АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/6463/16 Головуючий 1 інст. Шевченко С.В.
Справа № 644/5165/16-ц Доповідач Карімова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

21 червня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вона перебуває із ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2012 року, мають малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає із нею, оскільки з січня 2016 року ОСОБА_4 проживає окремо. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини нерегулярно та в недостатньому обсязі, тому просила стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття з проведенням індексації цього розміру відповідно до закону.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав частково, посилався на те, що оскільки він має постійну роботу, то не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від його доходу.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_3, на користь якої стягнуто зі ОСОБА_4 на аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21 червня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 551 гривні 20 копійок.

В решті вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення районного суду в частині визначення розміру стягнутих аліментів та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5, в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку(доходу) щомісячно до повноліття дитини.

Вказує на те, що при визначенні розміру аліментів судом не було враховано її майновий стан і та обставина, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі, визначеному районним судом, покладе на неї більший обовязок по утриманню дитини, яка відповідно до закону має право на прожитковий рівень до 30.11.2016 року в сумі 1228 грн., а з 01.12.2016 р. в сумі 1355 грн. Зазначає, що відповідно до норм сімейного кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначала, що не буде заперечувати й проти визначення апеляційним судом аліментів у твердій грошовій сумі.

Вказує, що резолютивна частина оскаржуваного рішення не відповідає вимогам закону.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить відхилити її доводи за необґрунтованістю та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції зміні, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 частково та встановлюючи аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції виходив з того, що дитина проживає разом із матірю, відповідач має стабільний регулярний дохід, але матеріальну допомог позивачу на утримання дитини надає періодично.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції частині визначення розміру стягнутих з відповідача аліментів, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи сторони перебувають у шлюбі з 21.09.2012 року, однак із січня 2016 року проживають окремо. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає із матірю та знаходиться на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_4 є особою працездатного віку, не має інших дітей, а також непрацездатних батьків, які б потребували допомоги з його боку.

Згідно наданих до суду довідок, відповідач з 02.01.2014 р. до 27.07.2016 р. додатково за сумісництвом працював менеджером у роздрібній торгівлі непродовольчими товарами у ТОВ «Сучасні бізнес-системи», а з 18.10.2012р. до теперішнього часу працює менеджером у роздрібній торгівлі непродовольчими товарами у ТОВ «Аттіка-2007».

Позивач ОСОБА_3 є особою працездатного віку, документів про наявність будь-яких захворювань суду не надано. Згідно довідки про доходи, наданої до апеляційного суду, займає посаду оператора ПК.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 ст. 182 СК України передбачає лише мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, тому при розгляді цієї справи суд, врахував надані сторонами докази, які свідчать як про потреби самої дитини, так і матеріальні можливості платника аліментів та позивача у справі.

Вищезазначені вимоги закону дотримані судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що судом першої інстанції не враховано її матеріальне становище, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, і по суті зводяться до переоцінки наданих сторонами доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції по оцінці цих доказів та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховані при розгляді справи вимоги ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», є безпідставними.

Як пояснила в судовому засіданні представник ОСОБА_3 остання не зверталася до суду із вимогою до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дочку для створення їй умов для всебічного розвитку.

Між тим колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що резолютивна частина оскаржуваного рішення суду не містить даних, передбачених диспозицією ч.2 ст. 182 та ч.1 ст. 183 СК України, та не містить посилань відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України про негайне виконання цього рішення в сумі платежу за один місяць.

Однак ці помилки суду першої інстанції, які мають неточності процесуального порядку, не призвели до неправильного вирішення справи, тому не можуть відповідно до вимог ч.3 ст. 309 ЦПК України бути підставою для скасування цього рішення, а є лише підставою для його зміни судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317,319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Змінити резолютивну частину рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2016 року виклавши її в наступній редакції: «Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 червня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в цій частині допустити до негайного виконання в сумі платежу за один місяць».

В іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий: Судді: