РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24.02.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Лозинського Б.М.

за участі секретаря судових засідань- Попика А.Б.

позивача- Кормана С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, суд,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявленого позову зазначає, що відповідач з 2001 року не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки виїхав з вказаного житла закордон. З 2004 року отримав громадянство Франції, де і постійно проживає. Факт не проживання ОСОБА_2 в даній квартирі також підтверджується актами ЛКП «Сокільницьке». За таких обставин, просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом та зняти його з реєстраційного обліку.

В судовому засідання позивач заявлені вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, явки повноважного представника не забезпечив.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд позов задовольняє з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого май на будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, провадиться у судовому порядку.

Судом встановлено що житлове приміщення, а саме: квартира №42 в будинку №147 на вул. Кульпарківській у м. Львові складається із двох кімнат житловою площею 23,6 кв.м., загальною площею 43,50 кв.м. У квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Згідно актів ЛКП «Сокільницьке» від 22.04.2015 року, 27.07.2015 року, 22.10.2015 року та 25.01.2016 року /а.с.16-18, 36/ відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі №42 в будинку №147 на вул. Кульпарківській у м.Львові, але в ній не проживає. Дані обставини справи стверджуються також: довідкою ЛКП «Сокільницьке» з місця проживання про склад сім'ї і прописку №5871 від 22.10.2015 року та №432 від 27.01.2016 року /а.с.9,37/.

Крім цього, згідно відповіді Начальника Франківського РВ у м. Львові ГУДМС України у Львівській області- Демчука В.О., вбачається, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований з 04.07.1994 року за адресою: м. Львів вул.Кульпарківська, 147/42 /а.с.38/

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідач не проживає на спірній житловій площі більше 6-ти місяців без поважних причин; не цікавились житлом та не утримує його, відтак, слід прийти до висновку про підставність позову.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 383,386,391 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 116 ЖК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Зобовязати Франківський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про його перегляд.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_5