ухвала

іменем україни

15 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні господарськими спорудами, будівлями та земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з даним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_5 має у власності квартиру в двоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_1 та земельну ділянку, що під будівлями і для їх обслуговування.

ОСОБА_6 також має у власності житло в двоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_2.

ОСОБА_7 самовільно, без відповідного дозволу органу місцевого самоврядування, без виділення для цього земельної ділянки побудувала спочатку гараж з надбудовою другого поверху, а пізніше літню кухню, яку побудувала на погребі (пивниці), а також влаштувала огорожу нібито своєї території, ворота, які закриває на замок, чим фактично позбавила всіх інших жителів двох двоквартирних житлових будинків вільного доступу до води та центральної дороги - АДРЕСА_1.

За вчинення самоуправних дій, які полягали у самочинному будівництві, відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності, однак вона порушення не усунула.

У зв'язку з чим просили суд зобов'язати ОСОБА_7 не чинити перешкод в користуванні виходом до води та центральної дороги - АДРЕСА_1, а також господарськими спорудами і будівлями, зокрема пивницею (погребом), яка знаходиться в їх спільній частковій власності, шляхом знесення самовільно влаштованих господарських будівель і споруд, а саме: літньої кухні, гаражу, огорожі.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що з урахуванням вимог ст. ст. 376, 391 ЦК України, хоча літня кухня та гараж побудовані самовільно, одна позивачі не довели факту порушення їх прав щодо користування їх майном, а саме: пивницею (погребом), виходом до води та центральної дороги.

Так, позивачі стверджують, що погреб (пивниця) розміщена на земельній ділянці, яка є прибудинковою територією, погреб (пивниця) і земельна ділянка, на якій він розташований, знаходяться у спільному користуванні позивачів. У позовній заяві зазначено, що влаштування літньої кухні на пивниці може привести до руйнування цієї будівлі, тобто втрату майна спільної власності інших осіб. Побудований відповідачкою гараж на цій прибудинковій території і встановлений паркан перешкоджають мешканцям будинку користуватися одним із виходів з території, який максимально наближений до дороги та джерела загального користування.

Позивачі не представили суду жодних доказів про те, що земельна ділянка, на якій побудований погреб (пивниця) з надбудовою літньої кухні була відведена у якості прибудинкової території, встановлювалися її межі та передавалася у власність, постійне користування чи оренду з метою обслуговування багатоквартирних будинків.

Будь-яких належних та допустимих доказів про те, що погреб (пивниця) знаходиться у спільному користуванні позивачів, а також про те, що влаштування літньої кухні на погребі (пивниці) може привести до руйнування цієї будівлі, суду не надано.

Не є правовстановлюючими документами, які підтверджують право позивачів на користування земельною ділянкою та погребом в порядку, визначеному законодавством довідки, видані Верховинською селищною радою, про те, що погреб (пивниця) з надбудовою у якості літньої кухні та земельна ділянка, на якій ці споруди, а також гараж розташовані і встановлений паркан, знаходяться у спільному користуванні позивачів і відповідача ОСОБА_7

Висновок судової будівельно-технічної експертизи від 10 квітня 2015 року № 10.04.15 не є належним доказом у справі, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв'язок між правом позивачів та фактом створення перешкод у користуванні погребом та земельною ділянкою.

Доводи касаційної скарги щодо порушення прав позивачів самочинним будівництвом та щодо наявності пивниці, як господарської споруди, у користуванні якою чиняться перешкоди не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк О.М. Ситнік