Провадження № 22-ц/779/701/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів: Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й.

секретаря Капущак С.В.

з участю: апелянта ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4, її представника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 17 лютого 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем 13.11.2004 року зареєструвала шлюб від якого народилася дочка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Згідно рішення суду шлюб між ними розірвано у 2011 році, дитину залишено проживати з нею. Відповідач з того часу не приймав участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не давав. Крім цього провокував з нею конфлікти та вчиняв правопорушення проти неї, а також раніше судимий за скоєння ряд злочинів. Просила позов задовольнити.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 лютого 2016 року позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 487 грн. сплаченого судового збору та 459 грн. витрат на правову допомогу.

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважає, що рішення прийнято без належного дослідження доказів та всіх суттєвих обставин справи.

Апелянт зазначив, що суд помилково взяв до уваги висновок служби у справах дітей Надвірнянської РДА, який носить суб'єктивний характер та не є обов'язковим для суду. Даний висновок зроблено без з'ясування всіх обставин та без його участі, оскільки він бажає брати участь у вихованні своєї дитини, а позивачка чинила йому перешкоди в цьому.

Крім того, судом не враховано правову позицію, яка закріплена у постанові Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» де зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким в позові відмовити.

В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, позивач та її представник скаргу заперечили, вважають її безпідставною, а рішення - законним і обґрунтованим, яке просили залишити в силі, відмовивши у задоволенні скарги.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і вбачається з матеріалів справи, батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач, який після розірвання шлюбу із позивачкою не приймав участі у вихованні дитини, у зв'язку з чим орган опіки і піклування надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. При цьому відповідач посилається на тимчасове утруднення виконання батьківських обов'язків та на перешкоди зі сторони бувшої дружини у зустрічах з дочкою.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач на протязі тривалого часу ухиляється від виконання ним батьківських обов'язків щодо виховання своєї дочки за відсутності будь-яких доказів перешкоджання йому у такому виконанні.

Однак, на думку колегії суддів, повністю погодитись із таким висновком не можна.

З матеріалів справи, зокрема пояснень сторін та їх представників вбачається, що участь батька у вихованні неповнолітнього дочки ОСОБА_6 дійсно була недостатньою. Однак, на думку колегії суддів, це частково викликано проживанням дитини після розірвання шлюбу між батьками в іншому місті.

Згідно п.п.2, 6 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей або засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В матеріалах справи містяться відомості щодо засудження відповідача за скоєння ряд злочинів. Слід звернути увагу на той факт, що ОСОБА_2 був засуджений також і до одруження з позивачкою.

На думку колегії суддів, сам факт про те, що ОСОБА_2 був засуджений за вчинення злочину щодо іншої особи, за відсутності доказів свідомого ігнорування батьківських обов'язків не може бути підставою позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, однак суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Проаналізувавши детально дійсні обставини справи, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні об'єктивні та безсумнівні докази винної поведінки ОСОБА_2 та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками стосовно дочки ОСОБА_7 а отже й відсутні підстави позбавлення його батьківських прав. На думку колегії суддів, суд першої інстанції, задовольняючи позов про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, не врахував напружений характер відносин між бувшим подружжям після розірвання шлюбу, що вплинуло і на участь батька у вихованні малолітньої дитини, а також те, що він намагається не втрачати контактів із своєю дочкою, спілкується та приїжджає до неї, приймає участь в її утриманні.

Крім того, колегія суддів, на підставі ч.6 ст.19 Сімейного кодексу України, не погоджується із висновком комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської районної державної адміністрації від 29.09.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, який міститься в матеріалах справи, оскільки він суперечить інтересам неповнолітньої дитини, є недостатньо обґрунтованим. Фактично, згаданий висновок зроблено тільки на підставі пояснень позивачки. Тому цей висновок не може бути беззаперечно прийнято колегією суддів до уваги.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, потреби в якому на даний час немає, позитивні характеристики відповідача, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду, яке ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. В даній справі є правові підстави для ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав.

Разом з тим, відповідно до вимог закону та п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ОСОБА_2 слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання його неповнолітньої дитини, оскільки, на думку колегії суддів, його участь в розвитку та вихованні дочки за минулий період та в даний час є явно недостатньою. На службу в справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації необхідно покласти контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків.

На підставі ст. 164 СК України, п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» та керуючись ст. ст.307;309; 313; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 17 лютого 2016 року скасувати та ухвалити новее рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на Службу у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків щодо його дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Я.Ю. Ковалюк

Судді: Я.Д. Горблянський

Р.Й. Матківський