Справа № 444/1834/16-ц
Провадження № 2/444/924/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне повне)

29 листопада 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква Львівської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення із квартири , без надання іншого житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про виселення із квартири , без надання іншого житлового приміщення.

Свої позовні вимоги, позивачі мотивують тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (в порядку приватної спільної сумісної власності) на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно . В даній квартирі без реєстрації разом із позивачами проживає колишній чоловік позивачки ОСОБА_1 та батько позивача ОСОБА_2 Шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було розірвано 26.05.2015 року за рішенням Жовківського районного суду Львівської області .Проте, як під час шлюбу , так і після припинення шлюбних відносин, відповідач ОСОБА_3 продовжує періодично зловживати алкогольними напоями, та в стані алкогольного сп»яніння вчиняє насильство над позивачами, що проявляється у вчиненні безпідставних сварок, образ нецензурними словами, тобто умисних дій психологічного характеру . Також були непоодинокі випадки фізичного насилля, щодо позивачки ОСОБА_1 Позивач ОСОБА_1 неодноразово зверталася до органів поліції із заявами щодо протиправних, насильницьких дій відповідача ОСОБА_3, внаслідок чого відповідач неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173- 2 КпАП України . Тобто відповідач вчиняє систематичні грубі порушення відповідачем правил співжиття , які роблять неможливим для позивачів проживання з ним в одній квартирі . А численні заходи запобігання та громадського впливу виявились безрезультатними, так як відповідач ОСОБА_3 продовжує вчиняти умисні дії як психологічного так і фізичного характеру, щодо позивачів . Окрім того, відповідач не приймає участі в утриманні житла, в якому мешкає без реєстрації , усі послуги сплачує позивачка ОСОБА_1 Станом на сьогоднішній день відповідач ОСОБА_3 не бажає добровільно виселитись із квартири в АДРЕСА_2, хоча зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

А тому, враховуючи вище викладене позивачі просять задоволити їх позовні вимоги та стягнути з відповідача в їх користь судовий збір.

Позивачі в судове засідання не прибули, однак на адресу суду подали письмові заяви, якими позовні вимоги підтримали та просили суд справу розглядати за їх відсутності .

Відповідач повторно судове засідання не прибув, хоч про час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень . Свого відношення до позову також не висловив.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

А тому, судом вирішено проводити заочний розгляд справи за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири 51 в буд.14 , м.Дубляни, Жовківського району Львівської області , що стверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №304687.

Як вбачається із рішення Жовківського районного суду Львівської області від 26.05.2016 року, ОСОБА_1 розірвала шлюб укладений із ОСОБА_3.

Як вбачається із довідки виданої МВУ ЖКГ м.Дубляни від 29.08.2016 року №853 , що за адресою м.Дубляни, вул.Львівська , 14/51 зареєстровані позивачаі по справі, а саме : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається із листа Паликоровівської сільської ради Бродівського району від 09.09.2016 року №02-17/135, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 , але фактично по місцю реєстрації не проживає.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України , право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення першкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном .

Згідно ст.116 ЖК України - якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилось безрезультативними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 неодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу конфлікту в сім»ї з ОСОБА_4 про що свідчать долучені до матеріалів справи постанови Жовківського районного суду Львівській області від 14.08.2014 року, 16.06.2015 року, 13.07.2015 року, 24.03.2016 року, якими ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.173-2 ч.2 КпАП України та неодноразово накладено адмістративні стягнення .

Відповідно до ч.1 статті 64 ЖК України, члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Як вбачається із пояснень позивачів зазначених в позовній заяві, відповідач участі в утриманні квартири не приймає, послуг не сплачує.

Підстави та порядок позбавлення членів сім»ї власника права користування жилим приміщенням визначені у статті 157 ЖК України, якою встановлено, що членів сім»ї власника жилого будинку ( квартира) може бути виселено у випадках передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вбачається, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку , слід виходити з того , що при триваючій антгромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні , якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 постійно робить неможливим проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_1 та сина ОСОБА_2 разом з ним на одній житловій площі, порушує правила співжиття, не приймає участі в утриманні житла, спричиняє шкоду психологічного так і фізичного характеру щодо позивача ОСОБА_1, оскільки позивачі є власниками вище зазначеної квартири, а проживання в квартирі відповідача є порушенням їх прав, щодо можливості на свій розсуд користуватись і розпоряджатись належним майном на власний розсуд . Тому , суд приходить до переконання , що відповідача ОСОБА_3 слід виселити з квартири АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, без надання іншого житлового приміщення відповідачу .

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивачів судовий збір, який позивачами сплачено при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.10,57,60,88, 208,209 ч.3, 212-215,218,224-228,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити .

Виселити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, індивідуальний ідентифікаційний № НОМЕР_1) з квартири АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_5, (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, індивідуальний ідентифікаційний № НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючої та зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_7, індивідуальний ідентифікаційний № НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_5, (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, індивідуальний ідентифікаційний № НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8, проживаючого та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_7, індивідуальний ідентифікаційний № НОМЕР_3) судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Одночасно розяснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення має бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мартинишин Я. М.