Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа - Головне територіальне управління юстиції в місті Києві, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Позивачка вказав, що відповідно до норм діючого законодавства та у встановлені строки вона звернулася до приватного нотаріусу з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, оскільки право власності матері на квартиру не було зареєстроване за нею у БТІ.

Посилаючись на те, що були порушені її права на спадкування, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва, не виходячи до нарадчої кімнати, було замінено неналежну третю особу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синьовид І.О. на належну Головне територіальне управління юстиції в місті Києві.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Пояснила, що позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне майно.

Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направили до суду пояснення по справі, в яких просять слухати справу у відсутність їх представників та на підставі поданих стороною доказів, прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства (а.с. 44-45).

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, позивачка є донькою ОСОБА_2 ( а.с. 6).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4), після її смерті залишилося спадкове майно, а саме квартира АДРЕСА_1.

14 серпня 2013 року позивач, у строки передбачені ЦК України, звернулася до приватного нотаріуса КМНО Синьовид І.О. з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 (а.с. 53).

Приватним нотаріусом КМНО Синьовид І.О. було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_2 (а.с. 50-85).

14 вересня 2016 року приватний нотаріус надала позивачу відмову у видачі свідоцтва про право власності на квартиру, у зв'язку із тим, що право власності на квартиру, що належана матері позивачки не було зареєстроване за нею в БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (а.с. 10).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка належать до спадкоємців за законом.

Як вбачається з копії спадкової справи позивачка звернулася до приватного нотаріуса КМНО із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2

Враховуючи неможливість видачі Свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, питання про визнання права власності підлягає вирішенню у судовому порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про власність» (в редакції чинній на час придбання майна) визначено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

У довідці ЖБК Подільського району «Здоров»я» вказано, що ОСОБА_4 повністю сплатив суму пайового внеску за спірну квартиру (а.с. 11).

Як роз'яснено у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Оскільки померла сплатила пайовий внесок у повному обсязі, то до складу спадщини, яка залишилася після її смерті входить спірна квартира.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 в строки встановлені законом вчасно звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_2, суд вважає, що позов про визнання за позивачем права власності на спірну квартиру у порядку спадкування після померлої матері обґрунтований та підлягає задоволенню.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 392, 1216, 1218, 1222, 1223, 1233 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 56, 58, 60, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, що складається з квартири АДРЕСА_1, що становить 43, 60 кв.м. загальної площі, після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання через Подільський районний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. О. Шаховніна