Справа № 277/279/16-ц
провадження у справі № 2/0285/1351/16
28 листопада 2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді…………….……..ОСОБА_1
за участю секретаря……………….....ОСОБА_2
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні цивільну справу
про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини,
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому уточнивши позовні вимоги просила стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 700 грн. щомісячно та на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 350 грн. щомісячно.
В обґрунтування позову зазначила, що відповідач здоровий та працездатний, офіційно не працює, проте має мінливі заробітки, ухиляється від надання матеріальної допомоги на дитину, яка повністю знаходиться на її утриманні.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позові, просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не прибув. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 4/.
У відповідності до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною віку трьох років.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині, на момент розгляду справи не існує. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача чи неможливість його працевлаштування, суду надано не було.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є працездатною особою, офіційно не працює, проте має мінливі заробітки, інших утриманців не має, заперечення проти позову не подав, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати, як інтересам дитини та їх матері, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів.
Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.
Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 84, 141, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд,
Позов задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) грн. щомісячно до її повноліття 03 січня 2032 року та на утримання ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 350 (триста п`ятдесят) грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку до 03 січня 2017 року, починаючи стягнення з 25 квітня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути переглянуте судом, який його постановив, за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів після одержання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Л.Й.Савицька