Ухвала

іменем україни

15 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук Валерій Іванович, про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області 04 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_3, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук В.І., про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, який був батьком дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які є спадкоємцями після смерті батька.

У визначений строк позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини її неповнолітньої доньки ОСОБА_4, проте їй стало відомо про існування заповіту від ОСОБА_4 Зазначала, що на момент складання заповіту ОСОБА_4 перебував у хворобливому стані та мав вади руху, у зв'язку із хворобою, також вважала, що підпис та рукописний текст у заповіті є підробленим та не належить її батькові.

Враховуючи викладене позивач просила визнати спірний заповіт недійсним.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області 04 листопада 2015 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_4, що був посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчуком В.І., від 13 липня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1647.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що підпис в оскаржуваному заповіті було виконано не ОСОБА_4, а іншою особою, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи від 12 грудня 2014 року № 184/1, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав, передбачених ст. ст. 1247, 1257 ЦК України для визнання заповіту недійсним.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України це рішення підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

М.В.Дем'яносов

І.К.Парінова