Справа № 536/2538/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Левицькою І.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 та його представника по

угоді адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 26 листопада 2015 року, після чого 31 травня 2016 року звернувся в суд з уточненою позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про стягнення на його користь майнової шкоди в сумі 71 400 гривень 69 копійок, витрат на проведення експертного дослідження в сумі 800 гривень, витрат на послуги евакуатора в сумі 560 гривень, моральної шкоди в сумі 20 000 гривень та судових витрат.

В обґрунтування позову вказував, що 25 жовтня 2015 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, на 82 км + 750 м автодороги Хорол-Семенівка-Кременчук, поблизу села Піщане Кременчуцького району, керуючи автомобілем «AUDI-100», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_3, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп'яніння, не впорався з керуванням та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем «NISSAN SUNNY», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався назустріч та з автомобілем «CITROEN BERLINGO», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 Внаслідок пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив пункти 2.5, 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за статтею 124, ч.1 статті 130 КУпАП.

Постановою Кременчуцького районного суду від 10 листопада 2015 року, відповідача ОСОБА_3 було визнано винним за статтею 124, ч.1 статті 130 КУаАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік 6 місяців.

В результаті ДТП його автомобіль «NISSAN SUNNY», державний номерний знак НОМЕР_2 зазнав механічних ушкоджень, в зв'язку з чим йому заподіяно матеріальні збитки.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №141 від 02 листопада 2015 pоку, вартість матеріального збитку, який завданий його автомобілю, дорівнює вартості автомобіля на момент ДТП та складає 65 564 гривень 67 копійок. Вартість проведення експертного дослідження склала 800 гривень.

Із вказаним висновком та сумою заподіяної шкоди відповідач ОСОБА_3 не погодився, мотивуючи це тим, що експертом було значно завищено розмір шкоди, а відновлювальний ремонт автомобіля позивача можливо провести за значно меншу суму. Тому він вимушений був ставити перед судом питання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №242 від 27 квітня 2016 року грошова сума матеріальної шкоди, завдана власнику дорожньо-транспортного засобу автомобіля «NISSAN SUNNY», державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25 жовтня 2015 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, на 82 км + 750 м автодороги Хорол-Семенівка-Кременчук, поблизу села Піщане Кременчуцького району, визначена в розмірі 71 400 гривень 69 копійок.

Крім того, він користувався послугою евакуатора на загальну суму 560 гривень.

Тобто, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на його користь, складає 72 760 гривень 69 копійок (матеріальні збитки 71 400 гривень 69 копійок + 800 гривень + 560 гривень).

Вирішити в позасудовий спосіб питання щодо добровільного відшкодування йому ОСОБА_3 матеріальних збитків не вдалося.

Водночас протиправними діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях, які він зазнав внаслідок пошкодження його майна, оскільки протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля йому, як інваліду III групи, доводиться самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, але через дефіцит сімейного бюджету він так і не зміг відремонтувати свій автомобіль за власні кошти. Все це спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися, оскільки даний автомобіль він використовував не тільки на потреби сім'ї, а і в робочих цілях та пересування до лікарняних закладів для реабілітації.

Раніше дуже часто на вихідних він з родиною виїжджали на відпочинок від тяжкого робочого тижня, після ДТП змога на такий відпочинок зникла.

Крім того, на тривалий час після ДТП йому та його близьким доводиться користуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою та реабілітацією.

Розмір заподіяної йому моральної шкоди визначити йому важко, але відповідач має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести йому та його родині, та витрати, пов'язані з відновленням його психічного стану, відпочинком від усього, що сталося з ним та членами його родини. Розмір його душевних страждань, які довелося йому перенести, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою він оцінює в 20 000 гривень.

Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів ані ним, ані відповідачем застраховані не були.

Оскільки завдана шкода йому добровільно не була відшкодована ОСОБА_3, просить суд стягнути її з відповідача примусово на підставі статей 1166, 1187 Цивільного кодексу України.

Позивач ОСОБА_1 та його представник по угоді адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов в повному обсязі, в обґрунтування позову пояснили так, як викладено вище в описовій частині рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить зворотна поштова розписка на а.с.130, своїх пояснень чи заперечень проти позову не подав.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що чинною постановою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 листопада 2015 року ОСОБА_3 визнано винним за статтею 124, ч.1 статті 130 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік 6 місяців (а.с.7) за те, що 25 жовтня 2015 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, на 82 км + 750 м автодороги Хорол-Семенівка-Кременчук, поблизу села Піщане Кременчуцького району, керуючи автомобілем «AUDI-100», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_3, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп'яніння, не впорався з керуванням та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем «NISSAN SUNNY», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався назустріч та з автомобілем «CITROEN BERLINGO», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 Внаслідок пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №242 від 27 квітня 2016 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Nissan-Sunny 2/0 D», державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_1 внаслідок ДТП у звязку з його технічними пошкодженнями, станом на 25 жовтня 2015 року становила 71 400,69 гривень. Проведення відновлювального ремонту автомобіля «Nissan-Sunny 2/0 D», державний номерний знак НОМЕР_2 без заміни запасних частин, вузлів та деталей, шляхом рихтування та фарбування не можливо, оскільки не передбачене технічно-нормативними документами, суперечить «Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» і по цій причині розрахунки вказаного відновлювального ремонту не проводяться (а.с.75-82).

Відповідно до ч.1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1-3 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п.1 ч.1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Вимога позивача про стягнення майнової шкоди обґрунтована належними доказами на суму 71 400 гривень 69 копійок.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 відмовився полагодити за власний кошт належний позивачу автомобіль та відшкодувати завдані збитки, суд стягує з нього на користь позивача майнову шкоду в сумі 71 400 гривень 69 копійок.

Згідно квитанції №141 від 30 жовтня 2015 року позивач поніс витрати, повязані з проведенням автотехнічного дослідження для визначення матеріальної шкоди, завданої його автомобілю внаслідок ДТП, в сумі 800 гривень (а.с.35).

Також, позивач згідно розрахункової квитанції від 25 жовтня 2015 року сплатив кошти приватному підприємцю ОСОБА_5 в сумі 560 гривень за послуги евакуатора для транспортування пошкодженого після ДТП автомобіля (а.с.36).

Тому ці кошти суд також стягує з відповідача на користь позивача.

Згідно статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних та фізичних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.3,4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З урахуванням моральних страждань, яких ОСОБА_1 зазнав у зв'язку з пошкодженням його автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди, вимушеністю змін в його житті, часу та зусиль для відновлення попереднього стану, наведених позивачем у позовній заяві та у судовому засіданні обґрунтувань моральної шкоди та відповідно до встановлених письмових доказів, суд, зробивши свою оцінку на справедливій основі, як того вимагає стаття 23 ЦК України, виходячи з засад розумності, виваженості та поміркованості, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозвязку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вважає розумним визначити розмір грошової компенсації моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача, у сумі 10 000 гривень.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Позивачем під час розгляду справи понесені судові витрати, повязані з оплатою судового збору по вимозі за спором майнового характеру в сумі 727,61 гривень (а.с.1,131,132) та по вимозі за спором немайнового характеру в сумі 1218 гривень (а.с.2).

Крім того, позивачем понесені судові витрати, повязані з оплатою проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 2 304 гривень (а.с.120).

Беручи до уваги, що вимога про стягнення моральної шкоди задоволена судом частково (50% від заявленої), на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір по цій вимозі в сумі 609 гривень (1218:2).

За таких обставин суд стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 майнову шкоду в загальній сумі 72 760 гривень 69 копійок, моральну шкоду в сумі 10 000 гривень та з підстав статті 88 ЦПК України судові витрати в загальній сумі 3 640 гривень 61 копійку (727,61+609+2 304).

На підставі викладеного, керуючись статтями 10,11,60,88,209,213-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, майнову шкоду в сумі 72 760 гривень 69 копійок, моральну шкоду в сумі 10 000 гривень та судові витрати в сумі 3 640 гривень 61 копійку, а всього 86 401 (вісімдесят шість тисяч чотириста одну) гривень 30 копійок.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складене 02 липня 2016 року.

Суддя Ю. І. Степаненко