ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3058/16-ц
провадження № 2/753/3191/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін:

позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 200 ( одна тисяча двісті) гривень. але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснивши, що з серпня 2007 року вони з відповідачем перебували у цивільному шлюбі, від цього шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає з нею , усі обов'язки по утриманню та вихованню сина вона веде самостійно, не спростовує той факт, що відповідач добровільно допомагав утримувати та виховувати сина, надавав матеріальну допомогу по мірі можливості , проживає окремо, вона звернулася до суду про стягнення аліментів тому, що вона на даний час її заробітна плата не задовольняє потреби сина , оскільки син також потребує уваги і батька, а відповідач проживає окремо, нігде не працює , а отже, надаючи не постійно добровільно матеріальну допомогу сину , тому вона вимушена звернутися до суду про стягнення аліментів з відповідача у примусовому порядку, оскільки син потребує підвищеної уваги та догляду для забезпечення його належного стану здоров'я та розвитку, а тому просить стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 200 ( одна тисяча двісті) гривень. але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє за довіреністю НАІ 053914 від 06.04. 2016 року не заперечувала проти стягнення аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200 гривень , пояснивши суду, що її довіритель приймає участь у матеріальному забезпеченні свого неповнолітнього сина , але на даний час так склалися обставини, що він не працює і не має можливості забезпечити повністю матеріальний та духовний розвиток сина , а тому вважає, що аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 гривень, відповідатимуть справедливості та обов"язку батьків, у тому числі і позивачки, утримувати дитину, оскільки батьки мають рівні обов"язки по матеріальному забезпеченню своїх дітей і присудження аліментів не знімає з позивача обов"язку щодо матеріального забезпечення дитини на належному рівні.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом.

Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

У відповідності з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини ( а.с. 8) відповідач ОСОБА_4 являється батьком неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 181 СК України , кошти на утримання неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, оскільки відповідач являється батьком неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і на даний час не надає матеріальної допомоги на його утримання , разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 СК України, за вимогою позивачки, відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання його неповнолітнього сина на підставі відповідного рішення суду, оскільки відповідач працездатний, є батьком дитини і може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач не працює, то суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 гривень, з яким погодився і відповідач, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, оскільки добровільно сторони не домовилися щодо утримання неповнолітнього сина .

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також підлягає стягненню судовий збір з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України при задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 10, 15, 57, 60, 195, 196, 208, 209, 212, 213,214, 215, 218, 294 ЦПК України та на підставі ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої у АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 200 ( одна тисяча двісті) гривень. але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду з 16 лютого 2016 року і до досягнення сином повноліття. тобто до 02 січня 2028 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір на користь держави в розмірі 551 ( п"ятсот п"ятдесят одну ) гривню 20 коп. на р/р 0003 в УДК Дарницького району, код банку 820019, , код класифікації доходів бюджету 22030001, Дарницький районний суд за стягнення аліментів.

Копію рішення вручити сторонам в залі судового засідання під розписку для відому.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ ЛЕОНТЮК Л.К.