Справа № 729/1404/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 , при секретарі Голуб Л.Л. , за участі відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приват Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору з відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що 06.01.2015 року ПАТ КБ « Приват Банк » та ОСОБА_2 уклали кредитний договір б/н , відповідно до якого відповідач отримав внаслідок реструктуризації кредит у сумі 13985,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06. 03. 2010 року та "Тарифами Банку" складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до умов договору, позичальник зобов"язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах , передбаченим Договором. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, не повернув отримані кошти та не сплатив нараховані відсотки за користування кредитом, в зв'язку із чим виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, але в позовній заяві просить про проведення слухання даної справи без його присутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки позивача проти заочного розгляду справи не заперечує ( а. с.3 ).

Відповідач у судовому засіданні вимоги не визнав , вважає, що ним не порушені умови угоди , так як він особисто вносив кошти на погашення заборгованості , в сумах навіть більших , ніж передбачено угодою , на виплатних картах, належних йому були наявні кошти , які банк зобов"язаний був, виходячи зі змісту позовної заяви списати з метою погашення заборгованості , відповідно до укладеної між ним та банком угоди , отже він вважає, що його вини в виникненні боргу не має. За період дії угоди вважає, що ним погашено близько 7500,00 грн., отже на даний час сума вказана позивачем не відповідає дійсності . Від решти суми він не відмовляється , а в позові вважає необхідно відмовити.

Заслухавши позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, з"ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.01.2015 року ПАТ КБ « Приват Банк » реструктуризував та надав ОСОБА_2 , кредит у сумі 13985,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18, 00 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідно до умов договору, позичальник зобов"язувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, та інші передбачені договором платежі.

Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі не виконав, не повернув отримані кошти та не сплатив нараховані відсотки за користування кредитом, в зв'язку із чим станом на 10.11.2015 року виникла прострочена заборгованість - 16684,44 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов»язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом, відповідач умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором.

Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 10.11.2015 року загальна сума боргу за кредитним договором становить 16684, 44 грн. Станом на 25.02.2016 року розмір заборгованості суттєво не змінився та складає 16774,46 грн., про що свідчить розрахунок , наданий суду.

З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту, не повернув отримані кредитні кошти, не виконав взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, вказана в позовній заяві станом на 10.11.2015 року ( змін та доповнень до позову не надавалося) .

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов договору, наявність боргу у вказаній сумі і відповідачем не спростовані.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача , що заборгованість має місце з вини позивача , який не виконав своїх обов"язків , так як він не провів списання коштів з інших карткових рахунків відповідача для її погашення , так як відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг , банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в рахунок погашення кредитної заборгованості клієнта , а також по кредитам третіх осіб, де клієнт є поручителем за надання згоди на списання коштів клієнтом.

Це право банку , а не його обов"язок .

Відповідач зобов"язаний погашати кредит в будь-якому разі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218, 00 грн.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 599, 610, 625, 631, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" заборгованість за кредитом від 06.01.2015 року в сумі 16684 ( шістнадцять тисяч шістьсот вісімдесят чотири ) гривні 44 коп. та судові витрати в сумі 1218 ( одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами , які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :