Унікальний номер справи 333/5727/15-ц
Номер провадження 2/333/118/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 29 січня 2016 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Фунжий О.А., при секретарі Лященко В.А., за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про відшкодування відповідачем матеріальної та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником однієї частини, а відповідач іншої частини житлового будинку № 6 по вул. Бойовій в м. Запоріжжі. Відповідач безвідповідально відноситься до свої частини будинку, не обслуговує приміщення, ремонт, вбирання не проводить. Безвідповідальне відношення відповідача до своєї власності стало причиною пожежі, яка виникла в її частині будинку ніччю 15 вересня 2014 р. Пожежа спричинила значні руйнування усього будинку, у т.ч. й частини, що належить позивачеві. Згідно дефектного акту вартість поновлювальних робіт складає 73 391 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача в порядку відшкодування матеріальної шкоди. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 6 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна позивача, а також витрати на сплату судового збору.

Представники позивача в судовому засіданні підтвердили позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову.

Представник відповідача позов не визнав, в судовому засіданні пояснив, що вина відповідача у виникненні пожежі в будинку не встановлена, що виключає її відповідальність за спричинення позивачеві шкоди.

Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14 грудня 1971 р. ОСОБА_4 є власником 3/5 частини житлового будинку № 6 по вул. Бойовій в м. Запоріжжі (а.с. 9, 10); на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 1975 р. ОСОБА_5 є власником 2/5 частини житлового будинку № 6 по вул. Бойовій в м. Запоріжжі. (а.с. 142)

Згідно акту про пожежу 15 вересня 2014 р. о 23 год. 30 хв. в житловому будинку № 6 по вул. Бойовій в м. Запоріжжі виникла пожежа, внаслідок якої знищено дах, пошкоджено стіни, стеля. (а.с. 15)

Технічним висновком спеціаліста встановлено, що будівельні конструкції вказаного житлового будинку знаходяться в аварійному стані як внаслідок тривалої експлуатації (понад 100 років), так й впливу високої температури під час пожежі. (а.с. 97-136)

Згідно кошторису вартість ремонтних робіт після пожежі частини будинку, що належить позивачеві, становить 73 392 грн. (а.с. 26-56) Вказану суму позивач просить суд стягнути з відповідача в порядку відшкодування матеріальної шкоди.

У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд вважає, що позивач не довела наявність вини відповідача у спричинені їй майнової шкоди. Вказаний висновок суду ґрунтується на наступному.

Стверджуючи про наявність вини відповідача в спричинені шкоди, позивач посилається на такі обставини: пожежа виникла в частині домоволодіння, що належить відповідачеві; відповідач безвідповідально ставилась до своєї власності, не обслуговувала, не ремонтувала, не вбирала приміщення, не інтересувалась станом електропроводки; згідно висновку спеціалістів причиною пожежі є коротке замикання електропроводки.

До позовної заяви позивач додала висновок про причину пожежі, складений провідним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Запорізького міськрайонного управління ГУ ДСНС України в Запорізькій області ОСОБА_6 У вказаному висновку зазначено: «Оглянувши місце пожежі, встановлено, що пожежа виникла в коридорі, на що вказує повне вигорання перекриття, в місці виникнення пожежі виявлено погорілі проводи з ознаками короткого замикання. На підставі вищевикладеного, з урахуванням динаміки розвитку пожежі, вважаю, що … найбільш вірогідною причиною виникнення пожежі в будинку стало коротке замикання електропроводки.» (а.с. 16)

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що він, дійсно, вивчав причини зазначеної пожежі, для чого оглядав місце події. Під час огляду коридору в частини, що належить відповідачеві, встановлено повне вигорання перекриття, що може свідчити про місце виникнення пожежі. В цьому місті також виявлені погорілі проводи з ознаками короткого замикання. Електропроводи могли оплавитись як внаслідок короткого замикання, так і внаслідок впливу високої температури під час пожежі. На підставі цих даних він прийшов до висновку, що причиною пожежі могло бути коротке замикання електропроводки, про що зазначив у своєму висновку. Цей висновок носить ймовірний характер, для встановлення достовірної причини пожежі необхідно проведення пожежо-технічної експертизи.

Пояснення ОСОБА_6 в судовому засіданні підтверджені матеріалами справи про пожежу. (а.с. 148-154)

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що в ніч на 16 вересня 2014 р. він прийшов додому приблизно о північ. Підходячи до будинку № 6 по вул. Бойовій, він побачив, що горить частина будинку, яка належить відповідачеві, полумя розповсюджувалось в сторону частини будинку, що належить позивачеві. Він розбудив мешканців будинку, повідомивши про пожежу; бачив, що полумя вже охватило кришу частини будинку, яка належить ОСОБА_4 Незабаром приїхали пожежники та погасили пожежу.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що в ніч на 16 вересня 2014 р. перебувала вдома, по вул. Бойовій, 4. Вона почула з вулиці шум, вийшла з дому, побачила, що горять дрова у дворі будинку № 6 з боку частини, що належить ОСОБА_5 На цей час сусіди вже повиходили з будинків, почали гасити пожежу. Полумя пожежі перекинулась на стіни її будинку (№ 4) та частини будинку, що належить ОСОБА_4 Незабаром приїхали пожежники та погасили пожежу. Внаслідок пожежі знищено дах її будинку, а також будинку № 6, пошкоджені стіни в її будинку, а також в будинку № 6.

Пояснення свідка ОСОБА_8 підтверджені актом про пожежу, згідно якому внаслідок пожежі знищено дах будинку ОСОБА_5, 3 вікна, дах будинку ОСОБА_1 на площі 40 кв. м, дах будинку ОСОБА_8 на площі 50 кв.; пошкоджено стіна, стеля, домашні речі ОСОБА_5, стіни в 2 кімнатах ОСОБА_1, стіна в кімнаті ОСОБА_8 (а.с. 150)

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила, що бачила полумя вогню поблизу будинку № 6 з боку будинку № 4, звідки воно перекинулось на дахи вказаних будинків.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про відсутність достовірних доказів наявності вини відповідача в пожежі, внаслідок якої позивачеві завдано майнову шкоду. При цьому суд враховує, що місце та причини виникнення пожежі вірогідно не встановлені; висновок, що причиною пожежі є коротке замикання електропроводки в частині будинку, що належить відповідачеві, ґрунтується на припущеннях, що є недопустимим з огляду на положення ст. 60 ч.4 ЦПК України.

Суд також не приймає до уваги ствердження позивача про те, що пожежа в частині будинку, що належить відповідачеві, виникла внаслідок її безвідповідального відношення до своєї власності, оскільки ОСОБА_5 у будинку не мешкала, не обслуговувала його, не ремонтувала, не вбирала приміщення, не інтересувалась станом електропроводки. Зазначене ствердження також ґрунтується на припущеннях, жодного доказу безвідповідального ставлення відповідача до своєї власності позивач суду не надала. Надана позивачем довідка про те, що ОСОБА_5 з 2002 р. не мешкає в своїй частини будинку (а.с. 14), не свідчить про її безвідповідальне ставлення до власності.

З наведених підстав суд вважає за необхідне у задоволені позову про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги наступне.

У відповідності зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки вказана норма закону повязує відшкодування моральної шкоди з наявністю вини особи у спричинені цієї шкоди, а в судовому засіданні не доведено наявність такої вини відповідача, у задоволені позову в частині відшкодування моральної шкоди необхідно відмовить.

Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на сплату судового збору також не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати стороні, на користь якої ухвалено рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

У задоволені позовуОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А.Фунжий