Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хадар-А», третя особа: ОСОБА_2, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною завою, посилаючись на те, що наказом № 01 від 01.10.2013 року він був прийнятий на посаду сторожа по переводу з ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» до ТОВ «Хадар-А». 13.05.2016 року він прийшов на свою зміну, але згодом йому стало зле, почав боліти живіт, нудити, підвищилася температура, а згодом виникла блювота, у зв'язку з чим повідомив колег про свій стан, попрохавши підмінити, та поїхав додому. Оскільки до обіду легше не стало, самопочуття погіршилося,звернувся до Баришівської ЦРЛ. Наступного дня він дізнався, що 13.05.2016 року його було звільнено в зв'язку з появою на робочому місці в нетверезому стані. Вважає звільнення незаконним, так як порушує трудове законодавство України, а також його права людини, так як порочить його честь, гідність та ділову репутацію. Втрата роботи і заробітку істотно погіршила життєвий рівень його сім'ї. Через незаконне звільнення просив стягнути середньомісячний заробіток в сумі 1 276,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. Моральну шкоду обґрунтував тим, що незаконне та несправедливе звільнення призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, які вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, що потягло за собою й його приниження, так як він не в змозі своєчасно вносити виплати по комунальним послугам, не має можливості придбати потрібні йому речі та відповідні продукти харчування, виконувати обов'язки голови родини. Він був змушений позичати гроші.

В судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його присутності, позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених в письмових запереченнях.

В судове засідання третя особа не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи сповіщалася згідно норм процесуального законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що згідно до наказу від 01.10.2013 року № 02 позивач був прийнятий на роботу до відповідача на посаду сторожа по переводу з ТОВ «Дніпровська плодоовочева база».

18.05.2016 року Наказом № 09 ОСОБА_1 звільнено з роботи за появу на робочому місці в нетверезому стані з 13.05.2016 року згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України. Підстава - службова записка старшого зміни - ОСОБА_3

З Акту від 13.05.2016 року, складеного заступником директора ТОВ «Хадар-А» - ОСОБА_4, старшим зміни сторож - ОСОБА_5, та сторожем ОСОБА_6, слідує, що 13.05.2016 року о 18.00 годині (час робочої зміни) сторож ОСОБА_1 знаходився на робочому місці (території бази) у нетверезому стані.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадках появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння.

По даній справі позивач просить суд поновити його на роботі вважаючи, що відповідач порушив його трудові права, оскільки в той день йому було погано, і він звернувся до лікаря, на підтвердження чого надав медичну довідку.

Як слідує з виписки із медичної карти амбулаторного хворого та відповіді на запит суду, яка надійшла з Баришівської центральної районної лікарні, ОСОБА_1 дійсно звертався 13.05.2016 року до них за медичною допомогою.

Проте, позивача звільнено з роботи за п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України - поява на роботі в нетверезому стані. По даній справі позивач не надав жодного доказу на спростування даного твердження відповідача, у зв'язку з чим відсутні підстави для поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 40, 233, 235, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хадар-А», третя особа: ОСОБА_2, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: