Справа № 415/5389/16-ц
Провадження № 2/415/2285/16
29.11.16 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Калмикової Ю.О.,
за участю секретаря - Нескородової Г.А.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1,
за участю представника третьої особи - Гончарової Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Лисичанської міської ради, -
ОСОБА_3 звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Лисичанської міської ради.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до рішення суду від 07.12.2009 року, малолітній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу батьків залишився проживати зі своєю матір'ю, позивачем по справі - ОСОБА_3.
Відповідно до рішення Лисичанського міського суду Луганської області суду від 23.02.2009 року, ОСОБА_4 зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач у даній справі є батьком малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.
Відповідно довідки № 58 від 24.05.2016 року дошкільного закладу, який відвідував малолітній, за весь час перебування ОСОБА_5, батько хлопчика жодного разу не з'являвся.
Відповідно довідки № 292 від 24.05.2016 року середньої школи, яку відвідує малолітній ОСОБА_5, за час навчання його батько жодного разу у школі не з'являвся, в вихованні дитини участі не приймав та батьківських зборів не відвідував.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, звернулася із заявою про надання висновку щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 В ході проведеної роботи було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, від якого мають малолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Разом не проживають з народження дитини, шлюб розірвано у 2009 році.
Малолітній ОСОБА_5 проживає з матір'ю та молодшим братом за адресою: АДРЕСА_1, де створено необхідні умови для повноцінного розвитку, виховання та навчання дітей. Хлопчик навчається в Сєвєродонецькій середній загальноосвітній школі № 11. Мати дитини регулярно відвідує батьківські збори, приділяє належну увагу вихованню сина. За час навчання батько малолітнього, ОСОБА_4, жодного разу у школі не заявлявся, в вихованні дитини участі не приймав та батьківські збори не відвідував. З 01.09.2010р. по 14.08.2014р. малолітній ОСОБА_5 відвідував ДНЗ № 11. Приводила та забирала дитину з дитячого садка його мати. За час перебування хлопчика в закладі, батько - гр. ОСОБА_4 жодного разу не з'являвся.
ОСОБА_4 ухилився від виконання батьківських обов'язків стосовно малолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не займається вихованням дитини, не спілкується з ним, не відвідує його, не цікавиться станом його здоров'ям, матеріальної допомоги не надає, має заборгованість по аліментам у розмірі 46 750,00грн./довідка Лисичанського відділу ДВС від 11.05.2016р.
Враховуючи, що ОСОБА_4 самоухилився від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням та утриманням малолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав, ОСОБА_4, стосовно Малолітнього сина, ОСОБА_5.
Вищезазначені обставини свідчать про невиконання Відповідачем своїх батьківський.
У зв'язку з вищенаведеним вона звернулася з даною позовною заявою до суду, у якій просила суд позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав у відношенні його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, підтвердив факти, викладені в позовній заяві. Проти заочного вирішення справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позовних вимог, підтримала доводи, що містяться у висновку Сєвєродонецької міської ради про доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач ОСОБА_3 вважає відповідача ОСОБА_4 таким, що не виконує належним чином свої батьківські права, зокрема, він не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з ним і взагалі втратив до дитини інтерес.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
У зв'язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя.
Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне).
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого 16.01.2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5, про що зроблено відповідний актовий запис № 236. Батьком дитини записаний ОСОБА_5, матір'ю дитини записана ОСОБА_3.
Згідно з рішенням Лисичанського міського суду у справі № 2-2628 від 07 грудня 2009 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано.
Згідно з рішенням Лисичанського міського суду у справі № 2-559/09 від 23.02.2009 з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 05.02.2009р. і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно довідкою № 58 від 24.05.2016 року, виданою Комунальним дошкільним закладом комбінованого типу № 11 «Світлячок», малолітній ОСОБА_5 відвідував групу № 4 дошкільного закладу відділу освіти Сєвєродонецької міської ради з 01.09.2010 року-по 14.08.2014 року, за весь час перебування ОСОБА_5, батько хлопчика жодного разу не з'являвся.
Згідно з довідкою № 292 від 24.05.2016 року, виданою середньою загальноосвітньою школою № 11 м. Сєвєродонецька, яку відвідує малолітній ОСОБА_5, за час навчання його батько жодного разу у школі не з'являвся, в вихованні дитини участі не приймав та батьківських зборів не відвідував.
Згідно з висновком Сєвєродонецької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав № 74-В від 02.09.2016 року, Орган опіки та піклування, враховуючи інтереси малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4, стосовно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно з довідкою № 1887 від 23.05.2016 р., ОСОБА_3 мешкає в АДРЕСА_1, та має наступний склад сім'ї, а саме: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - син, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 - син.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню свого сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дитини.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 212-215, 224-226 ЦПК України, 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне, ст.ст. 150, 164-167 СК України, п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, суд -
Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Лисичанської міської ради, задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав у відношенні його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України, копію рішення суду, після набрання законної сили, надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА