Справа № 369/4674/16-ц
Провадження № 2/369/2410/16
21.06.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Дуплій Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
У травні 2016 року позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» звернувсь до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги мотивував тим, що 04 жовтня 2012 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Статус» та ОСОБА_2 було укладено договір, поліс №АВ/3734612 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого ПрАТ «СК «Статус» взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля марки «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 100 000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну 50 000,00 грн. 24 січня 2013 року в м.Київ по вул.Газопровідна, з вини ОСОБА_2. була скоєна дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль марки «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіль «BMW 525 І», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 Відповідно до відомостей ДАІ про дорожньо-транспортну пригоду та постанови суду вказана пригода сталася з вини водія транспортного засобу автомобіля марки «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «BMW 525 І», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, було завдано матеріального збитку на суму 2 750 грн 63 коп. 23 жовтня 2013 року ПрАТ «СК «Статус» здійснило виплату стразового відшкодування у розмірі 2750,63 грн. Враховуючи те, що водій транспортного засобу марки «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 вчасно не повідомив ПрАТ «СК «Статус» про настання ДТП, та внаслідок того,що ПрАТ «СК «Статус» здійснила страхове відшкодування власнику транспортного засобу BMW 525 І», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, тому у ПрАТ «СК «Статус» виникло право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_4 Вказане право вимоги перейшло до ТОВ «Макрс.Капітал» згідно укладеного договору про надання фінансових послуг факторингу від 28 квітня 2014 року. Позивач звертався до ОСОБА_2 із досудовою вимогою в порядку регресу про відшкодування шкоди з метою досудового врегулювання спору, проте відповідач залишив претензію поза увагою.
Тому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» страхове відшкодування за завдані збитки у розмірі 2 750,63 грн, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 378,00 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
У зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
При розгляді справи встановлено, що 24 січня 2013 року о 12 год 45 хв ОСОБА_2.,керуючи автомобілем НОМЕР_3 в м.Києві на вулиці Газопровідна, не вибрав безпечну швидкість , при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху,не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (електроопора), після чого автомобіль відкинуло на автомобіль НОМЕР_4,що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальні збитки. Чим порушив п.10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постановою Подільського районного суду м.Києва від 28 березня 2013 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
04 жовтня 2012 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Статус» та ОСОБА_2 було укладено договір, поліс №АВ/3734612 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого ПрАТ «СК «Статус» взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля марки «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам
Відповідно до умов даного полісу станом на 24 січня 2013 року поліс був діючим.
Згідно умов полісу № АВ/3734612 страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 100 000,00 грн, за шкоду заподіяну майну 50 000 грн.
28 січня 2013 року до ПрАТ «СК «Статус» звернувся ОСОБА_3. із заявою про настання страхового випадку.
Відповідно ремонтної калькуляції №К-4889 від 18 квітня 2013 року вартість матеріального збитку автомобіля «БМВ» складає 3 250,63 грн.
07 серпня 2013 року до ПАТ «СК «Статус» звернувся ОСОБА_3 із заявою про виплату страхового відшкодування.
Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 21 серпня 2013 року було складено Страховий акт №9504-13-59-02, відповідно до якого вартість страхового відшкодування з вирахуванням франшини склала 2750,63 грн.
Згідно платіжного доручення №798 від 23 жовтня 2013 року та ПрАТ «СК «Статус» виплатило страхове відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 2 750, 63 грн.
Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди також додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п.п. 38.1.1 п.38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо: він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння; не повідомив страховика про настання випадку у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п.33.1.
Відповідно до ст.38 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: „Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, за умов, визначених у статті 33 Закону.
Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).
28 квітня 2014 року між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПрАТ «СК «Статус» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №4/28-04/2014, відповідно до умов якого ПрАТ «СК «Статус» передає ТОВ «Маркс.Капітал», а ТОВ «Маркс.Капітал» зобовязується оплатити ПрАТ «СК «Статус» усі права вимоги за грошовими зобовязаннями, що перейшли до ПрАТ «СК «Статус», як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування; ТОВ «»Маркс.Капітал» займає місце ПрАТ «СК «Статус» як кредитора по всім регрес ним вимогам ПрАТ «СК «Статус» згідно додатків до цього договору , у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі.
З додатку №1 до договору про надання фінансових послуг факторингу №4/28-04/2014 від 28 квітня 2014 року вбачається, що ПрАТ «СК «Статус» передає ТОВ «Маркс.Капітал» в тому числі регресну вимогу №47 за страховим актом №9504-13-59-02 на суму 2 750,63 грн, страхувальник та винна особа ОСОБА_2
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб) , а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
12 листопада 2013 року за вих.. №1752 ПрАТ «СК «Статус» направив на адресу ОСОБА_2 регресну вимогу на суму2 750,63 грн.
Оскільки в судовому порядку було встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортних засобів та будинку, а також чинним законодавством України передбачене право страховика звернутися до винної особи про стягнення шкоди в порядку регресу, суд дійшов висновку, що вимога позивача ТОВ «Маркс.Капітал» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ за №111 від 04 травня 2016 року. Тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача судового збору у розмірі 1378,00 грн підлягають задоволенню.
Керуючись п.п. 2, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст.ст. 6, 22, 29, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 993, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 88, 213,215, 218, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, в порядку регресу задовольнити.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області. У разі якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя Н.С.Пінкевич