Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до КП «КВЖРЕП Жовтневого району» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття. В обґрунтування своїх позовних вимог, посилається на те, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, яку було затоплено 11 серпня 2016 року внаслідок прориву стояку холодного водозабезпечення з вини відповідача. Даним залиттям позивачу була спричинена матеріальна шкода в розмірі 20 404,00 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача; також позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати за проведення оцінки розміру шкоди у сумі 1 500,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення в повному обсязі, посилаючись на те, що залиття належної позивачу квартири відбулось не з вини КП «КВ ЖРЕП Жовтневого району», а з вини власників квартири, що знаходиться поверхом вищому за квартирою позивача.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 24 грудня 1993 року є власником квартири №8, розташованої в житловому будинку № 2 по вул. Д.Донського в м. Дніпропетровську /а. с. 31-32/.

В судовому засіданні встановлено, що 11 серпня 2016 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_2, причиною чого стала відмова мешканця квартири № 13 проводити заміну стояка холодного водопостачання у своїй квартирі, що було запропоновано відповідачем ще до 11 серпня 2016 року, та у звязку з чим відбувся прорив стояка холодного водопостачання на рівні квартири № 13. Перевірити стан стояка заздалегідь та попередити залиття не було можливим, оскільки комунікації в квартирі 13 закриті гіпсокартоном та кахелем. Викладені обставини підтверджуються актом про залиття квартири та решту пошкоджень від 12 серпня 2016 року, складеного відповідачем, копія якого наявна в матеріалах справи /а. с. 13/.

22 серпня 2016 року комісією у складі представника ПАТ «Ж ЖЕП» Соборного району в особі майстра ОСОБА_2, спеціаліста (сл. сантехніка) ОСОБА_3 та квартиронаймача ОСОБА_4 був складений акт № 487 про залиття квартири та решту пошкоджень, відповідно до якого квартира № 8, розташована на другому поверсі житлового будинку № 2 по вул. Д.Донського в м. Дніпро знаходиться в пошкодженому стані внаслідок залиття через прорив стояка холодного водопостачання на рівні квартири № 13, доступу до якої немає у звязку з відсутністю власників, які не відреагували на відповідні письмові прохання членів комісії про надання доступу до квартири для обстеження несправності /а. с. 12/.

Згідно зі звітом з незалежної оцінки розміру матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна: квартири № 8 загальною площею 43,9 м2 в житловому будинку літ. А-9, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ (Дніпро), вул. Д.Донцова, буд. 2, дата оцінки 22 серпня 2016 року, розмір матеріального збитку, завданого позивачу, становить 20 404,00 грн. /а. с. 9-11/.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця/виробника за наявності в них відповідного посвідчення для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів, зняття контрольних показників засобів обліку тощо згідно з істотними умовами договору.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Згідно з п.11.4 Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 526 від 20 травня 2009 року споживач зобов'язаний забезпечувати безперешкодний доступ представників виконавця за наявності у них відповідного посвідчення до мережі, арматури та розподільних систем з метою: ліквідації аварій цілодобово; встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення профілактичного огляду згідно з вимогами нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.

Статтею 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового Фонду» визначено, що утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них.

Частиною 5 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобовязаний проводити за власні кошти ремонт квартири, житлового приміщення у гуртожитку, використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Положеннями ч. 2 ст. 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно з розясненнями Верхового Суду України, які мітяться в п. 2 Постанови Пленуму № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК ( 1540-06 ) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям належної позивачу квартири, суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, оскільки в ході судового розгляду даної цивільної справи не знайшов підтвердження причинно-наслідковий зв'язок між діями/бездіяльністю відповідача та залиттям квартири позивача.

Роблячи такий висновок суд критично оцінює посилання позивача на акт № 487 від 22 серпня 2016 року як на підтвердження вини відповідача в прориві стояка холодного водопостачання в квартирі АДРЕСА_3, у звязку з тим, що даний акт не містить тих відомостей, на які посилається позивач. Крім того, з даного акту, а також з акту від 12 серпня 2016 року вбачається, що власник квартири № 13 не надав доступу співробітникам відповідача для заміни стояка холодного водопостачання (комунікації закриті гіпсокартоном та кахелем), що в подальшому призвело до прориву стояка та як наслідок до залиття квартири позивача.

Суд також не може оцінити як належний та допустимий доказ звіт з незалежної оцінки розміру матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна: квартири № 8 загальною площею 43,9 м2 в житловому будинку літ. А-9, що розташована за адресою: м.Дніпропетровськ (Дніпро), вул. Д.Донцова, буд. 2, оскільки даний звіт не містить відомостей про те, які саме пошкодження оцінюються та внаслідок чого вони були завдані; адреса за якою знаходить квартира, що оцінюється зазначена «вул. Донцова», тоді як квартира позивача знаходиться на вул. ОСОБА_5. До звіту не додано документів на підтвердження правомочності проведення ТОВ «Геоспектр» оцінки майна; договір на проведення оцінки /а. с. 6-7/ був укладений майже через один місяць після її фактичного проведення.

Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до комунального підприємства «Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття задовольнити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подану. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.О. Демидова