АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівСлободянюк С.В., Махлай Л.Д.,
при секретаріЛознян О.С.
за участю: представника позивача ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 - представника ОСОБА_7 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання неправомірними і незаконними дій судового експерта, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 139-144/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 - представник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не з'ясовані обставини справи, зокрема відмовлено у позові у зв'язку з обранням невірного способу захисту права, не врахувавши положень ст.ст. 15, 16 ЦПК України про те, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім того, зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що судовим експертом при проведенні дослідження не було взято за основу дані земельно-кадастрової документації, у зв'язку з чим здійснено неповне, неточне та необ'єктивне дослідження, оскільки частина досліджувальної земельної ділянки не належить до ділянки по АДРЕСА_1, натомість, у висновку експерт посилається на витяг з бази даних земельного кадастру в матеріалах справи, проте не звертається до жодної установи щодо надання йому витягу з бази даних земельного кадастру. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

№ справи 760/10097/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/3840/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко Л.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що у провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 2-198/11 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про визначення порядку користування земельною ділянкою та виділ будинку в окреме домоволодіння і зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про визначення порядку користування земельною ділянкою та виділ будинку в окреме домоволодіння.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30.03.2011 /а.с. 66-67/, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва 30.06.2011 первісний і зустрічний позови задоволено частково. Визначено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 Визнано жилий будинок № 155, розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. по АДРЕСА_2 окремим домоволодінням та визнано право власності на нього за ОСОБА_9 Визнано жилий будинок № 157, розташований на земельній ділянці площею 700 кв.м., по АДРЕСА_2 окремим домоволодінням та визнано право власності на нього за ОСОБА_7

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.11.2011 вищезазначені судові рішення в частині визнання жилого будинку № 155, розташованого на земельній ділянці площею 600 кв.м. згідно з приведеним описом меж, по АДРЕСА_2, окремим домоволодінням та визнання права власності на нього за ОСОБА_9, визнання жилого будинку № 157, розташованого на земельній ділянці площею 700 кв.м. згідно з приведеним описом меж, по АДРЕСА_2, окремим домоволодінням та визнання права власності на нього за ОСОБА_7 скасовані, ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовів про виділення в окреме домоволодіння та визнання права власності на будинки № 155, № 157 відмовлено. В решті судові рішення залишено без змін.

В частині встановлення порядку користування земельною ділянкою у справі № 2-198/11, суди керувались висновком № 68/81/10 судової будівель-технічної експертизи від 24.11.2010, складеним судовим експертом ОСОБА_6 /а.с. 7-15/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції вірно зазначено, що правовий статус експерта визначений Цивільним процесуальним кодексом, Законом України «Про судову експертизу», іншими нормативно-правовими актами. За правилами частини третьої статті 53 ЦПК та частини другої статті 147 ЦПК експерт зобов'язаний провести повне дослідження і дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок на задані йому питання, який приєднується до матеріалів справи. Згідно з статтею 66 ЦПК висновок експерта, як докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом, є одним із видів доказів. Частина шоста статті 147 ЦПК передбачає, що висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Отже, дії експерта, якому доручено проведення експертизи, полягають у складанні письмового висновку за результатами проведеного дослідження на задані питання щодо матеріальних об'єктів, явищ і процесів, що мають інформацію про обставини справи, який є доказом у справі і оцінюється судом за правилами статті 212 ЦПК. Однією з гарантій незалежності судового експерта та правильності його висновку, передбачених статтею 4 Закону України «Про судову експертизу», є можливість призначення повторної судової експертизи. Призначення судом повторної експертизи та доручення її проведення іншому експертові передбачено частиною другою статті 150 ЦПК, за умови якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності. Відповідальність судового експерта передбачена статтею 14 Закону України «Про судову експертизу», відповідно до якої судовий експерт на підставах і в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Зважаючи на викладене, судом першої інстанції вірно встановлено, що оскарження дій експерта при здійсненні ним експертної діяльності у інший спосіб, ніж передбачено законом, може тлумачитися як втручання у його діяльність, порушення гарантій його незалежності, а вимоги позову про визнання дій експерта неправомірними не зможуть призвести до захисту прав позивача у відповідності до ст. 16 ЦК України саме у обраний нею спосіб і не вплинуть на обсяг її прав і свобод.

Доводи апеляційної скарги, щодо обрання належного способу захисту прав, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки висновок експерта, як наслідок його дій, які оскаржує позивач, у відповідності до вимог ст. 147 ЦПК України є одним із видів доказів, який оцінюється в сукупності з іншими доказами та не є актом державного чи іншого органу, який може бути оскаржено окремо, а такого способу захисту, як визнання неправомірними дій судового експерта, законодавством не передбачено, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки у разі незгоди з висновком експертизи чи діями експерта передбачений інший порядок їх оскарження, зокрема можливе призначення повторної або додаткової експертизи або оцінка дій експерта у відповідності до ЗУ «Про судову експертизу».

Доводи апеляційної скарги щодо відхилення клопотання про витребування інформації щодо меж землекористувань та витягу з міського земельного кадастру, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки апелянту вже була надана відповідна відповідь з приводу запитуваної інформації / а.с.132-133/, яка предмету спору не стосується, оскільки підставою відмови у позові є обрання позивачем не належного способу захисту права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - представника ОСОБА_7 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: