ЄУН № 389/186/16-ц
Провадження № 2/389/73/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого- судді Берднікової Г.В.

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їхньої спільної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач та його представник позов визнали частково, не заперечили проти стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/8 частини доходу відповідача. При цьому, відзначили, що на повному утриманні відповідача знаходиться інша спільна дитина сторін - повнолітній син ОСОБА_4, 1995 року народження, який продовжує навчання у вищому навчальному закладі за денною формою, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відтак, відповідач наголосив на тому, що до тих пір поки навчається старший син, який після закінчення четвертого курсу має намір продовжувати навчання і надалі, він не має можливості надавати утримання меншій доньці в розмірі, який вимагає наразі її матір. Тим більше, що донька часто буває і у нього вдома, майже цілими днями на вихідних, тому і так отримує від батька матеріальну допомогу.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, його представника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Наразі сторони проживають окремо, відповідач разом зі старшим сином ОСОБА_4 в АДРЕСА_1, а позивач з донькою, хоч і зареєстрована за тією ж адресою, фактично проживає разом зі своїми батьками по АДРЕСА_2 в цьому ж селі. Зазначені обставини відповідач в судовому засіданні не заперечив.

Позивач працює в Кіровоградській дирекції УДППЗ «Укрпошта», середньомісячний дохід за період з травня 2015 року по грудень 2015 року, визначений на підставі відповідної довідки про доходи, складає 1708 грн.

Відповідач працює у ПЧ-10 Знам'янської дистанції колії № 10 Одеської залізниці. Його середньомісячний дохід за період з липня 2015 року по грудень 2015 року включно складає 5380 грн. Відповідач має кредитні зобов'язання перед ПАТ КБ «Приватбанк», заборгованість станом на 08.02.2016 року становить 4929,84 грн., з виписки по рахунку вбачається, що щомісячний платіж за кредитними зобов'язаннями складає близько 450-500 грн.

Повнолітній син сторін ОСОБА_4, який проживає разом із батьком, не працює, є студентом 4-го курсу денної форми навчання Кіровоградського національного технічного університету, навчається за бюджетом. Термін навчання встановлено до 30.06.2014 року.

Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 199 Сімейного кодексу України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд наголошує, що на відміну від безумовного обов'язку батьків надавати матеріальне утримання неповнолітній дитині, аналогічний обов'язок по відношенню до повнолітніх дітей, які продовжують навчання, виникає лише за сукупності певних умов. Відтак, пріоритет у забезпеченні матеріального утримання батьками передусім надається саме неповнолітнім дітям.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., набула чинності для України з 27.09.1991 р.), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини.

Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи (абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р.).

За приписами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3, визначивши розмір аліментів в частці від заробітку батька, що становитиме 1/5. На думку суду такий розмір аліментів наразі з урахуванням розміру доходів батька складатиме понад одну тисячу гривень і буде достатнім, враховуючи, що обов'язок по утриманню власної неповнолітньої дитини покладається також і на матір, оскільки обов'язки обох батьків по відношенню до дитини є рівними. Таким чином загалом за умови надання матеріального утримання обома батьками дитині буде забезпечено утримання принаймні на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що відповідач надає матеріальну допомогу старшому повнолітньому сину сторін, який проживає разом із ним і продовжує навчання за денною формою.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180 - 183, 191 СК України, ст.ст. 88, 213-215, 294, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2016 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Роз'яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Крім цього, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через даний суд до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя Г.В. Берднікова