Справа № 500/562/16-ц
Провадження № 2/500/1456/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовними вимогами, якими прости визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Чехова 1, будинок 16, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5 належить 1/2 частина вищевказаного житлового будинку. 08.04.2011 року ОСОБА_5 померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Чехова 1, будинок 16. За життя ОСОБА_5 заповіту не залишила. Спадкоємцями за законом першої черги являються ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ОСОБА_2 прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем. При зверненні до державного нотаріуса для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що неможливо встановити факт прийняття спадщини усіма спадкоємцями відсутня будинкова книга, в якій містяться відомості про реєстрацію разом із спадкодавцем усіх його спадкоємців.

23.02.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до суду із зустрічним позовом, яким просять визнати за ними в рівних частках, як спадкоємцями за законом першої черги, право власності по 1/6 частині житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Чехова 1, будинок 16, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5 належить 1/2 частина вищевказаного житлового будинку. 08.04.2011 року ОСОБА_5 померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Чехова 1, будинок 16. За життя ОСОБА_5 заповіту не залишила. Спадкоємцями за законом першої черги являються ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли спадщину, відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України. При зверненні до державного нотаріуса для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5, позивачам було відмовлено, у звязку із тим, що неможливо встановити факт прийняття спадщини усіма спадкоємцями відсутня будинкова книга, в якій містяться відомості про реєстрацію разом із спадкодавцем усіх його спадкоємців.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.02.2016 року зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно був обєднаний в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

В судове засідання позивач за первісним позовом не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, первісні позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечує.

В судове засідання відповідачі за первісним позовом не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення первісних позовних вимог не заперечували, зустрічні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Чехова 1, будинок 16, що підтверджено рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради народних депутатів № 143 від 23.03.1983 року, згідно якого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 була виділена земельна ділянка по І провулку Чехова, 16, площею 500 кв.м. Згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 23.03.1983 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 була відведена земельна ділянка площею 500 кв.м. по І провулку Чехова, 16 для будівництва будинку.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 252767, виданого 11.11.1979 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл, ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 498611, виданого 04.03.1985 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був розірваний, після розірвання шлюбу ОСОБА_7 залишила прізвище «Горбань». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ ЖД № 372326, виданого 20.04.1985 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл, ОСОБА_7 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 змінила прізвище на «Бабак». Після розірвання шлюбу ОСОБА_10 залишила прізвище «Бабак», що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії ІІ ЖД № 288993, виданим 28.12.1987 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл.

Згідно технічного паспорту житловий будинок № 16 по провулку Чехова 1 в м. Ізмаїл Одеської області був побудований у 1991 році.

Згідно довідки № 111 від 03.09.2012 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», вищевказаний житловий будинок побудований у 1991 році та відповідно до «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 (із змінами і доповненнями) обєкти, які були закінчені будівництвом до 05.08.1992 року не належать до самочинного будівництва. Крім того, згідно листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23.03.1999 року обєкти, які були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають.

Отже, житловий будинок № 16 з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Чехова 1 є завершений будівництвом та не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 266602 від 12.04.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_1 міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 померла 08.04.2011 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Чехова, 1, будинок 16.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до листа № 187/01-16 від 09.02.2016 року, наданого ОСОБА_1 державною нотаріальною конторою, заповіт від імені ОСОБА_5 не посвідчувався.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являються:

- чоловік ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ ЖД № 473724, виданим 30.04.1988 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл;

- донька ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 109798, виданим 08.12.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому ОСОБА_1 міської ради Одеської області;

- донька ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 250424, виданим 10.01.1994 року відділом запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 на час відкриття спадщини постійно проживав з ОСОБА_5 за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Чехова 1, будинок 16, що підтверджено записами в будинковій книзі, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК Україна малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини була неповнолітньою. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час відкриття спадщини була малолітньою. Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса ОСОБА_1 державної нотаріальної контори ОСОБА_11 від 09.11.2011 року за № 2447/01-16 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що неможливо встановити факт прийняття спадщини усіма спадкоємцями відсутня будинкова книга, в якій містяться відомості про реєстрацію разом із спадкодавцем усіх його спадкоємців.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 130,174,213-215, ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_5, померлої 08.04.2011 року, право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Чехова 1, будинок 16.

Зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 08.04.2011 року, право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Чехова 1, будинок 16.

Визнати за ОСОБА_12, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 08.04.2011 року, право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Чехова 1, будинок 16.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_13