У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Міняйло Ірина Петрівна, орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради, про усунення порушень прав власника за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», поданою його представником ОСОБА_7, на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 3 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 8 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила усунути порушення прав власника шляхом припинення обтяження на квартиру АДРЕСА_1, зареєстрованого на підставі договору іпотеки.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 10 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладений договір іпотеки, за умовами якого останній передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1, проте рішенням апеляційного суду Черкаської області від 10 червня 2013 року цей договір іпотеки визнано недійсним.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 2 жовтня 2013 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, відповідно до умов якої право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 припинено з визнанням права власності на вказану квартиру за неповнолітньою ОСОБА_4

Реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції у реєстрації за ОСОБА_4 права власності на квартиру відмовлено у зв'язку з перебуванням квартири під обтяженням за договором іпотеки, укладеним 10 серпня 2007 року.

Враховуючи вищевикладене, просила позов задовольнити.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 3 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 8 липня 2015 року, позов задоволено.

Припинено обтяження на квартиру АДРЕСА_1, що зареєстровано на підставі договору іпотеки, укладеного 10 серпня 2007 року.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 3 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 8 липня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 10 серпня 2007 року між ОСОБА_5 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_5 передав в іпотеку належну йому квартиру АДРЕСА_2 у забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 10 червня 2013 року вказаний договір іпотеки визнано недійсним.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 2 жовтня 2013 року визнано мирову угоду, відповідно до умов якої право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 припинено з визнанням за неповнолітньою ОСОБА_4 права власності на вказану квартиру.

Також судами встановлено, що 9 вересня 2014 року Реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції у реєстрації за ОСОБА_4 права власності на квартиру відмовлено у зв'язку з наявним зареєстрованим обтяженням за договором іпотеки від 10 серпня 2007 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції виходив з того, що зареєстроване обтяження обмежує право власності ОСОБА_4, оскільки позбавляє її права зареєструвати вказану квартиру. Так як договір іпотеки, який був підставою для такого обтяження, визнаний судом недійсним, а судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і підлягають виконанню на всій території України, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право власника, на захист якого подано позов, з урахуванням його предмета та підстав, може бути поновлено у передбаченому законодавством порядку і посилання судів на обов'язковість судового рішення як на підставу для задоволення позову помилкове.

Так, за змістом ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суди попередніх інстанцій залишили поза увагою порядок реєстрації припинення іпотеки та обтяження, визначений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, а відтак, не з'ясували, які саме права власника порушені і з якого часу, та дійшли передчасного висновку про наявність правових підстав для припинення обтяження на квартиру.

Таким чином, суди, у порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України, не врахували норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановили з додержанням норм процесуального права та не перевірили обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», подану його представником ОСОБА_7, задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 3 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 8 липня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: Т.Л.Ізмайлова О.В.Кадєтова С.О.Карпенко Г.І.Мостова