Справа № 522/6079/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, що є у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, що є у спільній частковій власності. Після уточнення позовних вимог позивач просить суд встановити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, між власниками: 2а кімната площею 10,6 кв.м. ОСОБА_1; 1а кімната площею 12,5 кв.м. та 3а кімната площею 16,7 кв.м. з балконом площею 0,7 кв.м. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 які є членами однієї родини; підсобні приміщення (кухні площею 5,0 кв.м., ванна кімната площею 2,5 кв.м., туалет площею 0,9 кв.м., коридор площею 5,4 кв.м. та 1,3 кв.м., вбудована шафа площею 0,6 кв.м.) залишити в загальному користуванні. Крім того, позивач просить суд зобовязати відповідачів не порушувати правила користування квартирою.

При цьому позивач посилається на те, що йому на праві спільної часткової власності належить 1/4 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1. Співвласниками зазначеної квартири в рівних частках є відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Оскільки позивач та відповідачі не можуть знайти домовленості у користуванні квартирою, відповідачі чинять перешкоди у користуванні квартирою, позивач був змушений звернутися до суду з вимогами встановити порядок користування квартирою.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що порушення правил користування спільною квартирою відбувається саме з боку позивача. Відповідачі не погоджуються з тією обставиною, що позивачу буде виділена у користування кімната площею 10,6 кв.м., оскільки вважають, що площа даної кімнати перевищує площу частки позивача у спільній квартирі. Крім того, з метою поліпшення для всіх умов проживання, відповідачі виділили частину кімнати де мешкають саме вони та зробили тимчасовий коридор - окремий вхід. Таким чином кімната де проживають відповідачі зменшилась.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про час та місце проведення повідомлявся судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Договору дарування від 05.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, належить ? частка квартири за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Варламова (вул. Піонерська), 24-а, кв. 8.

Співвласниками квартири АДРЕСА_2 (вул. Піонерська) в м. Одеса, є також ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до Технічного паспорту реєстровий №292-264пр-174 виготовленого 11.08.2000 року ОМБТІ та РОН вбачається, що загальна площа квартири АДРЕСА_3, становить 56,2 кв.м., житлова площа 39,8 кв.м., підсобна площа 16,4 кв.м.. Дана квартира складається з 3-х житлових кімнат (1-а кімната площею 12,5 кв.м; 2-а кімната площею 10,6 кв.м.; 3-а кімната 16,7 кв.м.), кухні площею 5,0 кв.м., туалету площею 0,9 кв.м., коридору площею 5,4 та 1,3 кв.м., вбудованої шафи площею 0,6 кв.м., балкону площею 0,7 кв.м.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки, позивач та відповідачі не можуть дійти домовленості щодо порядку користування спільною квартирою, площа кімнати, яку позивач просить виділити йому у користування є найбільш приближеною до його частки в спільній квартири, а також враховуючи фактично встановлений порядок користування спільною квартирою, відповідно до якого у користуванні позивача перебуває кімната площею 10,6 кв.м., суд вважає за необхідне виділити дану кімнату у квартирі АДРЕСА_4, у користування позивача.

Враховуючи вищевикладенесуд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, що є у спільній частковій власності, є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16,317, 319, 356, 358 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 169, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, між співвласниками, виділивши: кімнату площею 10,6 кв.м. ОСОБА_1; кімнату площею 12,5 кв.м. та кімнату площею 16,7 кв.м. з балконом площею 0,7 кв.м. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4; підсобні приміщення (кухні площею 5,0 кв.м., ванна кімната площею 2,5 кв.м., туалет площею 0,9 кв.м., коридор площею 5,4 кв.м. та 1,3 кв.м., вбудована шафа площею 0,6 кв.м.) залишити в загальному користуванні.

Зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не порушувати правила користування квартирою №8 в будинку №24-а по вул. Піонерська в м. Одеса.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

18 лютого 2016 року