Справа № 658/4744/15-ц
(провадження № 2/658/243/16)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді: Батовріної І.Г.

За участю секретарів: Берднікової С.В., Завізьон С.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні залі суду м.Каховки Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, зазначивши що з 24.11.1990 по 29.07.2015 перебував у шлюбі з відповідачем. За час спільного проживання ними було придбано меблі, побутову техніку та скутер «Сузукі». Зазначене майно залишилось у відповідача, яка відмовляється мирно розділити майно, тому просить суд здійснити поділ їх спільного майна, виділивши йому на праві власності: скутер «Сузукі» вартістю 5000грн.; диван вартістю 300грн.; газову плиту «Електра» вартістю 5000грн. та телевізор «Супра» вартістю 5000грн. У власність ОСОБА_2 просив виділити: диван вартістю 350грн.; два гардероби вартістю по 100грн. кожен; газову плиту «Електра» вартістю 2000грн.; меблевий гарнітур вартістю 2000грн.; пральну машину вартістю 2800грн. та кухонний гарнітур вартістю 1800грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з»явився, позовні вимоги підтримав на підставах зазначених в позові, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що більшість майна, зазначеного в позовній заяві являється власністю ОСОБА_2 та її близьких родичів, скутер "Сузукі", така побутова техніки як телевізор та пральна машина взагалі відсутні. Оцінку спільного майна не визнав, у задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши сторін, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4., дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено.

Так, згідно з рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.07.2015 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 24.11.1990 по 10.08.2015.(а.с.11)

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За твердженням позивача за час шлюбу сторонами було набуте наступне майно: холодильник «Рейнфорд» двухкамерний вартістю 5000грн.; скутер «Сузукі» вартістю 5000грн.; два дивани вартістю 300 та 350грн.; два гардероби вартістю 200грн. кожен; дві газові плити вартістю 5000грн. та 2000грн.; меблевий гарнітур вартістю 200грн.; телевізор «Супра» вартістю 5000грн.; пральна машина «Сатурн» полуавтомат вартістю 2800грн. та кухонний гарнітур вартістю 1800грн.

Так, статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положенням ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В підтвердження своїх позовних вимог стосовно набуття спірного майна саме в період шлюбу, їх наявності на теперішній день та вартості, позивач посилається на власні пояснення та власний розрахунок, зазначивши, що це вартість майна на день його придбання, яка його вартість на день подання позову йому не відомо.

При цьому, жодного доказу в підтвердження вартості придбаних товарів в матеріалах справи не міститься, не надано таких доказів і позивачем і представником відповідача відповідачем в судовому засіданні.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4. в судовому засідання пояснили, що холодильник «Рейнфорд», газова плита «Електра» є особистим подарунком ОСОБА_2, скутер «Сузукі» викрадений, телевізор та пральна машина на теперішній час зламані.

Враховуючи те, що вартість меблів та побутової техніки зазначена позивачем приблизно на день їх купівлі, сторони не домовились про вартість даного майна, що підлягає поділу, а оцінку вартості даного майна на час розгляду справи сторони не проводили, а також приймаючи до уваги відсутність доказів придбання спірного майна в період шлюбу та його наявності на теперішній час, суд вважає за необхідне у позові відмовити за недоведеністю, оскільки позивачем не надано жодного доказу про наявність та вартість даного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60, 69, 70, 71 СК України, 3-4, 10, 57-60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. Г. Батовріна