Номер справи 623/495/16-ц
Номер провадження 2/623/392/2016
РІШЕННЯ

іменем України

10 березня 2016 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Вергун І. В.

при секретарі: Довгополой І.В.

за участю судового розпорядника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В с т а н о в и в:

В лютому 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування свого позову посилаються на те, що 12 травня 2009 року помер їх батько ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, яка розташована на території Бригадирівської сільської ради. В силу похилого віку та за станом здоровя і сімейними обставинами не встигли у 6-ти місячний строк після смерті батька звернутися до нотаріуса. Надали суду письмову заяву про розгляд справи без їх присутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач, Бригадирівська сільська рада Ізюмського району Харківської області, надала суду письмову заяву де просить суд слухати справу без участі її представника.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Судовим розглядом встановлено, що 12 травня 2009 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.14).

ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 044275 належала земельна ділянка площею 5.7386 га, яка розташована на території Бригадирівської сільської ради Харківської області. ( а.с.11).

Батьками позивачів, відповідно до свідоцтв про народження є ОСОБА_4, ОСОБА_5 ( а.с.8,9).

ОСОБА_6 23 червня 1997 року уклала шлюб та їй присвоєно прізвище ОСОБА_3 ( а.с.10).

20 серпня 2003 року ОСОБА_4 уклав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав ОСОБА_2 ( а.с.12).

Дружина ОСОБА_4, ОСОБА_5 своєю заявою від 15 лютого 2016 року відмовилась від обовязкової частки у спадщині після смерті її чоловіка ( а.с.13).

Із відповіді Ізюмської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_4, померлого 12 травня 2009 року, спадкова справа не заводилась, ніхто із спадкоємців з заявою про прийняття або відмову від спадщини не звертався ( а.с.15,24).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

-у спадкоємця була перешкода для подачі такої заяви;

-ці обставини визнані судом поважними.

Згідно розяснень, викладених в абзаці 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій.

Зважаючи на те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначиться судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до положення ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що причини, вказані позивачами, є поважними, тому їм слід визначити додатковий строк для подання заяви до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після померлого 12 травня 2009 року ОСОБА_4, який був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 в два місяці, починаючи з 10 березня 2016 року.

Керуючись статтями 10,11,209,212,214-215, 218 ЦПК України, статтями 1222,1220,1270, ч. 3 1272 ЦК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 додатковий строк для подачі заяви до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після померлого 12 травня 2009 року ОСОБА_4, який був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, в два місяці, починаючи з 10 березня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду І. В. Вергун