Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2016 Справа №607/4399/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

за участю секретаря судового засідання: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» про розірвання договору банківського рахунку та повернення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернуся в суд із позовом до відповідача ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» про розірвання договору банківського рахунку за № 56 від 12.11.2014 року та повернення вкладу у розмірі 140000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 12 листопада 2014 року між ним та банком було укладено договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № 56. Згідно умов договору, банк відкриває і здійснює обслуговування поточного рахунку на ім'я позивача у гривні та видає міжнародну платіжну картку Visa Classic AC BASE з ПІН до нього. 12.11.2014 року позивачем отримано картку та поповнено рахунок на 140000 грн. На даний час відповідач відмовляється обслуговувати рахунок і видавати позивачу належні їй кошти, а неодноразові звернення позивача з приводу видачі коштів залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не зявилися, подавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти.

12 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2», укладено Договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № 56, відповідно до якого позивач передав на депозитний рахунок № 56.

Згідно умов п.1.1 Договору, банк відкриває і здійснює обслуговування поточного рахунку на ім'я позивача у гривні та видає міжнародну платіжну картку Visa Classic AC BASE з ПІН до нього.

Відповідно до умов п. 2.2 Договору, банк зобов'язується приймати і зараховувати на поточний рахунок грошові кошти, виконувати розпорядження держателя про перерахування і видачу відповідних сум з поточного рахунку та проведення інших операцій за поточним рахунком, в тому числі, такі, що будуть ініційовані за допомогою картки з дотриманням правил. В свою чергу держатель погоджується, що зобов'язання за цим договором забезпечується всім належним держателю майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України.

12 листопада 2014 року згідно заяви на активацію/відключення сервісу «Постійно діюче розпорядження» вищевказаний банківський рахунок позивача було поповнено на суму 140000,00 грн.

У судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання, згідно з умовами договору вніс грошові кошти в сумі 140000 грн. на рахунок банку, що підтверджується заявою на активацію/відключення сервісу «Постійно діюче розпорядження» від 14.11.2014 року.

Відповідно до виписки за поточним (картковим) рахунком позивача за період з 12.11.2014р. по 08.05.2015р. залишок коштів на рахунку становить станом на 08.05.2015р. 144834,40 грн.

Встановлено, що відповідач відмовляється обслуговувати рахунок і видавати позивачу належні йому кошти, а неодноразові звернення позивача з приводу видачі коштів залишено без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 1058, ч. 2 ст. 1060, ч. 1 ст. 1061 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Відповідно до статті 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. .

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

При цьому, судом встановлено наступне.

Постановою правління Національного банку України від 03 жовтня 2014 року №531-БТ публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_2" віднесено до категорії проблемних.

На підставі постанови Правління акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" від 20 листопада 2014 року №733 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства" Всеукраїнський ОСОБА_2" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року "123 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк", згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічного акціонерного товариства" Всеукраїнський ОСОБА_2".

Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 року №35 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації У ПАТ "ВіЕйБі Банк" по 20 березня 2015 року (включно).

Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року №63 розпочато процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства" Всеукраїнський ОСОБА_2" з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 20 березня 2015 року.

Відповідно до положень статті 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Отже, згідно змісту цієї статті обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом і регулює спірні правовідносини.

Згідно п.п. 6, 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, у спорах повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми вищезазначеного Закону є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

З огляду на наведене, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", якою врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Згідно із п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

У відповідності до змісту ч. 6 ст. 36 Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 в спірних правовідносинах набув статус кредитора, на нього поширюються обмеження щодо задоволення його вимог до ПАТ "ВіЕйБі Банк" під час запровадження у ньому тимчасової адміністрації, встановлені приписами пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За таких обставин, враховуючи що згідно положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладник набуває права на отримання грошей за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у визначеному порядку, вимоги ОСОБА_1 до ПАТ "ВіЕйБі Банк" про повернення коштів, є безпідставними.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 224 ЦПК України, ст.ст. 23, 526, 611, 629, 1060, 1061, 1066, 1074 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд,

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» про розірвання договору банківського рахунку та повернення коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_3