У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 6 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 січня 2016 року у справі за позовом виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_2, про знесення самочинно збудованої господарської споруди (гаража),

в с т а н о в и в:

В січні 2011 року виконавчий комітет Яворівської міської ради Львівської області (далі - ВК Яворівської міської ради) звернувся в суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 25 жовтня 2006 року ВК Яворівської міської ради було прийнято рішення №943, яким надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення проектної документації для будівництва господарської будівлі в АДРЕСА_1 та подання виготовленої проектної документації на погодження міськвиконкому.

Однак відповідач не маючи затвердженої проектної документації, самовільно побудував гараж, з порушенням санітарних та пожежних норм забудови, а також всупереч інтересам ОСОБА_2, розмістивши гараж на відстані 2,6 м від будинку останнього.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 6 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати ухвалені у справі рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами (судом) норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити поновні вимоги.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із недоведеності позовних вимог.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 на праві власності належить житловий будинок літ. А-1 за адресою: АДРЕСА_1, до якого відносяться також: сарай «Б», літня кухня «В», убиральня «Г», сарай «Д», сарай «Е», вимощення, огорожа, хвіртка.

Спірна господарська споруда, яка значиться в інвентаризаційні справі №13 будинку в АДРЕСА_1 - є сарай «Д».

Учасники процесу не заперечували, що господарські будівлі в садибі відповідача, по АДРЕСА_1 збудовані в межах земельної ділянки, що відноситься до вказаної садиби.

Жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що сарай «Д», чи будь-яка інша господарська споруда є самочинними будовами, як і те, що такі споруди порушують законні права та інтереси третіх осіб, в тому числі ОСОБА_2, позивачем не надано та судом не встановлено.

Крім того, відповідно до листа ВК Яворівської міської ради від 21 січня 2016 року за №93 у позивача відсутні претензії до відповідача.

Отже судами, в ході розгляду справи не встановлено факту самочинного будівництва ОСОБА_4 господарської споруди (гаража) у АДРЕСА_1.

Не встановлено також наявність порушень законних прав та інтересів третьої особи ОСОБА_2, які б вимагали знесення будь-якої господарської споруди чи будови в садибі відповідача.

Таким чином суди обґрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволені позову.

Висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_2, про знесення самочинно збудованої господарської споруди (гаража), за касаційною скаргоюпредставника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 6 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 січня 2016 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк