Справа № 484/260/16-ц
Провадження № 2/484/965/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2016 року

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Мельничук О.В.

при секретарі - Голубковій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2016 року позивач звернувся з позовом, в якому просив:

встановити факт проживання ОСОБА_2, яка померла 03.02.2005 року та ОСОБА_3, яка померла 10.02.2004 року однією сімєю з 1958 року по 10.02.2004 року (день смерті ОСОБА_3);

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 03.02.2005 року право власності на земельну частку (пай) у землі яка перебувала в колективній власності КСП «Дружба» розміром 5,164 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0164903;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 03.02.2005 року право власності на земельну частку (пай) у землі яка перебувала в колективній власності КСП «Дружба» розміром 5,164 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0164591.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.02.2005 року померла ОСОБА_2. На підставі заповіту, посвідченого Лисогірською сільською радою Первомайського району Миколаївської області від 18.01.2005 року за реєстровим № 42, позивач є спадкоємцем всього майна ОСОБА_2, де б воно не було та з чого б воно не складалося.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 він прийняв вчасно, внаслідок чого було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 125 від 01.02.2006 року на житловий будинок в с. Лиса Гора Первомайського району по вул. Нечуй Левицього, 27 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 127 від 01.02.2006 року на грошові внески з процентами та компенсаційними виплатами в Первомайському відділенні ВАТ «Ощад Банк».

Разом з тим, наприкінці 2015 року позивачу стало відомо про наявність у спадкодавця ОСОБА_2 іншого спадкового майна, на яке він має право, як її спадкоємець.

Так, ОСОБА_2 проживала у період з 1958 року по 10.02.2004 року однією сімєю з ОСОБА_3 в житловому будинку за адресою вул. Нечуй Левицького с. Лиса Гора Первомайського району, де вони вели спільне господарство.

При цьому, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 були рідними сестрами, про що самі за життя неодноразово говорили, але ніякого документального підтвердження цьому немає.

Як вбачається з відповіді на адвокатський запит, наданої Управлінням Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області від 02.12.2015 року за вих. № 29-14.05-0.4-394/0/25-15, на момент смерті ОСОБА_3, останній належало право на дві земельних частки (пая) на землях, що перебували у колективній власності КСП «Дружба» в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, а саме: на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 27.12.1996 року № 391 була власником права на земельну частку (пай) у розмірі 6,4 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифіката на земельну частку (пай) МК № 0164903 від 14.01.1997 року, зареєстрованого за № 5297; згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2000 року № 1841 була власником на земельну частку (пай) у розмірі 5,3 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифіката на земельну частку (пай) МК № 0164591 від 14.01.1997 року, зареєстрованого за № 4985, зі змінами від 10.04.2000 року.

10.02.2004 року у віці 83 роки ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка серед іншого складалася з вказаних вище земельних часток (паїв). Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не залишала.

При цьому, як вбачається з виписки з погосподарських книг Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 3296 від 12.11.2015 року та довідки Лисогірської сільської ради № 3295 від 12.11.2015 року, ОСОБА_3 з 1958 року по 10.02.2004 року (по день смерті) проживала у житловому будинку за адресою: Миколаївська обл., Первомайський район, с. Лиса Гора, вул. Н. Левицького, 27 разом з ОСОБА_2

Таким чином, на час смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2 відносилася до спадкоємців за законом четвертої черги, оскільки проживала однією сімєю з померлою ОСОБА_3 понад 5 років до смерті останньої, тобто до часу відкриття спадщини та була єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3

Виходячи з викладеного, ОСОБА_2 одноособово прийняла у повному обсязі спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, у тому числі й право на дві земельні частки (паї), які зазначені вище. Разом з тим, за життя ОСОБА_2 не встигла в належний спосіб оформити своє право власності на земельні частки (паї), які вона набула у спадщину після смерті сестри, оскільки через свій похилий вік та стан здоровя не мала змоги звернутися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Виходячи з викладеного, на момент смерті ОСОБА_2, останній належало право на земельні частки (паї) згідно сертифікатів серії МК № 0164903 від 14.01.1997 року та серії МК № 0164591 від 14.01.1997 року, а отже, вказані земельні частки (паї) входили до складу спадщини, яка відкрилася після її смерті.

Оскільки відповідно до заповіту, посвідченого Лисогірською сільською радою Первомайського району Миколаївської області від 18.01.2005 року за реєстровим № 42, ОСОБА_2 заповіла мені все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, то й зазначені вище земельні частки (паї) належать мені в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2

Разом з тим, через відсутність правовстановлюючого документі на земельні частки (паї), позивач позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на них, про що йому було в письмовій формі повідомлено нотаріусом (довідка з питань діючого законодавства № 35/02-14 від 22.01.2016 року додається). У звязку з зазначеними обставинами він вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи, приходить до наступного.

Копіями свідоцтв про смерть ( а.с.8, 13) підтверджено, що ОСОБА_2 померла 03.02.2005 року в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, а ОСОБА_3 померла 10.02.2004 року в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області.

Із копії заповіту ( а.с.9) видно, що ОСОБА_2 склала 18.01.2005 року заповіт, в якому все своє майно заповідала ОСОБА_5, а із копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом виданих 01.02.2006 року ( а.с.10, 11) видно, що останній отримав після смерті ОСОБА_2 спадкове майно у вигляді житлового будинку та грошового вкладу.

Із відповіді Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області від 02.12.2015 року за вих. № 29-14.05-0.4-394/0/25-15 ( а.с.15) видно, що на момент смерті ОСОБА_3, останній належало право на дві земельних частки (пая) на землях, що перебували у колективній власності КСП «Дружба» в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, а саме: на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 27.12.1996 року № 391 була власником права на земельну частку (пай) у розмірі 6,4 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифіката на земельну частку (пай) МК № 0164903 від 14.01.1997 року, зареєстрованого за № 5297; згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2000 року № 1841 була власником на земельну частку (пай) у розмірі 5,3 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифіката на земельну частку (пай) МК № 0164591 від 14.01.1997 року, зареєстрованого за № 4985, зі змінами від 10.04.2000 року.

Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, мають право на спадкування за законом у четверту чергу.

Таким чином, на час смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2 відносилася до спадкоємців за законом четвертої черги, оскільки проживала однією сімєю з померлою ОСОБА_3 понад 5 років до смерті останньої, тобто до часу відкриття спадщини. Це підтверджено випискою з по господарських книг Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, довідкою Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області ( а.с.16, 17) та поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

У свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_2 на протязі встановленого ст. 1270 ЦК України 6-місячного строку не зверталася до нотаріуса про відмову від спадщини, а відтак вважається такою, що її прийняла.

Будь-яка інша особа із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у порядку, передбаченому ст. 1269 ЦК України та у строки, визначені ст. 1270 ЦК України, не зверталися.

Таким чином, ОСОБА_2 була єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_2 одноособово прийняла у повному обсязі спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, у тому числі й право на дві земельні частки (паї), які зазначені вище.

Разом з тим, за життя ОСОБА_2 не встигла в належний спосіб оформити своє право власності на земельні частки (паї), які вона набула у спадщину після смерті сестри, оскільки через свій похилий вік та стан здоровя не мала змоги звернутися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

У свою чергу, згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття, незалежно від часу її прийняття.

На підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214, 215, 294-296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2, яка померла 03.02.2005 року та ОСОБА_3, яка померла 10.02.2004 року однією сімєю з 1958 року по 10.02.2004 року (день смерті ОСОБА_3).

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 03.02.2005 року право власності на земельну частку (пай) у землі яка перебувала в колективній власності КСП «Дружба» розміром 5,164 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0164903.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 03.02.2005 року право власності на земельну частку (пай) у землі яка перебувала в колективній власності КСП «Дружба» розміром 5,164 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0164591.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: