Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/156/16-ц
Провадження 2/483/154/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

10 березня 2016 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Казанлі Л.І.

при секретарі Гречці С.Є.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про витребування майна у недобросовісного володільця,

В С Т А Н О В И В :

01 лютого 2016 року Департамент соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що у травні 2005 року головним управлінням праці та соціального захисту населення Миколаївської облдержадміністрації, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями», на пільгових умовах з оплатою 7% вартості було забезпечено транспортним засобом марки ЗАЗ 1102 06, 2005 року випуску, інваліда Великої Вітчизняної війни І групи ОСОБА_3, яка померла 02 травня 2014 року. Відповідачкою донькою померлої, незважаючи на неодноразові звернення, в добровільному порядку автомобіль не повернуто. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 незаконно утримує у себе чуже майно, що належить Департаменту, просив витребувати з її незаконного володіння вказаний автомобіль у повній комплектності.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та у заперечення проти нього послалася на те, що спірний автомобіль було подаровано її матері в рамках державної соціальної програми нагородження ветеранів Великої Вітчизняної війни на честь 60-річчя Перемоги. Крім того, зазначила, що підтвердженням права власності ОСОБА_3 на автомобіль може слугувати генеральна довіреність на розпорядження цим транспортним засобом, посвідчена державним нотаріусом. Посилаючись на викладене, просила повністю відмовити у задоволенні позову Департаменту.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого.

В судовому засіданні встановлено, що головним управлінням праці та соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації відповідно до Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» на пільгових умовах з оплатою 7% вартості було забезпечено транспортним засобом марки ЗАЗ 1102 06 реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску, інваліда Великої Вітчизняної війни І групи ОСОБА_3, що підтверджується наказом № 62 від 24 травня 2005 року (а. с. 8).

Згідно з актом приймання-передачі транспортного засобу від 07 травня 2005 року (а. с. 52) головне управління праці та соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації отримало для інваліда ОСОБА_3 транспортний засіб марки ЗАЗ 1102 06 реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску.

09 травня 2005 року ОСОБА_3 було підписано зобовязання, відповідно до якого останній було відомо, що автомобіль отриманий нею в особисте користування і його забороняється передавати, дарувати чи продавати (а. с. 55, зв. бік).

02 травня 2014 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 194864 від 07 травня 2014 року (а. с. 10). Усе майно, що належало останній на момент смерті, успадкувала за заповітом її донька відповідачка ОСОБА_2 (а. с. 36).

Відповідно до п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 19 липня 2006 року № 999, автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сімї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем його реєстрації.

Разом із тим, як вбачається з довідки № 007 від 21 січня 2016 року, виданої ОСББ «Анютіни глазки» (а. с. 11), відповідачка ОСОБА_2 з 06 грудня 1988 року зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у той час як померла ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6).

Абзацом 9 п. 16 Порядку передбачено: якщо померлий інвалід був забезпечений автомобілем на пільгових умовах (за 7 або 30 відсотків вартості), його спадкоємцю за заявою повертається сума, що була сплачена інвалідом за автомобіль, згідно з оціночною вартістю автомобіля на день подання заяви, визначеною за рахунок коштів спадкоємця.

В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Судом не можуть бути взяті до уваги посилання відповідачки на те, що спірний автомобіль було подаровано її матері, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, наданих позивачем.

Так, п.п. 34-38 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями передбачено, що головні управління соціального захисту ведуть облік інвалідів, які мають право на безкоштовне (пільгове) забезпечення автомобілями. Взяття на облік інваліда здійснюється головним управлінням соціального захисту з дати огляду облМСЕК (ЦМСЕУ, КрМСЕК), яка видала інваліду висновок про наявність медичних показань для забезпечення автомобілем. Інваліди, які мають право на забезпечення автомобілями, незалежно від наявності медичних показань, беруться на облік з дати подання заяви разом з документами, зазначеними у пункті 34 цього Порядку.

ОСОБА_4 перебувала на обліку інвалідів для забезпечення автомобілем з 05 жовтня 2004 року, що підтверджується витягом із акту огляду МСЕК № 151/1 від 05 жовтня 2004 року (а. с. 54), заявою ОСОБА_3 (а. с. 51) та повідомленням головного управління праці та соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації від 07 грудня 2004 року (а. с. 56).

Показання допитаної судом в якості свідка ОСОБА_5, як і надана відповідачкою копія довіреності на розпорядження автомобілем на її імя (а. с. 35), вказані вище висновки суду не спростовують.

Всупереч приписам ч. 1 ст. 60 ЦПК України відповідачка свого обовязку доказування не виконала, не надавши суду належних доказів на підтвердження того факту, що спірний автомобіль було подаровано ОСОБА_3.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним.

Нормами ст. 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобовязана повернути це майно. Положення цієї статті застосовується також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов переконання, що оскільки на час смерті інваліда Великої Вітчизняної війни І групи ОСОБА_3 відповідачка не була зареєстрована та не проживала разом з нею, у визначений законом термін автомобіль не повернула позивачеві та продовжує користуватись ним без визначених законом підстав, слід зобовязати ОСОБА_2 повернути його Департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації, з огляду на що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави судовий збір у розмірі 1 378 грн, сплату якого позивачеві було відстрочено до ухвалення судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов Департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про витребування майна у недобросовісного володільця задовольнити повністю.

Зобовязати ОСОБА_2 повернути Департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації зі свого незаконного володіння автомобіль ЗАЗ 1102 06 червоного кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) № Y6D8717 у повній комплектності, що був виданий інваліду Великої Вітчизняної війни І групи ОСОБА_3 на пільгових умовах.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: