Справа № 201/1164/16ц
Провадження № 2о/201/27/2016р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

29.01.2016р. ОСОБА_1 звернувся в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська із заявою (заінтересована особа Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування своїх вимог заявник у заяві посилався на те, що 22.01.1979р. між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу 21/100 частини жилого будинку № 43 по вул. Станичній в м. Дніпропетровську. В даному договорі прізвище заявника зазначено як «Колесников», тоді як згідно паспорту прізвище заявника є «Колесніков», а тому просив встановити факт належності ОСОБА_1 дублікату договору купівлі-продажу від 25.05.2007р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-996 державним нотаріусом Першої ДДНК, виданого на імя ОСОБА_3.

В наданій суду 25.02.2016р. заяві заявник свої вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 13).

Представник заінтересованої особи Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання, призначене на 25.02.2016р., не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписка (а.с. № 10). 23.02.2016р. до суду надійшла заява в.о. завідуючої Першої ДНК ОСОБА_4, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності та винести рішення на розсуд суду (а.с. № 11).

За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутністю сторін та без фіксування процесу технічними засобами на підставі ст.ст. 169, 197 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.01.1979р. державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було посвідчено договір купівлі-продажу 21/100 частини жилого будинку № 43 по вул. Станичній у м. Дніпропетровську, згідно якого ОСОБА_2 продав, а заявник, прізвище якого в договорі вказане як «Колесников» купив частину жилого будинку ( а.с. № 6).

25.05.2007р. державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 було видано дублікат вищевказаного договору купівлі-продажу , який зареєстрований в реєстрі за № 2-996 (а.с. № 6 зворотна сторона).

Як вбачається з копії паспорту заявника, виданого 03.08.1999р. Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, вірним є його прізвище «Колесніков» ( а.с. № 14).

Згідно відмітки про реєстрацію в паспорті заявника, він значиться зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. № 14 зворотна сторона).

Факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою підтверджується єдністю імені та по-батькові, крім того різниця в прізвище становить лише одну букву, що могло бути внаслідок неправильного перекладу з російської на українську мову.

Крім того, адреса придбаного згідно договору купівлі-продажу від 22.01.1979р. майна, співпадає з адресою реєстрації заявника, вказаною в паспорті.

Приймаючи до уваги, вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою.

Таким чином, суд вважає можливим встановити факт належності ОСОБА_1 договору купівлі-продажу від 22.01.1979р., посвідченого державним нотаріусом Першої дніпропетровської нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 4-408, який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відносно придбання 21/100 частини жилого будинку № 43 по вул. Станичній ( в договорі вул. Станічна) та дублікат якого виданий державним нотаріусом Першої дніпропетровської нотаріальної контори ОСОБА_6 25.05.2007р. та зареєстрований в реєстрі за № 2-996.

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені рішення в справах про встановлення фактів, розподіл судових витрат по даній категорії справ не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 договору купівлі-продажу від 22.01.1979р., посвідченого державним нотаріусом Першої дніпропетровської нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 4-408, який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відносно придбання 21/100 частини жилого будинку № 43 по вул. Станичній ( в договорі вул. Станічна) та дублікат якого виданий державним нотаріусом Першої дніпропетровської нотаріальної контори ОСОБА_6 25.05.2007р. та зареєстрований в реєстрі за № 2-996.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя : Н.В.Ткаченко