Справа №487/3499/15-ц 02.03.2016
Провадження №22-ц/784/302/16
Справа № 487/3499/15-ц
Провадження № 22ц/784/302/16 Головуючий у першій інстанції: Щербина С.В.
Категорія 05 Доповідач в апеляційній інстанції: Лівінський І.В.
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
02 березня 2016 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:
головуючого Лівінського І.В.,
суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,
із секретарями судового засідання Гордійчук С.С,
за участі: представника позивачки ОСОБА_3,
розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу
про ухвалення додаткового рішення по справі
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права власності на частку у спільному майні,
в с т а н о в и л а:
Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 18 лютого 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2015 року задоволена. Зазначене рішення суду скасоване і по справі ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково. Постановлено припинити право власності ОСОБА_5 на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; виплатити ОСОБА_5 67830 грн. з депозитного рахунку Апеляційного суду Миколаївської області, що внесені ОСОБА_4. Крім того, стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір на користь ОСОБА_4 в розмірі 960 грн. 30 коп., а також в дохід держави в розмірі 464 грн. 13 коп.

22 лютого 2016 року ОСОБА_4 звернулась до апеляційного суду Миколаївської області із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що судом не ухвалено рішення стосовно вимог про визнання права власності на будинок.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається із змісту позовної заяви, ОСОБА_4 просила суд як про припинення права власності ОСОБА_5 на належну їй частку в спірному будинку, так і про визнання за нею права власності на цю частку (а.с. 41-42).

Саме такі вимоги зазначені судом в описовій частині рішення. В судовому засіданні сторони давали свої пояснення та подавали докази з приводу вказаних вище позовних вимог.

Між тим, при постановленні рішення судом не вирішено вимоги про визнання за позивачкою права власності на спірну частку будинку.

Зазначене є підставою для ухвалення додаткового рішення за правилами ч. 1 ст. 220 ЦПК України.

Вирішуючи спір в частині вимог про визнання права власності, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як вбачається із аналізу положень ст. 365 ЦК України, даною нормою врегульовано правовий механізм припинення права одного зі співвласників на частку у спільному, з отримання такою особою компенсації вартості цієї частки від інших співвласників, які претендують на цю частку.

Отже, наслідком припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, є набуття цими співвласниками права власності на спірну частку.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 внесла на депозитний рахунок Апеляційного суду Миколаївської області вартість 1/2 частини спірного будинку в розмірі 67830 грн., та судом припинено право ОСОБА_5 на належну їй частку будинку, вимоги ОСОБА_4 про визнання за нею права власності на 1/2 частину спірного будинку, яка належала ОСОБА_5, підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 220, 303, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Внести доповнення в резолютивну частину рішення апеляційного суду Миколаївської області від 18 лютого 2016 року.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 який складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 15,9 кв.м., житловою площею 9,5 кв.м., огорожі № 1, 2, 5, споруди І, ІІ, № 3,4.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді О.О. Данилова

Н.О. Шаманська