АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарях: Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Державне управління комплексного забезпечення» на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 20.01.2016 у справі за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Державного підприємства «Державне управління комплексного забезпечення» середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення її на роботі, -

В С Т А Н О В И Л А:

14.12.2015 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про стягнення із ДП «ДУКЗ» середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду від 27.01.2015 про поновлення її на роботі, мотивуючи тим, що наказ про поновлення на роботі було видано відповідачем лише 03.08.2015. А тому, як випливає з розрахунку заявника, затримка виконання рішення становила 134 дні, у зв'язку з чим з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума в розмірі 46971, 02 грн..

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 20.01.2016 заяву ОСОБА_1 про стягнення з Державного підприємства «Державне управління комплексного забезпечення» середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення її на роботі - задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства «Державне управління комплексного забезпечення» Державної фінансової інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення її на роботі в розмірі 44166, 78 грн..

Справа № 760/18391/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/3843/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Коробенко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погодившись з таким судовим рішенням, представник відповідача подав апеляційну в якій посилавсяна те, що ОСОБА_1 своїми правами не скористалася, не вчинила всі необхідних дій, передбачені чинним законодавством, для отримання виконавчого листа та виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі. Крім того, ОСОБА_1 не зверталася до відповідача ДП «ДУКЗ» із заявою про поновлення її на роботі та не надавала відповідні документи, а отримавши виконавчий лист 21.05.2015, зволікала з його пред'явленням і лише 16.06.2015 пред'явила його до виконання, крім того вона не зверталась до відповідача із письмовою заявою і не надавала відповідних документів про поновлення її на роботі, хоча її таке право було роз'яснено 28.01.2015 представником відповідача. А тому вказані обставини свідчать про відсутність вини відповідача у затримці виконання рішення суду, а тому представник відповідача вважає, що вказані вимоги є необґрунтованими та недоведеними належними доказами

А тому, враховуючи вищевикладене, відповідач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив про її задоволення.

ОСОБА_1 та її представник заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважають ухвалу суду законною і обґрунтованою, просили залишити її без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь в розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, виходить з наступного.

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не мав поважних причин не виконувати рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі, а тому обґрунтованим та законним є покладення на нього передбаченої законом відповідальності у вигляді обов'язку сплатити на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі колегія суддів апеляційної інстанції не вважає за можливе з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27.01.2015 ОСОБА_1 поновлено з 28.07.2014 на посаді юрисконсульта з питань запобігання та виявлення корупції Державного підприємства «Державне управління комплексного забезпечення» Державної фінансової інспекції України, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 46269, 96 гривень.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.04.215, рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру середнього заробітку та судового розміру змінено. Зменшено суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з ДП «ДУКЗ» на користь позивача в розмірі 44867, 84 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 235 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України) рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Таким чином, рішення суду в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Представник ДП «ДУКЗ» був присутній під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду від 27.01.2015, та отримав її копію. (т. 1, а.с. 199).

З матеріалів справи вбачається, що наказ про поновлення позивача на роботі був виданий відповідачем 03.08.2015.

Згідно ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, при вирішенні даної заяви підлягає встановленню і доведенню факт затримки виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27.01.2015 про поновлення ОСОБА_1 на роботі саме з боку ДП «Державне управління комплексного забезпечення».

Згідно з пунктом 29.31 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 № 173, для виконання судового рішення у цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі не виконання їх у добровільному порядку визначають Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до зазначених нормативно-правових актів примусове виконання рішень в Україні покладається на державу та здійснюється останньою на підставі виконавчих документів, у тому числі виконавчих листів, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах, у випадках, передбачених Законом, тощо.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Виконання рішення суду відбувається державною виконавчою службою на підставі виконавчого листа, що видається судом, який виносив рішення, стягувачеві за його заявою. Згідно із ч. 4 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі, якщо рішення підлягає негайному виконанню, державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня після надходження документів, зазначених у ст. 17 цього Закону, і невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Процесуальні питання виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника регламентовано частиною першою ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 8.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, шо належить до завдань державної виконавчої служби згідно із ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу».

Отже, виконання рішення суду відбувається державною виконавчою службою на підставі виконавчого листа, що видається судом, який виносив рішення, стягувачеві за його заявою.

Таким чином, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, щодо встановлення і доведення факу затримки виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27.01.2015 про поновлення ОСОБА_1 на роботі саме з боку ДП «Державне управління комплексного забезпечення».

З наведеного вбачається, що судом першої інстанції допущено порушення порядку, встановленого для вирішення заяви про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі. А саме, недосліджені наведені вище обставини, які свідчили б про ухилення відповідача від виконання рішення суду, не надана їм оцінка, як і не надано оцінку діям позивача, що в порядку п.1 ч. 1 с. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали і передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Державне управління комплексного забезпечення» - задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 20.01.2016 - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: