АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/598/16 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,

за участю секретаря - Міхелєвої Я.С.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Акціонерна компанія «Харківобленерго», Комунальне підприємство «Харківводоканал», Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз», Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про встановлення порядку користування житловим приміщенням та розділення особових рахунків, -

встановила:

У грудні 2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що їй та відповідачу по 1/2 частині належить спірна квартира. Вона із відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано 07.07.2014р., від шлюбу мають двох дітей. На теперішній час спільне проживання з відповідачем стало не можливим, через постійні сварки, нанесення їй тілесних ушкоджень та зникнення речей.

Просила встановити порядок користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, зокрема їй виділити в користування дві житлові кімнати дві площею 11,9 кв.м та 17,4 кв.м, оскільки з нею проживають діти, а відповідачу житлову кімнату площею 24,2 кв.м із балконом площею 2,4 кв.м, інші приміщення залишити у спільному користуванні; розділити особові рахунки з оплати житлово-комунальних послуг, пропорційно часток співвласників.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року у задоволенні позов ОСОБА_2 задоволено частково. Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: виділено в користування ОСОБА_2 - дві житлові кімнати № № 3, 9 площею 11,9 кв.м та 17,4 кв.м; виділено в користування ОСОБА_1 житлову кімнату № 2 площею 24,2 кв.м із балконом площею 2,4 кв.м. Залишено у спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - кухню № 5 площею 9,3 кв.м, із балконом площею 2,0 кв.м; ванну кімнату № 6 площею 5,2 кв.м, вбиральню № 8 площею 1,3 кв.м, коридор № 1 площею 10,8 кв.м, коридор №7 площею 1,6 кв.м, вбудовану шафу № 4 площею 1,5 кв.м. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 121,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги, що декілька років тому, під час ремонту, спірна квартира була перепланована, зокрема відбулося перенесення перегородок, перенесення і влаштування дверних пройомів, а також прибудова балкону, проте ця інформація у наданому позивачем технічному паспорті квартири від 13.05.1999 року відсутня. Позивач умисно не проінформувала суд, що наданий нею технічний паспорт квартири від 13.05.1999 року, згідно якому встановлено порядок користування спільною квартирою, не відповідає дійсності. Суд встановив порядок користування квартирою, та виділив в користування житлові приміщення, яких фактично не існує, у зв'язку із чим виконання даного рішення є неможливим. Вважає, що тільки після приведення технічної документації у відповідність, судом можливо буде визначити порядок користування квартирою таким чином, щоб кожному із її співвласників можливо було виділити у користування окремі жилі приміщення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що сторони у справі перебувають у неприязних стосунках та не можуть добровільно домовитися про порядок володіння та користування квартирою та прийшов до висновку про задоволення позову в частині встановлення порядку користування жилим приміщенням. Суд вирішив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: виділити в користування ОСОБА_2 - дві житлові кімнати № № 3, 9 площею 11,9 кв.м та 17,4 кв.м; виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату № 2 площею 24,2 кв.м із балконом площею 2,4 кв.м. Залишити у спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - кухню № 5 площею 9,3 кв.м, із балконом площею 2,0 кв.м; ванну кімнату № 6 площею 5,2 кв.м, вбиральню № 8 площею 1,3 кв.м, коридор № 1 площею 10,8 кв.м, коридор №7 площею 1,6 кв.м, вбудовану шафу № 4 площею 1,5 кв.м.

Стосовно позовних вимог, щодо розділу особових рахунків з оплати житлово-комунальних послуг, суд виходив з положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України та прийшов до висновку про те, що доказів звернення позивача до третіх осіб, які надають житлово-комунальні послуги стосовно розділу рахунків та їх відмови, суду не надано, тобто відсутнє порушення, невизнання або оспорювання прав позивача.

Крім того, позовні вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими, не вказаний перелік житлово-комунальних послуг та організації які їх надають, де відкриті рахунки які просить поділити позивач.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що згідно договору дарування від 21.11.1998 р., посвідченого державним нотаріусом, позивачу та відповідачу в рівних частках, належить на праві власності квартира АДРЕСА_1.

Сторони з 1994р. по 2014р. перебували у шлюбі, від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3, 1995 р.н. та ОСОБА_4, 2007 р.н.

Рішення судом ухвалено з урахуванням інтересів дітей та фактичним користуванням сторонами житлом. Чим саме рішення суду порушує права відповідача в апеляційній скарзі останній не зазначив.

Доводи апеляційної скарги про те, що встановлюючи порядок користування квартирою та виділяючи в користування житлові приміщення, судом першої інстанції не взято до уваги, що декілька років тому, під час ремонту, спірна квартира була перепланована, зокрема відбулося перенесення перегородок, перенесення і влаштування дверних пройомів, а також прибудова балкону, проте ця інформація у наданому позивачем технічному паспорті квартири від 13.05.1999 року відсутня не спростовують висновків суду.

Ні в суд першої інстанції, ні в суд апеляційної інстанції відповідачем не надано доказів в підтвердження вказаних обставин, із наявного в матеріалах справи технічного паспорту на квартиру вбачається відсутність самочинного будівництва чи переобладнання. Іншого технічного паспорту на спірну квартиру відповідачем не надано. На неодноразові виклики до суду відповідач не з'явився.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -