Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Фарятьєв С.О.
Справа № 425/3326/15-ц
Провадження № 22ц/782/117/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді Фарятьєва С.О.

суддів: Коновалової В.К., Луганської В.М.

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 20 січня 2016 року по справі за скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на дії державних виконавців відділу Державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, яку в подальшому уточнив, та в якій просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби (надалі ВДВС) Рубіжанського міського управління юстиції (надалі МУЮ) у Луганській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови від 31 серпня 2015 року у виконавчому провадженні ВП № 48580034 про накладення арешту на все нерухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2 та заборони здійснювати його відчуження.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Рубіжанського МУЮ у Луганській області Гуменюк Д.В. щодо винесення постанови від 18 вересня 2015 року у виконавчому провадженні ВП № 48580034 про накладення арешту на все нерухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2 та заборони здійснювати його відчуження.

Скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Рубіжанського МУЮ у Луганській області Москаль Н.С. від 31 серпня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні ВП № 48580034.

Скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС Рубіжанського МУЮ у Луганській області Гуменюк Д.В. від 18 вересня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні ВП № 48580034.

Зобовязати старшого державного виконавця ВДВС Рубіжанського МУЮ у Луганській області Москаль Н.С. надіслати (повідомити) органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження інформацію про скасування арешту накладеного на майно ОСОБА_2, згідно постанови старшого державного виконавця ВДВС Рубіжанського МУЮ у Луганській області Москаль Н.С. від 31 серпня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні ВП № 48580034.

Зобовязати головного державного виконавця ВДВС Рубіжанського МУЮ у Луганській області Гуменюк Д.В. надіслати (повідомити) органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження інформацію про скасування арешту накладеного на майно ОСОБА_2, згідно постанови старшого державного виконавця ВДВС Рубіжанського МУЮ у Луганській області Гуменюк Д.В. від 18 вересня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні ВП № 48580034, посилаючись на те, що постанови від 31 серпня 2015 року і від 18 вересня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження є необґрунтованими і незаконними, оскільки під час їх винесення було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з примусового виконання рішень.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 20 січня 2016 року у задоволенні скарги представнику ОСОБА_2 ОСОБА_3 на дії державних виконавців відділу Державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить зазначену ухвалу суду 1-ої інстанції, через порушення ним норм матеріального права скасувати, та постановити нове судове рішення, яким його скаргу в інтересах ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ВДВС Рубіжанського МУЮ у Луганській області просить у її задоволенні відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає, що викладені в ній доводи не ґрунтуються на нормах матеріального і процесуального права.

Клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перенесення розгляду даної справи на іншу дату, в звязку з розглядом в іншому суді кримінальної справи, в якій він приймає участь, задоволенню не підлягає, оскільки про місце, день та час розгляду справи в суді апеляційної інстанції на 02.03.2016 року заявник ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 були повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм поштових відправлень, які датовані відповідно 22.02.2016 року та 24.02.2016 року, а тому судова колегія вважає, що причина неявки ОСОБА_3 до апеляційного суду є неповажною, в звязку з чим справа розглядається за відсутності вказаних осіб відповідно до ст. 305 ЦПК України.

До того ж перенесення розгляду даної справи на іншу дату, на чому наполягає представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, призведе до тяганини по справі, що є неприпустимим.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявились до апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

В силу ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст.3 ч.1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності із вимогами ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, суд першої інстанції порахував її необґрунтованою, а тому дійшов висновку про відмову у її задоволенні.

Такий висновок суду є правильним, оскільки ґрунтується на матеріалах справи і вимогах закону.

Судом встановлено, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 09.07.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення боргу було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 13 серпня 2015 року вищевказане рішення суду 1-ої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на її користь борг в сумі 106 804.18 грн., що еквівалентно 4100 дол. США, станом на 17.02.2015 року за курсом НБУ, а також судовий збір в сумі 1068.04 грн., а всього 107 872.22 грн.

У добровільному порядку рішення суду від 13 серпня 2015 року ОСОБА_2 виконано не було, в звязку з чим ОСОБА_5 змушена була звернутися до суду 1-ої інстанції для надання їй виконавчого листа з приводу примусового виконання рішення суду відділом ДВС Рубіжанського МУЮ.

31 серпня 2015 року на примусове виконання до ВДВС Рубіжанського МУЮ надійшла письмова заява стягувача, тобто ОСОБА_5 з оригіналом виконавчого листа за №2/425/338/15 425/553/15-ц., виданого 31.08.2015 року Рубіжанським міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 106 804.18 грн, що еквівалентно 4100 доларів США станом на 17.07.2015 р. за курсом НБУ. а також судового збору в сумі 1068,04 грн., де стягувач також просив накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, розрахункові рахунки боржника ОСОБА_2 (а.с.23).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочато примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат ровязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

31 серпня 2015 року, на підставі ст. ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Москаль Н.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк до 7 днів для самостійного виконання рішення суду (а.с. 8).

У той же день, тобто 31 серпня 2015 року, за заявою стягувача ОСОБА_5 тим же державним виконавцем на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику в межах суми звернення: 107 872.22 грн. та оголошено заборону на здійснення його відчуження (а.с. 9)

Проте боржником у строк, наданий для самостійного виконання, рішення суду виконано не було і жодних доказів щодо виконання рішення суду ним до ВДВС Рубіжанського МУЮ надано не було.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення суду.

Згідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: квартира загальною площею 137,3 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та нежиле приміщення вбудоване-магазин загальною площею 95,4 кв.м., яке розташовано за адресою: Луганська область, м. Рубежне, вул. Леніна, буд. 11/13, приміщення 5 (а. а. с.46-48).

У відповідності із п. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

18 вересня 2015 року державним виконавцем ВДВС Рубіжанського МУЮ ОСОБА_6 винесено постанову про арешт вищевказаного нерухомого майна та оголошено заборону на його відчуження (а.с.29).

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.10.2015 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3 по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення боргу і виконання рішення Апеляційного суду Луганської області від 13.08.2015 року зупинено до закінчення касаційного провадження у справі (а.с.66).

17 листопада 2015 року державним виконавцем ВДВС Рубіжанського МУЮ ОСОБА_7 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа за №2/425/338/15 425/553/15-ц. Копія цієї постанови направлена сторонам виконавчого провадження та органу який видав виконавчий документ (а.с.67).

Станом на теперішній час боржник ОСОБА_2 не надав до ВДВС Рубіжанського МУЮ жодної інформації щодо виконання ним рішення Апеляційного суду Луганської області від 13 серпня 2015 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 суми боргу, в звязку з чим державний виконавець обгрунтовано наклав арешт на майно боржника ОСОБА_2, оскільки це стосується забезпечення реального виконання рішення суду.

За таких обставин у суду 1-ої інстанції були всі законні підстави для відмови у задоволенні скарги представнику ОСОБА_2 ОСОБА_3

У відповідності із вимогами п.1 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

В силу п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону та наявним у справі матеріалам.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 є аналогічними як і у скарзі на дії державних виконавців, вони у повному обсязі дублюють скаргу, яка була предметом розгляду суду.

Крім того, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовуют та не дають суду апеляційної інстанції підстав для висновку про порушення судом попередньої інстанції вимог закону, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для скасування або зміни ухвали суду судова колегія не вбачає.

Питання щодо сплати судового збору при зверненні представника ОСОБА_2 ОСОБА_3В із скаргою до суду першої інстанції може бути вирішено цим судом, а тому судовою колегією апеляційного суду не розглядається.

Керуючись ст.ст.303, п.1ч.2 ст.307, п.1ст.312, ст.ст.314,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів після її проголошення.

Головуючий:

Судді: