30.11.2016 Єдиний унікальний номер 205/1093/15-ц
справа № 2з/205/127/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Басова Н.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання торгів та протоколу недійсними, визнання акту недійсним, скасування свідоцтва,

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2015 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_5, про визнання торгів недійсними.

16 листопада 2016 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони Реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції, нотаріусам та іншим особам, які відповідно до законодавства України наділені правом вчиняти дії щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

На підставі ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

У відповідності з ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно ст. ст. 151, 153 ЦПК України та розяснень Верховного Суду України, викладених в п. 1 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 72368522 від 06.11.2016 року квартира за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 30,5 кв.м., належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Згідно п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що необхідність в застосуванні заходів забезпечення позову по справі обумовлена тією обставиною, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за можливе заяву про забезпечення позову по даній цивільній справі задовольнити частково шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, та заборонити вчиняти будь-які дії щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію прав власності на зазначену квартиру.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання торгів та протоколу недійсними, визнання акту недійсним, скасування свідоцтва задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 30,5 кв.м., яка належить ОСОБА_4.

Заборонити вчиняти будь-які дії щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,5 кв.м., яка належить ОСОБА_4.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Н.В. Басова