22-ц/775/260/2016(м)
Головуючий у 1 інстанції Аксьоненко В.І. .
Категорія 30 Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді - Мальцевої Є.Є.

суддів - Песоцької Л.І., Ткаченко Т.Б.,

секретар - Брежнєв Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

31 липня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України та Державної казначейської служби України. В позовній заяві позивач зазначив, що він з 2008 року є членом обслуговуючого кооперативу «Волна», який був розташований в с.Широкіне Новоазовського району (на час розгляду справи - Волноваського району) Донецької області по вулиці Береговій, 1. В зазначеному кооперативі він придбав двоповерховий гараж-елінг за №84 літ. А-2, яким користувався в якості житлового приміщення та постійно там проживав зі своєю сім'єю. В ході проведення антитерористичної операції на території Донецької області в с.Широкіне будівлі обслуговуючого кооперативу човнової станції «Волна», а також гаражі-елінги, які належать фізичним особам, неодноразово були обстріляні артилерією. В результаті обстрілів його гараж-елінг було зруйновано і йому було спричинено матеріальну шкоду, яку він оцінює у 2200000 гривень, у зв'язку з тим, що разом з будівлею гаражу-елінгу було знищено і майно, яке там знаходилось, а саме: меблі, побутова техніка предмети домашнього використання, інтер'єр, ландшафтний дизайн.

Посилаючись на статтю 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», статті 3, 8, 41, 56 Конституції України та статтю 1177 ЦК України, просив стягнути з держави Україна на його користь у відшкодування майнової шкоди 2200000 гривень.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року у задоволені позову ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема зазначав, що він усунув недолік, на який посилався суд, відмовляючи у задоволені позову, і зареєстрував право власності на об'єкт нерухомості, за пошкодження якого просив стягнути на його користь майнову шкоду. Посилаючись на ст. 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та на Європейську конвенцію про відшкодування шкоди, заподіяної жертвам насильницьких злочинів від 24.11.1983 року, зазначав, що відсутність закону, який передбачає умови та порядок відшкодування шкоди, не звільняє державу від зобов'язання відшкодовувати шкоду, що спричинена в результаті проведення АТО.

У відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу у відсутності представників Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби, які належним чином повідомлені рекомендованою поштою та факсограмами про розгляд справи, заяв про відкладення розгляду справи не надавали, до суду не явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, заперечення проти доводів апеляційної скарги представника відповідача Міністерства юстиції України ОСОБА_4, прокурора Полторацької Т.Є., які просили скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав..

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач користується гаражом-еллінгом № 84 в обслуговуючому кооперативі «Волна», який розташований в селі Широкіне (а.с. 21,24-27). У підтвердження права власності гаражу позивач долучив до позовної заяви декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. Як видно з зазначеної декларації, замовником перевірки про готовність об'єкта до експлуатації є обслуговуючий кооператив човнової станції «Волна» (а.с. 14-20).

Згідно підпункту 10.2.1 розділу 4 Статуту обслуговуючого кооперативу човнової станції «Волна», член кооперативу, який в межах виділеної Кооперативом земельної ділянки збудував гараж-елінг у відповідності до узгодженої проектної документації, набуває право власності на гараж-елінг у встановленому законодавством України порядку і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, вчиняти щодо нього інші угоди, що не заборонені законом (обслуговуючим кооперативом човнової станції «Волна») (а.с. 42).

Позивач в липні 2015 року звертався до прокурора Донецької області, начальника СБУ України в Донецькій області та начальника ГУМВД України в Донецькій області з заявами про притягнення до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які в період з вересня 2014 року по липень 2015 року пошкодили та викрали належне йому майно за адресою: Донецька область, с. Широкине, вул. Набережна, кооператив «Волна», елінг № 84 (а.с. 9-12).

Матеріали досудового розслідування за заявою позивача внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002091 від 22.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 194 КК України. Згідно з матеріалами досудового розслідування на місце вчинення правопорушення, а саме с.Широкине вул. Набережна, 1, слідчо-оперативна група будь-якого з райвідділів ОВС України в Донецькій області не виїжджала, у зв'язку з проведенням на вказаній території антитерористичної операції, дата закінчення якої невідома (а.с. 59).

На даний час в с.Широкіно є пошкодження будівель, інфраструктури, що ніхто з сторін не оспорював. Серед інших пошкоджених гаражів є також гараж позивача, що підтверджується фотографіями, наданими ним суду. (а.с. 7-8).

У якості доказу розміру спричиненої шкоди позивачем надані висновки судової будівельно-технічної експертизи. Згідно із висновком судової будівельно-технічної експертизи від 01.10.2015 року, ринкова вартість приміщення - двоповерхового гаража-елінгу за № 84 лит.А-2, розташованого по вул.Берегова в с.Широкине Донецької області, відповідно до технічної документації станом на 2014 рік за умови наявності реєстрації права власності відповідно до чинного законодавства, з допущенням відсутності руйнування інфраструктури с.Широкине і умовно приймаючи ситуацію аналогічно ринку нерухомості Маріуполя на момент проведення дослідження, на думку експерта, на даний час може становити 1321663 (один мільйон триста двадцять одна тисяча шістсот шістдесят три) гривні.(а.с.82-87).

