Справа №560/1056/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Крупове по вулиці Центральна буд.6 Дубровицького району Рівненської області, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 15 вересня 2016 року, як за спадкоємцем першої черги за законом, після смерті її батька ОСОБА_9, який помер 07 квітня 1995 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її батька ОСОБА_9, який помер 07 квітня 1995 року, залишилось спадкове майно, а саме: одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Крупове по вулиці Центральна буд.6 Дубровицького району Рівненської області,. Заповіту на вищевказане нерухоме майно немає. Позивач є спадкоємцем по закону першої черги. Крім неї, спадкоємцями першої черги є також відповідачі її брати та сестри, які не реалізували своє право на спадкове майно в установленому законом порядку. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не змогла, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому батьку.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилися, проте до початку судового розгляду від них до суду надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнають повністю.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 квітня 1995 року, помер ОСОБА_9, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №263338 від 07.04.1995 року (а.с.5).

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 заповіту не склав, а тому право на спадкування після його смерті згідно ст. 1223 ЦК України здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_2 є дочкою спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії ЯЭ №616505 від 01.02.1957 року та копією свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР №334673 від 09.02.1964 року, після укладення якого, вона змінила своє прізвище з «Правник» на «Придюк», (а.с.7, 8).

Судом встановлено, що спадкоємцями майна за законом першої черги, після смерті ОСОБА_9, окрім позивача є також його діти: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які на спадщину не претендують, що стверджується їхніми заяви про відмову від обов'язкової частки в спадщині на користь своєї сестри ОСОБА_2 (24, 25, 26).

Згідно виписки з погосподарської книги №15 особовий рахунок №518, житловий будинок по вулиці Центральна, 6, Дубровицького району Рівненської області, рахується за ОСОБА_9, про що свідчить довідка №894 від 12.09.2016 року, виданою виконавчим комітетом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.9).

Позивач ОСОБА_2 з листопада 1994 року і до дня смерті її батька ОСОБА_9, вона проживала без реєстрації в житловому будинку №6 по вул.Центральна в с.Крупове Дубровицького району Рівненської області. Вела з ним спільне господарство, доглядала до смерті, якого і поховала. В даний час користується будинком покійного батька та його присадибною земельною ділянкою та рухомим майном. На даний час в будинку ніхто не проживає що стверджується довідками №905 від 14.09.2016 року та №951 та №952 від 22.09.2016 року, виданими виконавчим комітетом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.11, 12, 13).

Оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, тобто до 01 січня 2004 року, то до цих відносин застосовується законодавство, яке діяло на час їх виникнення. За чинним на той час законодавством, а саме відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР(в редакції 1963 року), спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. За цією підставою позивач і прийняла спадщину

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернулася до нотаріуса, однак довідкою від 16 вересня 2016 року №424/01-09 (а.с.23), виданою приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу ОСОБА_10 було роз'яснено, що відносно майна померлого ОСОБА_9, який помер 07.04.1995 року, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями, який належав померлому.

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернулася в КП "Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації", яким станом на 15 вересня 2016 року, видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №6 по вул. Центральна в селі Крупове Дубровицького району Рівненської області на імя ОСОБА_11 (а.с.14-18).

Згідно довідок №131, №132 від 19.09.2016 року, виданих КП "Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації", житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Центральна, 6 в с.Крупове Дубровицького району Рівненської області, рахується за ОСОБА_9. Згідно реєстрових книг КП "ДМБТІ", право власності на вищевказаний житловий будинок станом на 05.09.2016 року, не зареєстровано. Інформація про реєстрацію права власності та про власника даного житлового будинку, відсутня (а.с.19, 20).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, відповідно до п.2 якого, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно рішення Реєстраційної служби Березнівського районного управління юстиції Рівненської області за № 31761869 від 07 жовтня 2016 року ОСОБА_2 було відмовлено в державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, який розташований по вулиці Центральна-6, в селі Крупове Дубровицького району Рівненської області ( а.с.21).

Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_9 при житті набув або володів житловим будинком по вулиці Центральна-6, в селі Крупове Дубровицького району Рівненської області неправомірно, або, що на нього окрім позивача, чи відповідачів, які на спадщину не претендують та відмовились від неї на користь позивача, в суді не встановлено, а тому є підстави до визнання за позивачем права власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст 346, 328, 392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Крупове по вулиці Центральна, 6 Дубровицького району Рівненської області, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 15 вересня 2016 року, як за спадкоємцем першої черги за законом, після смерті її батька ОСОБА_9, який помер 07 квітня 1995 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_12