Категорія 20 Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.,

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТОВ «Медікор», ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_5, про визнання договору частково удаваним та витребування майна у добросовісного набувача за апеляційною скаргою третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_5 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2016 року, -

В с т а н о в и л а :

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом.

Свої вимоги вона мотивувала тим, що 9 червня 2013 року між ТОВ «Медікор» та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу за № F0906/75 легкового автомобіля Ford Kuga С520, 2013 року випуску, шасі №WFOAXXWPMADP44878 за ціною 313220гривень. Зазначений договір є удаваним в частині покупця, виходячи з наступного. Згідно з п. 2.3. договору покупець зобов'язався здійснити 100% оплату товару впродовж 30 календарних днів з моменту підписання договору. І 10 червня 2013 року особисто позивачем в касу ТОВ «Медікор» були внесені кошти в сумі 10 000 гривень, як передоплату за товар, хоча квитанція до прибуткового касового ордеру № 8769 була оформлена на ім'я ОСОБА_3 18 червня 2013 року позивачем в касу ТОВ «Медікор» були внесені кошти в сумі 207 000 гривень, хоча квитанція до прибуткового касового ордеру № 8831 була оформлена знову на ім'я ОСОБА_3 Кошти, проплачені ОСОБА_2, зараховувались на ім`я ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_2Д.(а/с13).Оскільки наявних у позивача і її чоловіка батька відповідачки, грошей не вистачало на купівлю автомобіля, 19 червня 2013 року між позивачем та АТ «Укрексімбанк» був укладений кредитний договір, за яким позивачем було отримано кредит в сумі 90000 гривень, про що свідчить довідка № 52-17/1705, яка видана 01.10.2015 року філією АТ «Укрексімбанку» в м. Житомирі. 25 червня 2013 року позивачем в касу ТОВ «Медікор» були внесені кошти в сумі 96 220 гривень, 90000 гривень з яких - це кошти, отримані позивачем, як кредит в АТ "Укрексімбанк". Того ж дня позивачем було оплачено ТОВ «Медікор» 300 гривень, хоча квитанції до прибуткових касових ордерів № 8867 та №11232 були оформлені на ім'я ОСОБА_3

Таким чином, особисто позивачем в касу ТОВ «Медікор», як оплата за договором купівлі-продажу № F0906/75 від 09 червня 2013 року, були внесені кошти в сумі 313520гривень. Усі кошти належали позивачу та її чоловікові на праві спільної сумісної власності. Акт прийому передачі автомобіля від 28 червня 2013 року, складений на ім`я ОСОБА_3 Н А. але підписаний позивачкою та її чоловіком ( а/с10).

Договір купівлі-продажу автомобіля та квитанції про оплату за даним договором були оформлені на ім'я доньки позивача - ОСОБА_3 з метою оформлення на її ім'я автомобіля, як подарунку на день народження, однак, дізнавшись, що колишній чоловік її доньки у судовому порядку ставить питання про поділ автомобіля, як спільно нажитого майна, зрозуміла, що цей дарунок був оформлений невірно, оскільки на майно претендує особа, яка не має до нього жодного стосунку. На теперішній час автомобіль оформлений на ОСОБА_4, якому ОСОБА_3 27 червня 2015 року його безоплатно відчужила, що підтверджується реєстраційною карткою транспортного засобу та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Тому, позивачка просила суд визнати удаваним договір купівлі-продажу № F0906/75 від 09 червня 2013 року в частині покупця легкового автомобіля Ford Kuga C520, 2013 року випуску, шасі №WFOAXXWPMADP44878 та визнати позивача покупцем за цим договором. Витребувати у ОСОБА_4 легковий автомобіль Ford Kuga C520, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору, шасі №WFOAXXWPMADP44878, 2013 року випуску, об'єм двигуна 2,0 та визнати за позивачем право власності на нього.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.01.2016 року позов задоволено. Вирішено: визнати удаваним договір купівлі - продажу №F0906/75 від 09.06.2013 року в частині покупця легкового автомобіля Ford Kuga С520, 2013 року випуску, шасі №WFOAXXWPMADP44878 та визнати ОСОБА_2 покупцем за даним договором; витребувати у ОСОБА_4 легковий автомобіль Ford Kuga С520, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору, шасі №WFOAXXWPMADP44878, 2013 року випуску, об'єм двигуна 2,0; визнати за ОСОБА_2 право власності на легковий автомобіль Ford Kuga С520, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору, шасі №WFOAXXWPMADP44878, 2013 року випуску, об'єм двигуна 2,0; вирішено питання по судовому збору.