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не було надано доказів того, що він набув право власності на гараж-елінг, розташований в с. Широкине, вул. Берегова 1, а згідно з наданими документами останній належить обслуговуючому кооперативу човнової станції «Волна». Суд також виходив з того, що умови та порядок відшкодування шкоди за статтею 1177 УК України не встановлені законом, а тому стягнення матеріальної шкоди з цих підстав неможливо.

У підтвердження доводів апеляційної скарги, позивач надав колегії суддів свідоцтво про його право власності на нерухоме майно від 14.01.2016 року на гараж загальною площею 80,9 кв.м., що розташований за адресою Донецька область, Волноваський р-н., с. Широкине, вул. Берегова 1, гараж 84, отримане після ухвалення оскаржуваного рішення (а.с.152).

Судом першої інстанції встановлено, і ніким не оспорюється, що на час, зазначений позивачем у позовній заяві, на території Донецької області, у тому числі, і на території с.Широкине, проводилася Антитерористична операція (АТО).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» відшкодування шкоди, заподіяної громадянам терористичним актом за рахунок Державного бюджету України відповідно до закону, з наступним стягненням суми цього відшкодування з осіб, якими заподіяно шкоду, в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Суд першої інстанції виходив з того, що положення ст.1177 ЦК України не формулюють норм прямої дії, які б регулювали відносини щодо відшкодування шкоди, завданої фізичній особі внаслідок злочину. Умови та порядок відшкодування шкоди, завданої фізичній особі внаслідок злочину, мають визначатись спеціальним законом. До прийняття такого закону відшкодування державою шкоди відповідно до ст.1177 ЦК України на підставі загальних правил здійснюватися не може. На даний момент окремий закон про відшкодування шкоди, завданої злочином, за рахунок державного бюджету не прийнято.

Втім, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Проте, якщо мають місце спеціальні підстави відшкодування шкоди, застосуванню підлягають саме спеціальні правові норми.

Звертаючись до суду з позовом про відшкодування шкоди, позивач посилався на те, що така завдана йому внаслідок подій, які відбуваються на території с.Широкіне, а саме, внаслідок обстрілу селища при проведенні антитерористичної операції.

Дійсно, Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014 розпочато антитерористичну операцію.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки в тому числі осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Наказом Першого заступника Голови Служби безпеки України - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, зокрема, Донецька область - з 07 квітня 2014 року. На теперішній час рішення про завершення проведення антитерористичної операції на території Донецької області не прийнято.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року, яким затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, селище Широкіно Волноваського Донецької області, в якому розташоване майно позивача, належить до населених пунктів, в яких здійснюється антитерористична операція.

Дії, пов'язані із проведенням антитерористичної операції, на території сел.Широкіно тривають і на даний час.

Є загальновідомим фактом, що в період проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей пошкоджені (зруйновані) об'єкти соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем забезпечення життєдіяльності.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 1002-р було затверджено План заходів з організації відновлення пошкоджених (зруйнованих) об'єктів соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем забезпечення життєдіяльності на території Донецької та Луганської областей, яким було передбачено, зокрема:

- забезпечення роботи місцевих штабів з питань, пов'язаних з відновленням інфраструктури та життєдіяльності населених пунктів Донецької та Луганської областей, на рівні районів і міст обласного значення Донецької та Луганської областей (виконавці: Державне агентство з питань відновлення Донбасу, Мінрегіон, Мінінфраструктури, інші заінтересовані центральні органи виконавчої влади, місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування);

- забезпечення визначення обсягу руйнувань, обстеження несучої здатності будівель, що потребують першочергового відновлення, об'єктів інфраструктури, виготовлення відповідної проектної документації (виконавці: Державне агентство з питань відновлення Донбасу, Мінрегіон, Мінінфраструктури, місцеві штаби, місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування (за згодою).

На виконання цього розпорядження Кабінету Міністрів головою Донецької обласної державної адміністрації видано розпорядження від 05.01.2015 року № 1 «Про створення штабу з організації відновлення об'єктів соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем життєзабезпечення населених пунктів Донецької області», яким створено штаб з організації відновлення об'єктів соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем життєзабезпечення населених пунктів Донецької області та головам райдержадміністрацій, міським головам було доручено створити та забезпечити роботу місцевих штабів з питань, пов'язаних з відновленням інфраструктури та життєдіяльності населених пунктів Донецької області на відповідній території; організувати роботу зі складання переліку пошкоджених (зруйнованих) об'єктів соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем життєзабезпечення на відповідній території та розробки проектно-кошторисної документації, отримання експертних висновків для подання на розгляд штабу.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегії суддів позивач пояснив, що у порядку, передбаченому вищевказаними розпорядженнями, він до відповідних державних органів не звертався.

На даний час у зв'язку із тим, що на території, де розташовано пошкоджене майно позивача, продовжується антитерористична операція, реалізувати заходи щодо визначення об'єму пошкодженого (зруйнованого) житла, щодо його відновлення неможливо, а з наданого позивачем висновку судової експертизи неможливо встановити, чи проводилося експертом дослідження об'єкту на місцевості. Крім того, порядок відшкодування такої шкоди законом й на даний час не визначений.

За таких обставин висновок суду першоїі інстанції про відмову в позові є правильним, оскільки позивач до суду з такою вимогою звернувся передчасно, що не позбавляє його можливості в майбутньому звернутися до суду з аналогічним позовом.

Доводи апеляційної скарги позивача не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

Мальцева Є.Є.

Песоцька Л.І.

Ткаченко Т.Б.