Справа № 459/1709/15 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/1858/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» про зобовязання усунути перешкоди шляхом демонтажу металевих дверей на самочинно побудованому допоміжному приміщенні,-

встановила:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом (а.с.2-3), в якому після уточнення позовних вимог (а.с.52, 91) остаточно просила: зобовязати відповідачів усунути їй перешкоди шляхом демонтажу металевих дверей на самочинно побудованому ними допоміжному приміщенні, що за адресою м.Червоноград, вул.Будівельна, 9/1-а Львівської області.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, яку разом зі своїм чоловіком купила 27.03.2015 року. Зазначала, що квартира знаходиться на першому поверсі багатоквартирного будинку і облаштована окремим входом (виходом) із окремим сходовим маршем, під яким відповідачі самочинно, зайнявши земельну ділянку під її сходами, прибудували допоміжне приміщення для власного користування, в якому зберігають легкозаймисті паливно-мастильні речовини, горючі рідини, запас хімічних засобів різного призначення, вогненебезпечні рідини (лаки, фарби), моторолер, їдкий запах від яких потрапляє до неї в квартиру, а шум від постійного грюкання дверима цього приміщення порушує спокій та спричиняє дискомфорт, однак, на її звернення до комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» про замурування входу у це приміщення належних мір прийнято не було.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.12.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2,просить його скасувати з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального правата ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що відповідачі, самочинно облаштувавши допоміжне приміщення для власного користування, перешкоджають вільно розпоряджатися сходами: оглянути їх, демонтувати та перебудувати, - чим порушують її права, як співвласника будинку, зберігаючи у цьому приміщенні паливно-мастильні речовини та моторолер, гудіння якого призводить до порушення умов проживання її сімї. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, неправильно послався на норму ч.7 ст.376 ЦК України, оскільки у відповідачів відсутні будь-які дозвільні документи на спірне допоміжне приміщення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є одним із співвласників квартири АДРЕСА_1, яку було придбано у ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 27.03.2015 року (а.с.5-7).

Вказана квартира знаходиться на першому поверсі пятиповерхового житлового будинку і має окремий вхід (а.с.8-9).

До її реконструкції попереднім власником ОСОБА_7 під житлову відповідно до рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 22.02.2006 року №63 та акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 20.10.2006 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 26.10.2006 року №298, квартира мала статус нежитлового приміщення (а.с.56, 57, 101,103).

Як нежитлове, приміщення було введено в експлуатацію разом з будинком №9 на вул.Будівельна і на момент введення в експлуатацію (1989 рік) мало єдиний вхід через поворотні (забіжні) сходи і тільки з прибудинкової території. Дане приміщення після здачі його в експлуатацію було передано на баланс управління житлово-комунального господарства ДП «Львіввугілля» і здавалось останнім в оренду для невиробничого використання. За матеріалами інвентаризації Червоноградського МБТІ від 02.04.1999 року зафіксовано факт заміни поворотних (забіжних) сходів на прямі одномаршеві з тією ж кількістю сходинок. Саме із такими сходами вищезгаданий обєкт перейшов у 2000 році у комунальну власність міста разом з реорганізацією УЖКГ ДП «Львіввугілля» в КП «Червонограджитлокомунсервіс», а у 2004 році був проданий регіональним відділенням Фонду державного майна України у Львівській області юридичній особі, після чого ще двічі відбувався перепродаж даного обєкту (а.с.101-105).

Предметом спору є допоміжне приміщення (комірка), якого немає на поверховому плані вказаного будинку, оскільки воно було самочинно влаштоване відповідачами за рахунок ніші в зовнішній стіні будинку (а.с.105, 163, 164).

Земельна ділянка, на якій облаштований вхід у квартиру позивача та знаходиться спірне допоміжне приміщення (комірка), є прибудинковою територією і належить до комунальної власності Червоноградської міської ради (а.с.102).

Відповідачі є співвласниками квартири №21 у цьому ж будинку і проживають у ній з 08.05.1990 року.

З матеріалів справи (а.с.34) та показань свідків встановлено, що відповідачі спірним допоміжним приміщенням користуються протягом останніх двадцяти років і з відома КП «Червонограджитлокомунсервіс».

Згідно з актом КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 02.12.2015 року (а.с.106), під час перевірки спірного приміщення було виявлено, що у ньому зберігаються речі домашнього вжитку на стелажі, велосипеди, дитяче деревяне ліжечко та капуста в мішках. Паливно-мастильних та вибухових матеріалів під час перевірки виявлено не було.

У відповідності до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч.4 ст.376 ЦК).

Відповідно до розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у постанові №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» (п.5), право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого обєкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб, право на звернення до суду належить і таким особам, за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст.391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (ч.4 ст.376, ст.391 ЦК).

За загальним правилом, кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст.15 ЦК, ст.3 ЦПК), а тому, з урахуванням наведених вище норм ст.376 ЦК України, особа, яка звернулась до суду з позовом про знесення обєкта самочинного будівництва, первинно повинна довести порушення свого права самочинним будівництвом, оскільки сам по собі факт самочинного будівництва обєкту нерухомого майна не може бути підставою для задоволення позову цієї особи.

З урахуванням того, що спірне допоміжне приміщення збудовано на прибудинковій території будинку, яким відповідачі користуються протягом останніх двадцяти років з відома балансоутримувача - КП «Червонограджитлокомунсервіс», приписів про порушення державних будівельних норм при спорудженні цього приміщення від уповноважених на те органів відповідачі ніколи не отримували і до відповідальності за це не притягались, заяв від інших співвласників будинку про демонтаж спірного приміщення за такий тривалий час до органів місцевого самоврядування не подавалось і питання щодо можливості використання цього приміщення чи про його демонтаж не розглядалось, внаслідок користування відповідачами спірним приміщенням не порушено право позивача на вільний доступ до своєї квартири та проживання у ній, позивачем не доведено, що в цьому приміщенні відповідачі зберігають небезпечні для життя чи здоровя речовини, - колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_2, оскільки нею не доведено факту порушення відповідачами її законних прав, в тому числі, і як власника житла.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір, під час розгляду справи не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23 грудня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

ОСОБА_8