Справа № 404/2928/15-ц
Номер провадження 2/404/89/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі Туровської О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 та Служба у справах дітей Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, відповідно до якого просив:

- зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 на підставі рішення Кіровського районного суду від 14.03.2001 року в розмірі 1/8 від всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно;

- зменшити розмір боргу по стягненню аліментів з нього на користь ОСОБА_2 в сумі 31772,97 грн.

На обґрунтування позову зазначено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.03.2001 року з позивача на користь ОСОБА_3 стягнено аліменти на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини заробітку не менше ? неоподаткованого мінімуму громадян до 05.09.2014 року Та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму громадян до 22.02.2018 року.

На підставі вказаного рішення суду ОСОБА_3 був виданий виконавчий лист за № 2/701.

19.01.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда позивача та ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав по відношенню до їх неповнолітніх дітей.

23.11.2011 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда стягнуто з ОСОБА_3 на користь відповідача аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 від всіх видів доходів з 20.09.2011 року по 05.09.2014 року та ? всіх видів доходів з 06.09.2014 року.

Після досягнення повноліття старший син ОСОБА_5, який проживав з ОСОБА_2 перейшов жити до матері позивача та претензій матеріального характеру не має, оскільки він суттєво допомагає йому матеріально.

Заборгованість, яка утворилась по аліментам на утримання сина ОСОБА_5 не може утримуватись на користь відповідача, через те, що фактично не витрачається на його утримання.

В зв'язку з тим, що матеріальний стан позивача суттєво змінився, оскільки він не отримує достатній для існування дохід, позбавлений можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який був встановлений рішенням суду від 14.03.2001 року. Звернувся до суду з даним позовом.

01.07.2015 року відповідач по справі подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину (а.с. 28-33). Відповідно до якої просила:

- стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість станом на 01.12.2014 року по сплаті аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в розмірі 96879,27 грн., неустойку (пеню) в розмірі -19419,97 грн., суму додаткових витрат 10980 грн., судові витрати 1272,79 грн., що разом складає суму 127279,24 грн.

03.08.2015 року ухвалою суду прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а вимоги по ним обєднано в одне провадження (а.с. 69-70).

На обґрунтування зустрічного позову зазначено, що рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 15.03.2011 року за № 226 ОСОБА_2 призначено піклувальником над неповнолітньою дитиною ОСОБА_5 та опікуном над малолітнім ОСОБА_4

З 2005 року позивач припинив виплату аліментів на утримання дітей, злісно ухилявся від виконання рішення суду, на телефонні дзвінки не відповідає, від зустрічі з відповідачем та дітьми уникає, ніколи дітей не відвідував, не спілкувався. Внаслідок неналежної сплати позивачем аліментів, за період з 2005 року по 01.12.2014 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 63545,94 грн., яка по день звернення її до суду не погашена та не погашається боржником. Цим самим діти поставлені у скрутне становище, так як не отримують достатніх коштів для свого повноцінного розвитку та життя.

ОСОБА_1 було відомо про відкриття провадження за виконавчим листом про стягнення з нього аліментів, проте він злісно ухиляється від виконання рішення суду, як і від виконання своїх батьківських обовязків, за що був позбавлений батьківських прав.

В звязку з вище викладеним відповідач звернулась до суду з даним зустрічним позовом.

В судовому засіданні представник позивача та позивач первісний позов підтримали та просив його задовольнити в повному обсязі посилаючись на обґрунтування в ньому викладені. В задоволенні зустрічного позову заперечив, вказав, що відповідач не є стороною по даному виконавчому проваджені, оскільки ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків і відповідно втратила право вимоги по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Щодо сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 19419,97 грн. зазначив, що притягнення до відповідальності платника аліментів є правом, а не обовязком одержувача аліментів, тому неустойка не стягується, якщо одержувач відмовляється від здійснення такого права. Стягувач по виконавчому провадженню ОСОБА_3 за реалізацією відповідного права до ОСОБА_1 не зверталась. Також, не підлягає задоволенню вимога відповідача про стягнення додатково понесених витрат в сумі 10980 грн. на розвиток здібностей дитини, оскільки вказана оплата за 2008-2011 роки могла бути стягнута на користь того з батьків на користь, якого існував виконавчий документ. Щодо 2011-2015 роки дана сума повинна бути розподіленою між всіма батьками, які повинні утримувати неповнолітню дитину, але відповідач не предявляла позовні вимоги до рідної дочки ОСОБА_3 в рівній частині. Крім того, щомісячна сума, яку призначено державою у вигляді допомоги в розмірі 2411 грн. достатньо на оплату курсів англійської мови в розмірі 220 грн. на місяць.

Заперечуючи проти доводів відповідача про отримання доходів від здачі в оренду належної йому землі позивач вказав, що такі доходи отримує лише, як рік за минулі ж періоди кошти отримував його родич та ними ж розпоряджався.

Представник відповідача та відповідач проти первісного позову заперечили та просили відмовити в його задоволенні в повному обсязі, просили врахувати, що відповідач отримує кошти від обробки належної йому земельної ділянки, площею біля 10га., вимоги по зустрічному позову підтримали та просили його задовольнити.

Ухвалою суду від 27.11.2015 року до розгляду у справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 та Службу у справах дітей Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради (а.с. 81).

Треті особи в судове засідання не зявились про розгляд справи повідомлялись належним чином. Від представника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради надійшла заява від 25.01.2016 року про розгляд справи без участі представника (а.с. 87).