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_6 оскаржив його через незаконність та необґрунтованість. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, судом встановлено, що 09.06.2013 року між ТОВ «Медікор» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі продажу автомобіля Ford Kuga С520, 2013 року випуску, шасі №WFOAXXWPMADP44878 (а.с.7-9).Загальна ціна товару в день підписання договору 313220 грн. (п. 2.1 договору). Згідно з п. 2.3 договору покупець здійснює 100% оплату товару протягом 30 календарних днів з моменту підписання даного договору.

Відповідно до заяви від 10.06.2013 року на ім'я директора ТОВ «Медікор», ОСОБА_2 просить прийняти від неї кошти в сумі 313 220 грн., як оплату за автомобіль, згідно з договором купівлі - продажу № F0906/75 від 09.06.2013 року, який був укладений між ТОВ «Медікор» та її донькою та зарахувати їх на ім'я ОСОБА_3 (а.с.11). На підставі даної заяви, ОСОБА_2 було внесено кошти в сумі 10 000 грн., як передоплату за товар, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №8769 від 10.06.2013 року та кошти в сумі 207 000 грн., згідно квитанція до прибуткового касового ордера №8831 від 18.06.2013року, хоча і квитанції були оформлені на ім'я ОСОБА_3.(а.с.14).

Крім того, 19.06.2013 року між ОСОБА_2 та АТ «Укрексімбанк» був укладений кредитний договір, згідно умов якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 90 000 грн. (а.с.15) та 25.06.2013 року внесла кошти в сумі 96 220 грн. і 300 грн. на рахунок ТОВ «Медікор», хоча квитанції до прибуткових касових ордерів №8867 та № 11232 були оформлені на ім'я ОСОБА_3 (а.с.14).

Листом за № 634 від 23.10.2015 року ТОВ «Медікор» повідомляє, що платником за автомобіль марки Ford Kuga С520, 2013 року випуску, шасі №WFOAXXWPMADP44878 виступала ОСОБА_2, а грошові кошти були зараховані на ім'я ОСОБА_3А.(а.с.13).

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 25.06.2013 року, остання дала свою згоду на отримання автомобіля від ТОВ «Медікор» її батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с.12).

Згідно підписів в акті прийому - передачі від 28.06.2013 року, автомобіль марки Ford Kuga С520, 2013 року випуску, з автосалону був отриманий ОСОБА_2 та ОСОБА_7, даний факт учасниками судового процесу не заперечувався (а.с10).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки Ford Kuga С520, 2013 року випуску є ОСОБА_4 (а.с.16).

В свою чергу, ОСОБА_5 стверджував, що даний автомобіль був придбаний за спільні кошти подружжя, однак доказів про наявність коштів для придбання автомобіля марки Ford Kuga С520, 2013 року випуску, суду надано не було.

Натомість позивач надала суду докази про наявність в неї та її чоловіка коштів для придбання даного автомобіля, що підтверджується довідками Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області №2379 та № 2380 від 16.12.2015 року, згідно яких ФОП ОСОБА_2 перебуває на обліку з 21.05.2008 року, сума одержаного доходу за 2008-2014 року складає 785 633,00 в т.ч. 2008 р. - 60990,00 грн., 2009 р. - 147617,00 грн., 2010 р. - 214 144,00 грн., 2011 р. - 83560,00грн., 2012р. - 41200,00грн., 2013р. - 82452,00грн., 2014р. - 155670,00грн. та ФОП ОСОБА_7 перебуває на обліку з 16.06.2006 року, сума одержаного доходу за 2008-2014 року складає 532596,00грн. в т.ч. 2008р. - 87393,00грн., 2009р. - 40678,00грн., 2010р. - 42573,00грн., 2011р. - 66327,00грн., 2012р. - 61086,00грн., 2013р. - 88802,00грн., 2014р. - 145737,00грн. (а.с.74-75).

При ухваленні рішення, суд врахував пояснення ОСОБА_2, яка вказала, що даний автомобіль вони придбали зі своїм чоловіком в дарунок на день народження своїй доньці ОСОБА_3 Договір купівлі - продажу був оформлений на ім'я ОСОБА_3, з метою економії коштів, оскільки при оформлені документів на неї чи її чоловіка потрібно було сплачувати кошти за реєстрацію даного автомобіля, а потім при оформлені договору дарування ще сплачувати кошти. Кошти за даний автомобіль були внесені особисто нею. Крім того, зазначила, що вона з чоловіком є фізичними особами - підприємцями і мають змогу подарувати даний автомобіль доньці. Даний автомобіль в автосалоні отримувала вона її чоловік та син ОСОБА_4, особисто вона та її чоловік розписувалися в акті прийому - передачі. ОСОБА_6 було відомо, що даний автомобіль придбавався за її кошти та кошти її чоловіка.

Також в судовому засіданні як свідок був допитаний ОСОБА_4, який вказав, що ОСОБА_2 є його матір'ю, і вона звернулась до нього з проханням допомогти перевезти кошти з Житомирської області до м. Вінниці для придбання автомобіля марки Ford Kuga С520, 2013 року випуску, з метою подарувати його зозулі Н.А. та був присутнім при внесені ОСОБА_2 коштів в касу за автомобіль.

Крім цього суд прийняв до уваги покази працівника ТОВ «Медікор» ОСОБА_8, який зазначив, що був консультантом при продажі автомобіля марки Ford Kuga С520, 2013 року випуску та те, що оплату за вказаний автомобіль вносили батьки ОСОБА_3, оскільки це був подарунок доньці на день народження.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Такий висновок суду є помилковим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини.

Як видно з встановлених обставин справи, ніякого іншого правочину сторони не мали на увазі, вчиняючи оспорюваний договір купівлі-продажу автомобіля. Доводи позивача, що автомобіль мав бути подарований доньці на день народження, безпідставні, оскільки подарувати автомобіль міг лише його власник, яким позивачка на час укладення договору не була.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує або зобов`язується сплатити за нього певну грошову суму.

Саме це і відбулося між ТОВ «Медікор» та ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу №F0906/75 від 09 червня 2013 року (а/с7); журналу реєстрації прибуткових і видаткових касових документів 2013 р.; прибуткових касових ордерів №11232 від 25 червня 2013 р., №8867 від 25 червня 2013 р., №8831 від 18 червня 2013 р., №8769 від 10 червня 2013 р. (а/с77-86) і цими письмовими доказами спростовуються доводи позивачки про те, що вона є покупцем автомобіля, оскільки нею були сплачені власні кошти за вказаний автомобіль.

Щодо показів свідків у даній справі, то відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 218 ЦК України, заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо,- відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Визнання удаваним договору купівлі-продажу в частині покупця автомобіля є неналежним способом захисту, оскількивідповідно до ч.2 ст.235 ЦК України, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до норми ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На думку колегії суддів, позивачка не довела обставин щодо своєї позовної вимоги про визнання удаваним договору купівлі-продажуавтомобіля від 09 червня 2013 року в частині покупця цього автомобіля, а відтак і щодо всіх інших позовних вимог..

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції, як ухвалене з порушенням норм матеріального права та за невідповідності висновків суду обставинам справи, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, в силу ст. 309 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 309,313, 314,316-317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТОВ «Медікор» та ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_5, про визнання договору частково удаваним та витребування майна у добросовісного набувача відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя: В.С. Марчук