У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Манелюк Наталії Ярославівни, виконуючої обов'язки начальника Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Лисенчук Ольги Степанівни,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною скаргою. Обґрунтовуючи скаргу, посилався на те, що 14 липня 2016 року його представник звернулася із заявою до старшого державного виконавця Манелюк Н.Я. про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-630/11, виданим 14 червня 2013 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області про зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_5 у користуванні земельною ділянкою та громадською стежкою по вул. Івасюка, 22 в с. Копанки шляхом демонтування самовільно встановленої огорожі на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Однак 26 липня 2016 року вона отримала відповідь про неможливість прийняти таке рішення, оскільки з зазначених підстав виконавче провадження підлягає до закінчення тільки у випадку, якщо неможливо виконати без участі боржника. Просить зобов'язати старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Манелюк Н.Я. та виконуючу обов'язки начальника Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Лисенчук О.С. винести постанову про закінчення виконавче провадження за даним виконавчим листом на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2016 року, у задоволенні скарги відмовлено.

Заявник подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте ним подано клопотання про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у клопотанні доводи свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження.

За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення слід задовольнити.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Проте, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що оскаржувана постанова старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Манелюк Н.Я., виконуючої обов'язки начальника Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Лисенчук О.С. винесена правомірно, в межах повноважень державного виконавця та відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних ухвал не дають підстав для висновку, що при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2016 року та ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2016 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Манелюк Наталії Ярославівни, виконуючої обов'язки начальника Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Лисенчук Ольги Степанівни, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