Суд заслухавши думку учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали, встановив наступне.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа виданого 27.03.2001 року Кіровським районним судом м. Кіровограда стягнуто зОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку не менше ? неоподаткованого мінімуму громадян на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 05.09.2014 року, та в розмірі ? частини заробітку, не менше ? неоподаткованого мінімуму громадян на утримання ОСОБА_4 сергія, до 22.02.20018 року. Стягнення проведено з ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5).

19.01.2011 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по відношенню до неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Передано ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 на виховання бабусі ОСОБА_2. Визначено місце проживання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9).

15.03.2011 року згідно витягу з рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 225 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які перебувають на утриманні бабусі гр. ОСОБА_2 (а.с. 36, 38).

На підставі витягу з рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 226 від 15.03.2011 року встановлено опіку над малолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначено ОСОБА_2 опікуном над малолітнім онуком, що позбавлений батьківського піклування, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 37, 39).

На підставі виконавчого листа виданого 23.11.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 20.09.2011 р. по 05.09.2014р. та в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 06.09.14 року по 22.02.2018 року (а.с. 47).

08.12.2014 року постановою державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржників, а саме ОСОБА_1 по примусовому виконанні виконавчого листа № 2-701 виданого 14.03.2001 року кіровським районним судом м. Кіровограда (а.с. 6).

Згідно до повідомлення про надання державної допомоги сімям з дітьми ОСОБА_2 призначено відповідно до Закону України допомогу на дітей, які під опікою або піклуванням з 01.03.2015 року по 31.08.2015 рік в сумі 2411,60 грн. (а.с. 43).

Згідно довідки державного виконавця від 02.03.2016 року заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 станом на 01.03.2016 рік становить 72167,55 грн. (а.с. 44).

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_6 повнолітній син позивача та ОСОБА_7 донька відповідача, підтвердили факт несплати аліментів позивачем на утримання дітей.

Свідок ОСОБА_7 вказала, що зі слів інших осіб знає що позивач має доходи від земельної ділянки, 2015 року продав врожай на 250000 грн.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що для вирішення питання про зменшення в даному випадку розміру аліментів, визначених за рішенням суду від 14.03.2001 року, саме позивачу необхідно довести, що після прийняття рішення і до звернення до суду з цим позовом, тобто станом на квітень 2015 року у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров'я в бік погіршення, що об'єктивно впливає на можливість матеріального утримання дітей.

Обґрунтовуючи позов про зменшення розміру стягуваних аліментів, позивач посилається на те, що він ніде не працює, не отримує доходів і заробітку, оскільки не має можливості влаштуватись на роботу за своєю спеціальністю із заробітком необхідним та достатнім для утримання не лише себе, але й своїх синів. Крім того, зазначав, що він не має у своїй власності рухомого чи нерухомого майна, в тому числі автомобіля, квартири, будинку чи земельної ділянки, а лише засоби для щоденного проживання, при цьому перебуваючи на утриманні своїх батьків (а.с. 63-64, 65, 66).

В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обставини, на які посилається ОСОБА_1,як на підстави для зменшення розміру аліментів, є недоведеними, надуманими та не підтверджені матеріалами справи. Тим паче, що позивач сам підтвердив, що з 2015року отримує дохід від належної йому земельної ділянки.

Щодо вимоги по зустрічному позову про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, судом встановлено.

Відповідно до ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

В судовому засіданні встановлено, що одержувачем аліментів була ОСОБА_3, яка 19.01.2011 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда разом з позивачем була позбавлена батьківських прав по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, відповідач по справі - ОСОБА_2 одержувачем аліментів не була, тому у суду не має підстав для стягнення на її користь неустойки за прострочення аліментів.

Заборгованість, яка склалась по аліментам, також може бути стягнута одержувачем аліментів.

Крім того, відповідач по справі відповідно до довідки Управління соціального захисту населення ВК Кіровської районної у м. Кіровограді ради за період з 01.03.2011 року по 29.02.2015 рік призначено та виплачено допомогу на дітей над якими встановлена опіка чи піклування відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімї з дітьми» на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 всього отримала 212476 грн. (а.с. 124, 125-126).

Таким чином, у суду не має підстав для задоволення позовних вимог.

З приводу позовної вимоги відповідача про стягнення з позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 додаткових витрат на його утримання в розмірі 10980 грн., судом встановлено.

Згідно до довідки, що видана ФОП ОСОБА_8 від 28.05.2015 року за № 1/05 ОСОБА_4 з 2008 року і по теперішній час навчається на курсах англійської мови у ФОП ОСОБА_8 Дитиною опікується бабуся ОСОБА_2. Оплата за навчання здійснюється кожного місяця регулярно та в повному обсязі. Оплата складала: 2008-2009 навчальний рік 990 грн. (110 грн. за місяць), 2009-2010 навчальний рік 1170 грн. (130 грн. за місяць), 2010-2011 навчальний рік 1440 грн. (160 грн. за місяць), 2011-2012 навчальний рік 1620 грн. (180 грн. за місяць), 2012-2013 навчальний рік 1800 грн. (200 грн. за місяць), 2013-2014 навчальний рік 1980 грн. (220 грн. за місяць), 2014-2016 навчальний рік 1980 грн. (220 грн. за місяць) (а.с. 46).

Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

При визначенні розміру частки участі батьків у додаткових витратах на дитину, суд, визнав правильним визначити її у рівних частинах.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заявленої вимоги частково, а саме на сумі 1710 грн., що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з метою утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-218, 293 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити в повному обсязі.

Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 та Служба у справах дітей Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1710 грн.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2211,47 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда