Справа № 362/7586/15-ц Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1567/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 03.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Олійника В.І.,

та секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2015 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2015 року вказану позовну заяву було повернуто позивачу на підставі ст. ст. 119, 121 ЦПК України з мотивів, що позивач не надав доказів на підтвердження вартості спірного майна.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити позовну заяву до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до п.3, ч.1, ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки, зазначені в ухвалі цього суду від 20 листопада 2015 року, тому позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 20 листопада 2015 року судом першої інстанції було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій вказано позивачу на необхідність надати докази на підтвердження вартості спірного майна та зазначити, у чому полягають труднощі позивача з отриманням експертної оцінки цього майна (а. с. 7).

У грудні 2015 року позивач на виконання вказаної ухвали подав заяву, в якій посилався на обставини справи, що склалися, та обґрунтування неможливості визначення точної вартості спірного майна, з посиланням на відповідні норми права (а. с. 10-11).

Однак, ухвалою Васильківського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року позовну заяву було повернуто позивачу на підставі ст. ст. 119, 121 ЦПК України (а. с. 13).

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем було вказано ціну позову, яка становить 28 687, 33 грн. (а. с. 1), та сплачено суму судового збору відповідно до ціни позову.

Відповідно до ч.2 ст.80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недовиплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Аналогічна позиція викладена у абз. 3 п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

У відповідності до абз. 4 п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", подання доказів можливе і на наступних стадіях процесу, а тому суд не вправі через неподання доказів залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Однак, суд першої інстанції вказані норми права не врахував і, не дивлячись на те, що позовна заява за формою та змістом відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, помилково визнав її неподаною та повернув її позивачу.

Вищенаведене дає підстави для висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог ст. ст. 119, 121 ЦПК України та є такою, що обмежує задеклароване у ст. 3 ЦПК України право позивача на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у зв'язку з чим ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2015 року скасувати та передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: