АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/626/16 Головуючий 1 інстанції: Срокіна І.І.
Справа № 639/3522/15-ц Доповідач : Пшенічна Л.В.
Категорія: стягнення заборгованості
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Кіся П.В., Шаповал Н.М.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційними скаргамию ОСОБА_3 та Акціонерної компанії «Харківобленерго»

на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 листопада 2015 року

за позовом Акціонерної компанії «Харківобленерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за використану електроенергію, -

в с т а н о в и л а :

АК «Харківобленерго» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованість за використану електроенергію за період з 21.02.2008 року по 11.01.2015 року у розмірі 1 798,25 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 листопада 2015 року позов АК «Харківобленерго» задоволено частково.

Стягнуто у солідарно порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь АК «Харківобленерго» заборгованість за використану електроенергію за період з 15.04.2012 року по 11.01.2015 року у розмірі 128,55 грн.

У задоволенні іншої частини позову АК «Харківобленерго» відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь АК «Харківобленерго» понесені судові витрати у розмірі 121,80 грн. з кожного

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та відмовити АК «Харківобленерго» у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що у матеріалах справи відсутні розрахунки нібито боргу ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до АК «Харківобленерго».

В апеляційній скарзі АК «Харківобленерго» посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що заборгованість за період з 21.02.2008 року по 11.01.2015 року у сумі 1 798,25 грн. безпідставно не стягнута судом першої інстанції і підлягає стягненню з відповідачів у повному обсязі, оскільки строк позовної давності було перервано, а тому він не пропущений .

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що вони не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з тим, що позивач пропустив строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за період до 14.04.2012 року та з урахувань пільг які мають відповідачі по сплаті послуг за енергопостачання , відповідачі мають заборгованість у в сумі 128,55 грн., яка і підлягає стягненню.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Сума, яка є заборгованістю та підлягає стягненню з відповідачів, судом першої інстанції вирахувана виходячи з довідки абонента ОСОБА_3 щодо показання лічильника та платежів (а.с. 5), які відповідачами були сплачені та з урахуванням норм права, які регулюють надання пільг по оплаті за спожиту електроенергію, а саме ст. 7, п.4-6 ст.. 13, ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Судом при визначені розміру заборгованості, також враховано положення Постанови Кабінету міністрів України від 01 серпня 1996 року № 879, яка діяла до 06.08.2014 року, щодо меж споживання електроенергії, на які розповсюджується пільги, а саме ОСОБА_3 з дружиною та сином мав пільгу до 01.10 2014 року на 100% зниження плати за електроенергію в межах середніх норм споживання, а це 125 квт на місяць.

Після 01.10.2014 року згідно з п. 6 Постанови КМ України №409, знижка застосовувалася на 130 кв. на місяць на самого ОСОБА_3 та по на 30 квт. на члена сім,ї (130 +30+30) і така знижка становила 190 квт. на місяць, що і враховано судом .

Вказані пільги застосовувалися позивачем до відповідачів на наданими ним послуг позивача.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_3 про неправильне визначення судом першої інстанції розміру кількості спожитої електроенергії, на яку розповсюджується пільга відповідачів, не ґрунтується на матеріалах справи та нормах права, яка надає таку пільгу.

Щодо доводу апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не врахував, що договір про надання послуг з енергопостачання підписаний не ОСОБА_3 а іншою невідомою особою, то вказаний договір на час розгляду справи судами є дійсним.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі про безпідставність солідарного стягнення заборгованості, то суд першої інстанції стягнув заборгованість солідарно виходячи з вимог ст.. 64 ЖК України, яка передбачає солідарну відповідальність по зобов'язанням.

Відносно доводу апеляційної скарги Акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо безпідставного застосування судом першої інстанції до правовідносин що виникли між сторонами строку позовної давності про стягнення заборгованості за період з 21.02.2008 року по 15.04.2012 року, то позивачем не надано доказів того, що строк позовної давності був перерваний, оскільки з наданої довідки абонента не вбачається, що відповідачами після 15. 04. 2012 року були зроблені платежі в погашення заборгованості за вказаний період. З наданих відповідачем копій квитанцій по оплаті послуг позивача вбачається, що оплата проводилася відповідачами після 15.04.2012 року з зазначенням місяця, за який здійснюється платіж, а тому пояснення позивача, що ці платежі були зараховані в погашення заборгованості, яка виникла до вказаної дати, що є перериванням строку позовної давності, судовою колегіє до уваги не береться.

Що стосується доводу Акціонерної компанії «Харківобленерго» відносно того, що судовий збір стягнутий лише з ОСОБА_6 і ОСОБА_7, то позивач не звернув уваги та те, що інші відповідачі звільнені від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач частково довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Акціонерної компанії «Харківобленерго» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії