Справа № 138/2993/15-ц
Провадження №:2/138/56/16
04.04.2016 м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючої судді Жикевич Т.Б.,
з участю секретаря Алєксєєвої І.Д.,
позивача ОСОБА_1,
представника третьої особи Собольського А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Могилів-Подільської райдержадміністрації Вінницької області про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею,
Представник позивача звернувся в суд з вказаною вище позовною заявою, мотивованою тим, що 16.09.1995 сторони спору зареєстрували шлюб, від спільного проживання у сторін спору ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина - ОСОБА_4. 29.04.2015 рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду шлюб між сторонами спору було розірвано. З березня 2015 року відповідач перевезла дитину на постійне місце проживання до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1, та чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною для позивача. Позивач неодноразово приїжджав до дитини, телефонував йому, проте відповідач не давала йому можливості спілкуватись із дитиною. Позивач звернувся до Комісії з питань захисту прав дитини при Могилів-Подільській районній державній адміністрації із заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Комісією було винесено рішення, яким було визначено порядок спілкування позивача із сином. Разом з тим відповідач продовжує чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною. Дані обставини стали причиною звернення позивача до суду із вказаним вище позовом.
В позові з урахуванням уточнення позовних вимог позивач просить усунути перешкоди з боку ОСОБА_3 у його спілкуванні з сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 Визначити наступний спосіб участі позивача у вихованні дитини ОСОБА_4: побачення з сином без присутності матері два рази на тиждень за місцем проживання дитини - один будній день за вибором батька з 09.00 по 18.00 та один вихідний день за вибором батька з 09.00 до 20.00; спільний відпочинок 30 днів на рік з 01.06. по 31.08 кожного року в місці за вибором батька в межах України; спільний відпочинок 7 днів зимових канікул за місцем проживання батька; вільне спілкування з дитиною без обмежень засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, шо не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином. Також, зобов'язати відповідача надавати щомісячно інформацію про стан здоров'я дитини, шкільні успіхи, фотокарточки з особливих подій в житті дитини, надавати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомляти про це позивача особисто на наступний день з дня наслання таких обставин.
В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином за місцем реєстрації.
Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково згідно наданого суду висновку та не заперечував проти часткового задоволення позову.
Враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача та враховуючи позицію представника органу опіки і піклування, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що між сторонами спору 16.09.1995 було укладено шлюб. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно серії НОМЕР_2 від 30.11.2007 (а.с.9).
Під час шлюбу народилася дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана обсавина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13.12.2001 (а.с.10).
29.04.2015, за позовом ОСОБА_3, Могилів-Подільським міськрайонним судом було розірвано шлюб між сторонами спору (а.с.11-12).
В позовній заяві позивач зазначив, що після розірвання шлюбу сторін спору їх син ОСОБА_4 проживає з матірю в смт.Вендичани Могилів-Подільського району по місцю проживання батьків відповідачки.
В 2015 році ОСОБА_1 звертався до комісії з питань захисту дитини при Могилів-Подільській районній державній адміністрації із заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Комісія 04.06.2015 винесла рішення, відповідно до якого надала ОСОБА_1 дозвіл вільно спілкуватись з сином - ОСОБА_4 у першу суботу та першу неділю кожного місяця з 09:00 по 17:00 замісцем проживання дитини (а.с.19).
Разом з тим, в позові вказано, що відповідач не виконує вказане вище рішення органу опіки та піклування..
Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.
Згідно ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.
Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Положеннями ст. 159 СК України визначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Третя особа , відповідно до ст.19 СК України, подала до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, відповідно до якого, зокрема, ОСОБА_1 слід надати дозвіл вільно спілкуватися з сином - ОСОБА_4 без присутності матері - ОСОБА_3 два рази на тиждень за місцем проживання дитини: Вінницька область, Мотилів- Подільський район, смт. Вендичани - один будній день за вибором батька та погодженням матері з 09.00 год. по 18.00 год., та один вихідний день за вибором батька та погодженням матері з 09.00 год до 20.00 год.; проводити спільний відпочинок 30 днів на рік з 01.06. по 31.08. кожного року в місяці за вибором батька та погодженням матері в межах України, вільно спілкуватись з дитиною без обмежень засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином.

Разом з тим, в проведенні спільного відпочинку із дитиною протягом семи днів за місцем проживання позивача дозволу надано не було, в зв'язку з проведенням в даній місцевості антитерористичної операції.

Також було рекомендовано матері дитини надавати щомісячну інформацію про стан здоров'я дитини, шкільні успіхи, фотокарточки із особливих подій в житті дитини та зобов'язано матір дитини надавати батьку дитини і ОСОБА_1 точну інформацію щодо фактичного місця навчання проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомляти про це батька дитини особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Таке рішення прийнято 18.12.2015 комісією з питань захисту прав дитини і саме на підставі цього рішення Могилів-Подільська районна державна адміністрація Вінницької області надала висновок щодо розв'язання спору від 21.12.2015 №3668/02-02,09 (а.с.47,49).

Суд, враховуючи положення ст. 159 СК України та те, що позивач проживає окремо від дитини і користується правом на її виховання в обмеженому виді, тобто у формі спілкування з нею, встановлюючи порядок такого спілкування, вважає, що воно повинно мати більш педагогічну суть, бути достатньо різнобарвним, регулярним та не пов'язаним з присутністю матері, оскільки дитина може попасти під вплив емоцій обох батьків, відносини між яким є напруженими, що негативно вплине на дитину.

Вимоги позивача про те, що він має бажання спілкуватися з дитиною у робочі та вихідні дні, а також відпочинок в влітку на думку суду є достатньо зваженими і такими, що дасть можливість найбільш повно приділити увагу в спілкуванні з дитиною і її вихованні.

Щодо зимового відпочинку за місцем проживання позивача, суд враховуючи позицію органу опіки та піклування, вважає, що даний відпочинок не можна визнати цілком безпечним для дитини, в зв'язку з проведенням в Донецькій області АТО. Суд не може прийняти до уваги доводи позивача про те, що у населеному пункті, в якому проживає позивач не проводиться АТО, так як даний населений пункт знаходиться в безпосередній близькості до місця фактичного проведення бойових дій, а тому суд не може бути впевненим у безпеці дитини під час такого відпочинку і вважає, що слід проводити його в межах території України за вибором батька і за згодою матері.

Вимоги позивача надавати щомісячно інформацію про стан здоров'я дитини, шкільні успіхи, фотокарточки з особливих подій в житті дитини, надавати Позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомляти про це позивача особисто на наступний день з дня наслання таких обставин також не підлягає задоволенню, оскільки даний спосіб участі одного з батьків у вихованні з дитиною не передбачений чинним законодавством і така вимога суперечить способам захисту цивільних прав передбачених ст.16 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В позовні заяві поданій до суду міститься дві вимоги немайнового характер, а позивачем було сплачено судовий збір лише за одну немайнову вимогу.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що сплачений судовий збір в розмірі 487,20 грн. слід залишити за позивачем та суму несплаченого судового збору в розмірі 487,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст. 157-159 СК України, керуючись ст.ст. 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Усунути батьку - ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з боку матері дитини - ОСОБА_3.

Визначити спосіб участі батька - ОСОБА_1 у вихованні сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття, шляхом:

1)Побачень з сином, без присутності матері, два рази на тиждень за місцем проживання дитини - один будній день за вибором батька та за погодженням з матір'ю з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. та один вихідний день за вибором батька та погодженням матері з 09 год. 00 хв. до 20 год.00 хв.;

2)Спільного відпочинку батька з сином 30 днів на рік в період з 01 червня по 31 серпня кожного року, а також 7 днів зимових канікул, в місці, за вибором батька та погодженням матері, в межах України;

3)Вільного спілкування батька з дитиною без обмеження засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв'язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Судовий збір сплачений позивачем залишити за ним.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету м. Могилів-Подільського судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. (банк одержувача: ГУДКСУ у Вінницькій області м. Вінниця, МФО 802015, номер рахунку 0009, , одержувач коштів УДКСУ у Могилів-Подільському районі та м. Могилеві-Подільському (м. Могилів-Подільський) 22030001; призначення платежу "Судовий збір, код ЄДРПОУ Могилів-Подільського міськрайонного суду 26423235, Пункт 1.1.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти дів з дня отримання його копії.

Позивач та третя особа мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.Б.Жикевич