Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4692/16 Головуючий у 1-й інстанції: Ачкасов О.М.
Є.У.№ 317/1616/14-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАХАР», третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання недійсним договору оренди та визнання права користування земельною ділянкою,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Дана» (далі ТОВ «Дана») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Пахар» (далі ТОВ «Пахар») про визнання недійсним договору оренди та визнання права користування земельною ділянкою.

Зазначало, що 18 січня 2008 року між ТОВ «Дана» та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,90 га строком на пять років, який було зареєстровано 25 березня 2008 року за №94. Пунктом 8 Договору передбачено, що орендар має переважне право на укладання договору оренди земельної ділянки на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця письмово про намір продовжити його дію.

Восени 2012 року ТОВ «Дана» та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо продовження строку дії договору оренди землі на пять років, при цьому було узгоджено, що орендна плата збільшується до 2,5 тон зерна та 100 кг насіння соняшника або 15 літрів соняшникової олії. 9 жовтня 2012 року на виконання домовленостей на адресу ОСОБА_3 було направлено повідомлення про продовження дії договору оренди землі ще на пять років. До повідомлення були долучені три примірники додаткової угоди № 2, підписані ТОВ «Дана», в яких були закріплені попередні домовленості. В повідомленні також зазначалося, що відсутність письмових заперечень буде розцінюватися як згода на продовження орендних відносин на умовах додаткової угоди.

Оскільки відповідачка не висловила будь-яких заперечень проти поновлення договору оренди, то ТОВ «Дана» вважало його відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» поновленим, продовжувало відкрито та безперешкодно користуватися земельною ділянкою, використовувало її за цільовим призначенням вирощуванням сільськогосподарської продукції.

20 липня 2013 року ОСОБА_3 отримала орендну плату за 2013 рік в розмірі, який був встановлений додатковою угодою № 2. Проте у листопаді 2013 року позивач, отримавши листа від ТОВ «Пахар», дізнався, що ОСОБА_3 5 липня 2013 року уклала договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Пахар». Вказаний договір позивач вважає недійсним.

ТОВ «Дана» просило визнати укладеною додаткову угоду № 2 від 9 жовтня 2012 року до договору оренди земельної ділянки від 18 січня 2008 року; визнати за ним право користування земельною ділянкою на підставі договору оренди від 18 січня 2008 року та додаткової угоди № 2 від 9 жовтня 2012 року на строк до 25 березня 2018 року; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Пахар» 5 липня 2013 року та скасувати його державну реєстрацію.

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Дана» про розірвання договору оренди землі.

Зазначала, що 18 січня 2008 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки №132 загальною площею 4,8971 га строком до 18 січня 2013 року. Орендар у передбачений договором строк не направив їй будь-якого листа про намір продовжити дію договору, у звязку з чим вона вважала, що договір закінчив свою дію у строк, на який його було укладено. 5 липня 2013 року вона уклала з ТОВ «Пахар» договір оренди земельної ділянки №132 на десять років. 10 липня 2013 року вказаний договір було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №1852715.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд розірвати договір оренди землі, укладений 18 січня 2008 року між нею та ТОВ «Дана» у звязку із закінченням строку його дії та скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 21 липня 2014 року позовну заяву ТОВ «Дана» задоволено: визнано укладеною додаткову угоду №2 від 9 жовтня 2012 року до договору оренди земельної ділянки від 18 січня 2008 року; визнано за ТОВ «Дана» право користування земельною ділянкою №132 на підставі договору оренди від 18 січня 2008 року та додаткової угоди № 2 від 9 жовтня 2012 року на строк до 25 березня 2018 року; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки №132, укладений 5 липня 2013 року між ТОВ «Пахар» та ОСОБА_3 У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 3 грудня 2014 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в первісному та зустрічному позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 лютого 2015 року відмовлено ТОВ «Дана» у відкритті касаційного провадження у справі на підставі пункту 5 частини 4 статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Постановою Верховного Суду України від 9 вересня 2015 року рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 21 липня 2014 року, апеляційного суду Запорізької області від 3 грудня 2014 року і ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 лютого 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи ОСОБА_3 подала заяву про залишення без розгляду її зустрічного позову.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 21 січня 2016 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі залишено без розгляду.

Останнім рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року у задоволенні позову ТОВ «Дана» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «Дана» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.ст. 307, 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав належних доказів направлення орендодавцю повідомлення про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки, а сам по собі факт продовження користування нею після закінчення строку дії договору не свідчить про законність користування орендарем цією земельною ділянкою. Переважне право поновити договір оренди на новий строк можливе лише за умови дотримання строків і процедури повідомлення про намір реалізувати таке право. Крім того, договір оренди між ОСОБА_3 і ТОВ «Пахар» укладено на більш вигідних умовах.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким дана правильна оцінка.

Встановлено, що 18 січня 2008 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Дана» укладено договір оренди землі б/н, відповідно до якого останньому надано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, загальною площею 4,9 га ріллі, нормативна грошова оцінка земельної ділянки 60 596,45 грн.

Згідно п. 8 зазначеного договору оренди строк оренди складає 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно п. 9 зазначеного договору оренди орендна плата вноситься у грошовому еквіваленті на момент укладання договору - 1200 грн., у натуральному вигляді у розмірі 1500 кг зерна на рік, щорічно, але не пізніше 20-го грудня поточного року. Річна орендна плата не є меншою, ніж 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до п. 11 договору оренди орендна плата вноситься у грошовій формі один раз на рік до 20 числа першого місяця за звітним роком місяця, натуральна - до 20 числа останнього у звітному році місяця.

Відповідно до п. 37 договору оренди дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря.

Згідно п. 43 договору оренди він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Даний договір оренди зареєстрований у ЗРФ ЦДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 25.03.2008 р. за № 9 (том1: а.с.6-8).

Актом визначення меж земельної ділянки в натурі від 18.01.2008 р. визначено межі земельної ділянки площею 4,8971 га. 18 січня 2008 р. сторонами договору оренди складено акт прийому-передачі об'єкта оренди (том1:а.с.11).

Під час розгляду справи судом встановлено також, що з моменту укладення договору оренди ТОВ «Дана» користувалося спірною земельною ділянкою та сплачувало орендну плату згідно п. 9 Договору від 18.01.2008 р. у розмірі 1,5 тони зерна, що не заперечується відповідачем ОСОБА_3

28 жовтня 2011 року сторонами було укладено додаткову угоду №1, за умовами якої розмір орендної плати збільшено на 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і визначено, що орендна плата вноситься у натуральному вигляді та розмірі 2 тони зерна і 100 кг насіння соняшника (том1:а.с.76).

Проте, судовим рішенням від 2 липня 2012 року було встановлено, що ОСОБА_3 додаткову угоду не підписувала, а отже, вона є неукладеною, у звязку з чим судом задоволено позов ТОВ «Дана» до ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації додаткової угоди №1 (том1:а.с.77).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо переважного права оренди спірної земельної ділянки на новий строк, ТОВ «Дана» посилалося на те, що направило орендодавцю 9 жовтня 2012 році за вих. № 48 повідомлення про продовження дії договору оренди землі на новий строк з проектом додаткової угоди №2, за якою строк дії договору продовжено на 10 років, розмір орендної плати становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що у натуральній формі складає 2,5 тони зерна та 100 кг соняшника або 15 л олії.

В обґрунтування своїх доводів позивач надав відповідні письмові докази: копії листа, додаткової угоди, журналу вихідної кореспонденції і реєстру відправки рекомендованих листів (том1: а.с.99-102).

Разом з тим, судом встановлено, що такий лист і проект додаткової угоди ОСОБА_3 не направлявся, оскільки відповідне повідомлення орендаря поштовим відділенням не приймалося й не відправлялося (том 1:а.с.234).

ОСОБА_3 наполягала на тому, що ніяких ні усних, ні письмових пропозиції від ТОВ «Дана» по закінченню строку дії договору вона не отримувала.

05 липня 2013 року ОСОБА_3 уклала договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Пахар» строком на 10 років. За погодженням сторін розмір орендної плати у натуральній формі за рік становить 3 тони фуражної пшениці згідно ринкової ціни, яка діє на момент видачі. Розмір орендної плати у грошовій формі на рік становить еквівалент розміру орендної плати у натуральній формі, але не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розмір якої становить 133 478,48 грн. (том1: а.с.244).

Протягом 2013-2016 р.р. ТОВ «Пахар» користується спірною земельною ділянкою, сплачує орендодавцю орендну плату у відповідності з умовами договору, судових спорів з приводу порушення умов договору, несплати орендної плати, тощо між сторонами договору не було.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки.

За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обов'язки.

У статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір.

Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Так, частинами першою-п'ятою статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Разом з тим, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди може бути оскаржена в суді.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

У справі, яка переглядається, суд встановив, що сторони договору оренди землі не дотримались вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» щодо поновлення цього договору, оскільки орендар у встановлений договором строк не надіслав орендодавцю повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди.

Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в орендаря переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки не дотримано процедури такого поновлення, встановленої статтею 33 Закону України «Про оренду землі», а саме по собі отримання орендодавцем плати за 2013 рік від ТОВ «Дана» не є підставою для висновку про те, що останній продовжував користуватися земельною ділянкою по закінченню строку договору оренди і для визнання укладеного з новим орендарем договору оренди недійсним, оскільки право позивача на переважне поновлення договору оренди землі не порушено.

Такий висновок не суперечить викладеним у постановах Верховного Суду України від 25 лютого, 18 березня і 9 вересня 2015 року, 23 березня 2016 року висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах цієї норми матеріального права.

У зв'язку з наведеним, враховуючи, що до закінчення договору оренди землі від 18.01.2008 р., та в подальшому після закінчення його дії, позивач не звертався до відповідачки з приводу поновлення договору, суд дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3 мала правові підстави вважати, що ТОВ «Дана» на власний розсуд розпорядилось своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі, тобто не скористалось ним, а договір оренди припиненим у зв'язку з закінченням його строку дії.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Дана» продовжувало протягом 2013 року користуватися спірною земельною ділянкою належними і допустимими доказами не підтверджуються.

Довідки, акти обстеження земельної ділянки, подорожні листи тракторів, розпорядження позивача та інші докази, надані на підтвердження факту користування земельною ділянкою, судом першої інстанції обгрунтовано визнано такими, що не відповідають вимогам ст.ст.57-60 ЦПК України, оскільки містять суперечливу інформацію та не підтверджують дійсних обставин справи.

В той же час, відповідачем ТОВ «Пахар» в обґрунтування своїх заперечень та підтвердження факту користування земельною ділянкою з моменту укладення договору від 05.07.2013 року надано суду договір № 01/11 від 01.11.2013 р., укладений між ТОВ «Пахар» та ТОВ НСФ «АТМАСЕМ», акт № ОУ-00001/1 від 30.11.2013 р. на дискування у тому числі земельної ділянки № 132, належної відповідачці, площею 4,8971 га, кадастровий номер:03:002:0012 ; договір № 02/11 від 01.11.2013 р., укладений між ТОВ «Пахар» та ТОВ НСФ «АТМАСЕМ», акт № ОУ-00001/2 від 30.11.2013 р. на орання у тому числі земельної ділянки № 132, належної відповідачці, площею 4,8971 га, кадастровий номер :03:002:0012 .

Зазначені докази свідчать про те, що ТОВ «Пахар» протягом тривалого часу здійснює безперешкодне використання спірної земельної ділянки за відсутності жодних заперечень позивача.

Листом від 01.11.2013 р. № 31 ТОВ «Дана» з метою недопущення помилкової обробки земельних ділянок запитувало у ТОВ «Пахар» інформацію про земельні ділянки і їх власників, з ким ТОВ «Пахар» уклало договори оренди. Листом № 1-06/11 від 06.11.2013 р. ТОВ «Пахар» надало необхідну інформацію, зокрема щодо укладання договору оренди з ОСОБА_3

Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги про те, що позивач безперешкодно користувався спірною земельною ділянкою по закінченню договору оренди ще протягом року.

Доводи апеляційної скарги про те, що умови додаткового договору, запропоновані ТОВ «Дана», являються більш сприятливими, ніж умови оспорюваного договору, також являються необґрунтованими.

Як вбачається із проекту додаткової угоди №2, який орендодавець не отримувала і умови якої з нею не узгоджувалися, орендарем запропоновано внести зміни до п.п.8,9 договору від 18.01.2008 р., а саме: щодо строку договору оренди 10 років, а також щодо розміру натуроплати не менше 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата у натуральній формі складає 2,5 тон зерна та 100 кг соняшника або 15 літрів соняшникової олії. Орендна плата у натуральній формі видається зерном власного виробництва (ячменем, пшеницею, кукурудзою, соняшником) за наявності достатніх обсягів врожаю (том1: а.с.99 п.2 додаткової угоди).

Пропозицій про зміну нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка визначена п.5 договору від 18 січня 2008 року і становила 60 596, 45 грн., ТОВ «Дана» не вносила.

За умовами договору, укладеного ОСОБА_3 з ТОВ «Пахар», нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначена 133 478,48 грн., розмір орендної плати у грошовій формі на рік становить еквівалент розміру орендної плати у натуральній формі, але не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. У натуральній формі плата за рік становить 3 тони фуражної пшениці згідно ринкової ціни, яка діє на момент видачі. (том1: а.с.244-246)

Аналіз фактичних обставин свідчить про те, що умови договору оренди, укладеного з ТОВ «Пахар» являються більш сприятливими, оскільки розмір натуроплати не залежить від обсягів зібраного врожаю, як це передбачено у проекті договору ТОВ «Дана», визначена відповідачами нормативна грошова оцінка земельної ділянки вдвічі вища ніж та, що була визначена у п.5 договору з ТОВ «Дана», зміни до якого останнім не вносилися.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Дана» протягом строку дії договору оренди належно і добросовісно виконувало його умови, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Крім того, як встановлено судом і підтверджується зібраними у справі доказами, між сторонами існував судовий спір щодо укладання додаткової угоди №1 від 28 жовтня 2011 року, ОСОБА_3 заперечували проти її укладання і наголошувала на тому, що суттєві зміни до договору з нею не узгоджували і про їх існування вона не обізнана, ніяких пропозиції від орендаря не отримувала (том1:а.с.91).

Протягом строку дії договору орендар не ініціював підвищення орендної плати до 3% і не вживав заходів до приведення її у відповідність із вимогами законодавства, введеного в дію після укладання договору оренди.

Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги про добросовісне виконання орендарем своїх обовязків за попереднім договором оренди.

Оскільки судом правильно вирішена справа, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є правильним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову, як про це вимагає позивач.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст.307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: