Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П., Касьяна О.П., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Дружківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 10 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом.

Зазначала, що вона в період з 21 жовтня 2006 року по 17 жовтня 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_3.

Оскільки відповідач з часу розірвання між сторонами шлюбу вихованням сина не займається, не надає матеріальної допомоги на його утримання, родинних відносин з дитиною не підтримує, ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, та відмовляє позивачу у наданні дозволу на виїзд сина за кордон, просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 10 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2015 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що в період з 21 жовтня 2006 року по 17 жовтня 2008 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_3.

Відповідач належним чином не виконує покладені на нього батьківські обов'язки щодо утримання сина, у зв'язку із чим станом на 31 січня 2015 року він має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 44 056 грн 13 коп.

Через злісне ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина, вироком Дружківського міського суду Донецької області від 27 березня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК Українита засуджено до покарання у вигляді ста годин громадських робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК Українимати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Як роз'яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №13 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, вірно встановив фактичні обставини справи, визначив характер спірних правовідносин та норму права яка підлягала застосуванню до цих правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків без поважних причин, судом не встановлено винної поведінки останнього щодо ухилення від виховання дитини і свідомого нехтування ним своїми обов'язками, тому підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, визначені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, відсутні.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення оскаржуваних судових рішень без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 10 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.П. Гончар

О.П. Касьян

О.В. Попович