 2014 року, позивачем на рахунок ФОП «ОСОБА_10.» було сплачено в рахунок проведення експертного дослідження суму коштів у розмірі 950 гривень 00 копійок (а.с.7).

В той же час, вказані кошти були сплачені позивачем в рахунок проведення експертного дослідження 01 вересня 2014 року, при цьому судом при винесенні рішення береться за основу висновок експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи від 06 серпня 2015 року, витрати за яку були покладені ухвалою суду в рівних частинах на позивача та відповідача відповідно.

Крім того, також не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення на її користь вартість оплати автостоянки в сумі 2 100,00 гривень, що підтверджується довідкою від 20 серпня 2014 року, виданої Обслуговуючим кооперативом автостоянки «Дружба» (а.с.27), оскільки вказані кошти були внесені позивачем в якості членських внесків позивача як члена кооперативу за період з 01 липня 2013 року по 19 серпня 2014 року та не є витратами, що пов'язані із зберіганням автомобіля на стоянці.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_6 та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 58 591 гривню 50 копійок.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 585 гривень 91 копійку.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 1166, 1172, 1177, 1187, 1188, 1192 Цивільного кодексу України, п. 7.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 N 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), ст.ст. 1, 4, 10, 11, 56, 58, 79, 84, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_6 до Комунального підприємства «Київпастранс», треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок злочину - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 58 591 гривню 50 копійок та судовий збір в сумі 585 гривень 91 копійку, а всього 59 177 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто сімдесят сім) гривень 41 (сорок одну) копійку.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: