АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа №754/5386/16-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Шахової О.В. , Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 23 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років,-

УСТАНОВИЛА:

В квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття та коштів на утримання дружини в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів до досягнення дитиною трьох років.

Вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу в лютому 2015 року відповідач належної допомоги на утримання дитини не надає.

Також зазначає, що одразу після закінчення навчання одружилася з відповідачем і через кілька місяців в них народилася дитина. До цього працевлаштована не була, доходів не отримує, закінчує навчання (перепідготовку) для подальшого працевлаштування.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 23 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно. В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення в частині вирішення вимог про стягнення коштів на утримання дружини скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вимог. Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини просить залишити без змін.

Апеляційну скаргу обґрунтовує доводами позовної заяви, зазначає, що відповідач має власну квартиру, яку може здавати в оренду та отримувати дохід. Зазначає, що відповідач подорожував до зарубіжних країн, що свідчить про достатній матеріальний стан; він перебуває у шлюбі з жінкою, доходи якої є значними.

Посилаючись на викладене та з урахуванням того, що період, за який вона просить стягнути кошти на утримання дружини становить лише сім місяців, вважає, що відповідач з огляду на його матеріальний стан спроможний сплатити зазначену суму.

В судовому засіданні позивач та її представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили скаргу задовольнити.

Відповідач та його представник проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із законодавчо установленого обов»язку батька приймати участь у витратах на утримання дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини не оскаржується, відтак колегія суддів, виходячи з наданих повноважень, не перевіряє рішення в цій частині.

Окрім того, установивши факт того, що відповідач не має доходу, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання матері дитини.

З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки він ґрунтується на зібраних у справі доказах та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту того, що відповідач за своїм матеріальним становищем має можливість надавати допомогу на утримання позивача.

Доводи апеляційної скарги відхиляються колегією суддів, оскільки ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами. Натомість висновки суду першої інстанції в цій частині логічні і послідовні та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Само по собі наявність у власності квартири, а також доходи іншого члена родини відповідача (зокрема, теперішньої дружини) для вирішення спору не мають правового значення, оскільки вирішальним у даних правовідносинах є встановлення факту спроможності саме відповідача надавати матеріальне утримання.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги і залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 23 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді О.В. Шахова

Є.В.Болотов