РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2016 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого - судді Камінського В.П.

при секретарі - Українець П.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до Куриловецької сільської ради Жмеринського району, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

28.01.2016 року Позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мати - ОСОБА_5, яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно. У встановлений законом строк він не подав заяву про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що позивачу не було відомо, що матері належить державний акт на право власності на земельну ділянку серїї НОМЕР_1. В своїй позовній заяві позивач вказав, що інших спадкоємців немає, заповіту мати не залишала. Посилаючись на те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною, позивач просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті мати ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.2-3)..

В попередньому судовому засіданні 12.02.2016 року позивач заявив клопотання про залучення в якості співвідповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, які є рідними дітьми покійної ОСОБА_5, та ОСОБА_3 - онука покійної. Ухвалою суду від 12.02.2016 року клопотання позивача було задоволено (а.с.27).

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті мати ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Додав, що в серпні 2015 року взнав, що покійній матері належить державний акт на право власності на земельну ділянку, а також взнав від племінника ОСОБА_3 проте, що мати ОСОБА_5 за життя розпорядилася своїм майном, склавши заповіт на дочку ОСОБА_4 та онука ОСОБА_3 на усе своє майно, у тому числі на земельну ділянку. Просив позов задовольнити.

Відповідач - Куриловецька сільська рада Жмеринського району надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.30).

Співвідповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечує проти задоволення заявленого позову. Додав, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є його і позивача матір'ю; йому відомо, що за життя мати розпорядилася своїм майном, склавши заповіт на ОСОБА_4 та ОСОБА_3. В нотаріальну контору не бажає звертатись з відповідною заявою.

Співвідповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечує проти задоволення заявленого позову. Додав, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є його бабою, з якою проживав. Знав проте, що баба ОСОБА_5 склала на його ім'я заповіт у жовтні 2009 році; після смерті баби у нотаріальну контору не звертався, оскільки на той час був неповнолітнім. На даний час в нотаріальну контору не бажає звертатись з відповідною заявою.

Співвідповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечує проти задоволення заявленого позову. Додала, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є її і позивача матір'ю. Восени 2015 року, коли позивач мав намір отримати зерновий пай за земельну ділянку покійної матері, взнала проте, що покійна мати склала заповіт на все своє майна на неї-ОСОБА_4 та ОСОБА_3 користь. Має бажання звернутись до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 суду повідомили, що вони проживають по сусідству з позивачем, який у грудні 2015 року звернувся до них з проханням допомогти перевезти речі, а саме сервант та столик, з будинку покійної матері позивача до нього додому. У серванті позивач виявив державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я своєї матері ОСОБА_5.

З свідоцтва про народження видно, що ОСОБА_5 є матір'ю позивача (а.с.10).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.6).

З довідки виконкому Куриловецької сільської ради Жмеринського району від 09.12.2015 року видно, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, постійно проживала та була зареєстрована в с.Новоселиця Жмеринського району; на час відкриття спадщини разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.8).

З копії Державного акту на право приватної власності на землю серїї НОМЕР_1 видно, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 3,6268 га, яка розташована на території Куриловецької сільської ради (а.с.9).

З заповіту, який посвідчений секретарем Куриловецької сільської ради Жмеринського району 23.10.2009 року за реєстром №60, видно, що 23.10.2009 року ОСОБА_5 зробила розпорядження на випадок своєї смерті: усе своє майно, де б воно не було, із чого не складалось, у тому числі усе те що буде належати їй на день смерті, і на те що матиме право за законом, у тому числі державні акти на землю серії НОМЕР_4, НОМЕР_1 та майновий сертифікат серії НОМЕР_3, заповідає у власність дочці ОСОБА_4 та онукові ОСОБА_3 (а.с.19).

З постанови від 17.12.2015 року видно, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, оскільки позивач не подав заяву до Жмеринської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини та не пред'явив доказів постійного проживання разом із спадкоємницею (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.3.5 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини може бути надіслано поштою.

За правилами ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину виникає у спадкоємця з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічне зазначено також в роз'ясненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через те, що не знав, що його покійній матері належить державний акт на право власності на земельну ділянку серїї НОМЕР_1, тобто свідомо, за відсутності будь-яких перешкод не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року (справа № 6-1485цс15).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною другою статті 59 ЦПК встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Разом з тим позивачем не надав доказів і у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач протягом шестимісячного строку з дня смерті матері не мав можливості подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини чи надіслати таку заяву поштою.

Таким чином, безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, а саме те, що покійній матері належить державний акт на право власності на земельну ділянку серїї НОМЕР_1, не може свідчити про наявність об'єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.10,27,57,59,60,174,209,210,212-214,218 ЦПК України, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про практику у справах про спадкування», роз'ясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

СУДДЯ КАМІНСЬКИЙ В.П.