Ухвала

іменем україни

27 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О., Попович О.В., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Першотравенську Дніпропетровської області, про встановлення факту перебування на утриманні, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Першотравенську Дніпропетровської області на рішення Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утримання свого чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що необхідно їй для отримання частини страхових виплат, які отримував її чоловік за життя, посилаючись на те, що на час смерті чоловіка вона була непрацездатна у зв'язку з досягненням пенсійного віку та отриманням пенсії у розмірі 1 086 грн 86 коп., в той час коли пенсія чоловіка була значно вище, крім того він отримував страхові виплати в розмірі 4 933 грн 35 коп., отже матеріальна допомога, яку надавав їй чоловік була для неї постійним та основним джерелом для існування.

РішеннямПершотравенського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року, заяву задоволено.

Встановлено факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Першотравенську Дніпропетровської області просить ухвалені у справі судові рішення скасувати, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеній нормі закону ухвалені у справі судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 2007 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2, 06 квітня 2013 року шлюб між ними зареєстровано в установленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер.

На день смерті ОСОБА_2 отримував загальний дохід в розмірі 9 175 грн 97 коп.

Пенсія ОСОБА_1 за віком становила 1 086 грн 86 коп.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що отримуваний ОСОБА_2 до його смерті дохід значно, майже у вісім разів, перевищував розмір пенсії, що отримувала ОСОБА_1, яка не мала інших джерел доходу; є людиною похилого віку, за станом здоров'я потребувала та потребує постійного медичного лікування, вартість якого перевищує розмір її пенсії, а тому основним і постійним джерелом засобів до її існування була матеріальна допомога з боку чоловіка, що свідчить про те, що ОСОБА_1 як непрацездатна особа перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_2 на час його смерті.

Проте з висновками судів погодитися не можна з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з пунктом «д» пункту 1 частини першої цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання.

За правилами ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: 1) копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; 2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім'ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду; 3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім'ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли восьмирічного віку; 4) довідки навчального закладу про те, що член сім'ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання; 5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім'ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.

Факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється в судовому порядку.

За правилами ч. ч. 2, 4 ст. 75 СК Україниправо на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу встановлено в розмірі 949 грн.

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, на момент смерті ОСОБА_2, ОСОБА_1 була непрацездатною особою, однак отримувала пенсію в розмірі 1 086 грн 86 коп., що перевищує визначений законом прожитковий мінімум.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК Україниокреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 6 ст. 235 ЦПК Українипередбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 і ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч. 4 ст. 256 ЦПК Українисуддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, якщо спір буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України, суди попередніх інстанцій на вищезазначені положення закону уваги взагалі не звернули; доводів та заперечень сторін належним чином не перевірили; не визначились з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню до них, унаслідок чого не встановили яким чином мають бути відновлені порушені права позивача та дійшли передчасних висновків щодо задоволення заяви, не обґрунтувавши належним чином такі висновки.

За таких обставин, оскаржувані рішення судів, які не відповідають вимогам ст. ст. 213-214 ЦПК України не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргувідділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Першотравенську Дніпропетровської області задовольнити частково.

Рішення Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

Д.О.Остапчук

О.В.Попович

В.О.Савченко