Справа № 362/4701/16-ц
Провадження № 2/362/2635/16
У Х В А Л А

18 листопада 2016 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дзвінківської сільської ради Васильківського району Київської області про скасування державного акту, його реєстрації та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

У звязку з тим, що позовну заяву було подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, ухвалою від 29 вересня 2016 року, її було залишено без руху.

На виконання вказаної ухвали позивачем подано нову редакцію позовної заяви без дати супровідним листом від 15.11.2016 року (Вх. № 22643 від 15.11.2016 року).

Проте, позивачем не усунуто такі недоліки позовної заяви, що полягають у наступному.

Так, в мотивувальній частині ухвали від 29 вересня 2016 року було розяснено позивачу про необхідність у новій редакції позовної заяви лише зазначити докази, що підтверджують зазначені ним у заяві обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме: про те, що «після смерті її чоловіка залишилася спадщина».

Однак, у новій редакції позовної заяви без дати, в порушення вимог пункту 6 частини другої статті 119 ЦПК України, не зазначено доказів, що підтверджують вказану в заяві обставину, що і була вказана у якості недоліку, який позивачу слід було усунути.

Одночасно, суд вважає за необхідне розяснити позивачу вимоги пункту 6 частини другої статті 119 ЦПК України про те, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто, викладаючи обставину, наприклад, «після смерті її чоловіка залишилася спадщина», зміст заяви з урахуванням вимог пункту 6 частини другої статті 119 ЦПК України, необхідно формулювати так: «після смерті її чоловіка залишилася спадщина, що підтверджується [назва документа або вказівка на доказ, яким це підтверджується]» (підкреслене і є зазначенням доказів конкретної обставини, як того вимагає п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України!!!!!).

Проте, в порушення вимог пункту 6 частини другої статті 119 ЦПК України, у новій редакції позовної заяви не зазначено доказів, що підтверджують ту обставину, що «після смерті її чоловіка залишилася спадщина».

Тобто, в порушення вимог пункту 6 частини другої статті 119 ЦПК України, у новій редакції позовної заяви позивач не зазначає доказів, що підтверджують обставину про те, що «після смерті її чоловіка залишилася спадщина».

Також, відповідно до пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України, позивачу слід було вказати у заяві ціну позову з урахуванням визначеної експертом вартості обох земельних ділянок та обсягу позовних вимог.

Проте, вказаний недолік позивачем не усунуто.

Так, позивачем визначено ціну позову в сумі 138 180 гривень 00 копійок.

Натомість, із доданих до позову звітів про експертну грошову оцінку земельних ділянок вбачається, що їх вартість разом (двох земельних ділянок) складає 138 180 гривень 00 копійок.

Разом з цим, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину кожної із земельних ділянок.

Отже, з урахуванням визначеної експертом вартості обох земельних ділянок та обсягу позовних вимог, відповідно до пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України, ціна позову у даному випадку має складати половину вартості кожної із земельних ділянок складеної один до одної (37 980 гривень 00 копійок + 31 110 гривень 00 копійок), або половину вартості двох земельних ділянок разом (138 180 гривень 00 копійок : 2), а саме: 69 090 гривень 00 копійок.

Таким чином, в порушення вимог пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України у новій редакції позовної заяви зазначено ціну позову, що не відповідає дійсності.

Крім того, в порушення вимог частини третьої статті 119 ЦПК України, у позовній заяві, що подано на усунення недоліків, не зазначено дату її подання.

Тобто, подана на усунення недоліків позовна заява не відповідає вимогам статті 119 ЦПК України.

В резолютивній частині ухвали від 29 вересня 2016 року було розяснено позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк він не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Наведені вище обставини, позбавляють можливості відкрити провадження у справі, оскільки позовна заява не відповідає вимогам статті 119 ЦПК України, а тому її прийняття до провадження буде порушенням вимог ЦПК України.

Частина 2 статті 121 ЦПК України передбачає, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, враховуючи, що позивач відповідно до ухвали суду не виконав вимоги, визначені статтею 119 ЦПК України, приходжу до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дзвінківської сільської ради Васильківського району Київської області про скасування державного акту, його реєстрації та визнання права власності вважати неподаною і повернути позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя