Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1100/16-ц

Номер провадження: 2-о/511/39/16

15 листопада 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванова О. В.,

секретаря Кабатової Н.П.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_3, зацікавлена особа Яковлівська сільська рада Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити, що заявник постійно проживав зі спадкодавцем - своїм батьком ОСОБА_1 Григороичем, померлим 08 червня 2010 року на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_1

Представник зацікавленої особи Яколівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення даного факту.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 суду пояснила, що 08.06.2010 року помер батько заявника ОСОБА_1. Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, а саме на земельну ділянку 0,25га, розташовану по вул. Щорса, №15 в с.Ангелінівка Роздільнянського району Одеської області. Заявник прийняв спадщину, так як постійно проживав з батьком в тому числі і на день відкриття спадщини, тобто на день смерті ОСОБА_1 08.06.2010 року. При зверненні до нотаріальної контори після закінчення 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, заявнику було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька в звязку з тим, що ним пропущений термін на подачу заяви про прийняття спадщини, відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Посилаючись на дані обставини і подані по справі докази, просить встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_1 на день відкриття спадщини.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав пояснення представника та доповнив, що оскільки він один залишився у батька, якій був хворий та самотній, тому він проживав разом з батьком з 2006р. та до дня його смерті. Він доглядав останнього, обробляв земельну ділянку та будинок, займався похованням. За життя батько встиг оформити у нотаріуса на нього дарчу на будинок. Вважав, що оскільки на час смерті батько проживав разом з останнім, він фактично прийняв спадщину, яка залишилася після нього, просив його вимоги задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників провадження, свідків, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено, що 08 червня 2010 року помер ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №227003, виданим 09.06.2010 року Виконавчим комітетом Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №13.

Після смерті ОСОБА_1 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку розташована на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Згідно, державного акту на право приватної власності на вищезазначену землю, виданого Яковлівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області 31 січня 1998 року №11 на підставі рішення 11 сесії ХХІІ скликання Яковлівської сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №23 вбачається, що вказана земельна ділянка площею 0,55га належала ОСОБА_4 та згідно посвідчуваного запису продано 0,25га земельної ділянки ОСОБА_1 по договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом (а.с.6).

Договіром купівлі - продажу земельної ділянки від 12.10.2005 року підтверджується факт придбання ОСОБА_1 у ОСОБА_4 вказаної земельної ділянки площею 0,25га, на підставі чого в Державному акті був зроблений запис: "Продано 0,25га земельної ділянки ОСОБА_1 по договору купівлі - продажу, посвідченого державним нотаріусом Роздільнянської нотаріальної нотконтори 12.10.2005 року".

За життя ОСОБА_1 заповіту не склав, тому має місце спадкування за законом.

23.09.1999 року померла мати заявника - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії АА 0944290, виданого в м.Тбілісі Республіка Грузія.(а.с.32).

19.11.2007 року помер молодший брат заявника - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №120377 зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставіі актового запису №31.(а.с.33).

Заявник ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті своїх батьків.

Як вбачається з Договору дарування житлового будинку від 05 травня 2010 року ОСОБА_1 до дня своєї смерті подарував сину ОСОБА_3 житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться в селі Ангелінівка, вулиця Щорса, №15 Роздільнянського району Одеської області, розташований на земельній ділянці розміром 0,55га, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів.(а.с.30).

Інших спадкоємців за законом не встановлено.

Згідно відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_7 № 570/01-16 від 01.06.2016 року після смерті ОСОБА_1, померлого 08.06.2010 року до неї з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалася, що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину).(а.с.46).

З довідки приватного нотаріуса ОСОБА_7 також стало відомо, що до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 0,25га, що розташована на території Яковлівської сільської ради, Роздільнянського району Одеської області, на яку був визначений кадастровий номер: :03:001:0006, відповідно до довідки виданої відділом Держкомзему у Роздільнянському районі Одеської області 05.05.2010 року № 19-19-07/2193.

Листом ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 14.11.2016 року підтверджено, що вказана спірна земельна ділянка за ОСОБА_1 ОСОБА_8 не зареєстрована (а.с.53).

На замовлення заявника відповідно до договору №314 -ТД -Р від 11.09.2015 року була проведені роботи та виготовлена та розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка знаходилась у власності померлого ОСОБА_1 (а.с.47-50).

Вказана земельна ділянка має цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Окрім того, листом ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 13.11.2015 року також підтверджується, що вказані 0,25га є присадибною ділянкою, земельні сервітути та обмеження відсутні (а.с.53).

Рішеннями РВ-015 від 11.12.2015р. та № 016 від 15.01.2016р. Державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру відмовлено про внесення змін до земельного кадастру щодо вказаної земельної ділянки.

Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрації) та Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №539 від 07.09.2015 року ОСОБА_1 ОСОБА_9, з 03.02.2006 року і до дня смерті, 08.06.2010 року, постійно проживав разом з сином ОСОБА_3 і був зареєстрований за вищезазначеною адресою.

Заявник ОСОБА_3 ОСОБА_8, являється пенсіонером та інвалідом ІІ групи (загальної інвалідності) безстроково.(а.с.10).

З 1999 року місце реєстрації заявника, значиться: м. Одеса, Малиновський район, вул. Комінтерну, буд.55.(а.с.9, зворотна сторінка).

В судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_10 та ОСОБА_11, ОСОБА_11 які суду пояснили, що вони протягом тривалого часу знають сім'ю заявника ОСОБА_1, являлися сусідами покійного батька заявника - ОСОБА_1 По сусідські кликали його "дідом". Знають, що завжди за дідом дивився син, оскільки дружина (мати) також померла. Підтвердили той факт, що заявник зареєстрований у м. Одеса, але він більший час проводив в селі біля батька. Після смерті батька заявник зі своєю дружиною займався його похованням. На теперішній час він продовжує доглядати за будинком, обробляти ділянку, але не проживає там. Наполягали, що інших родичів більш не має.

Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідки добре знали його сім'ю.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину , так як він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті батька. Для підтвердження факту прийняття спадщини шляхом постійного проживанням зі спадкодавцем у вищезазначеному будинку рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - в порядку окремого провадження встановлюються факти проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, в спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати наступне: у випадках, якщо встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК, суди не повинні задовольняти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядаються за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини тощо.

Згідно з ч.2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Заявником в суді підтверджено, що дійсно він постійно проживав з померлим ОСОБА_1 з лютого 2006 року по день його смерті, тобто по 08.06.2010 року.

Тому факт постійно проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_1 судом встановлений достовірно на підставі наданих суду доказів.

Судовий збір сплачено заявником в повному обсязі при зверненні до суду.

Керуючись ст.10,11,202,209,212-215, 218, ч.2 ст.256, ст.259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3, зацікавлена особа Яковлівська сільська рада Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт фактичного прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_1, який помер 08 червня 2010 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Іванова