Дата документу 02.03.2016 Справа № 554/8992/15-ц
Справа № 554/8992/15-ц
Провадження № 2/554/860/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

2 березня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Шевської О.І., при секретарі Мальованій В.О.., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року до суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_4 із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення.

Вирішуючи спір по суті суд виходить із наступних обставин.

Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним. ОСОБА_1 та ОСОБА_2, набули право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 01 листопада 2006 року, що зареєстрований у реєстрі прав власності на нерухоме майно згідно витягу від 22 грудня 2006 року. На теперішній час у квартирі проживає відповідач, який відмовляється добровільно її звільнити та знятися з реєстраційного обліку. Оскільки відповідач, на думку позивачів, не має законних прав на проживання у квартирі, позивачі просили визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та усунути їм перешкоди у користуванні квартирою шляхом виселення відповідача.

У судовому, яке відбулося 09.09.2015 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_5 підтримали викладені у позовній заяві вимоги та пояснили, що відповідач був зареєстрований у квартирі попередній власником ОСОБА_6 та проживав там за її згодою. Позивачі, як нові власники квартири неодноразово зверталися до відповідача ОСОБА_7 з проханням звільнити квартиру та зняти себе з реєстраційного обліку за цією адресою, однак вирішити ситуацію у позасудовому порядку не виявилося можливим. Крім того, позивачі вказували, що відповідач користується їх майном безоплатно, за житлово-комунальні послуги не сплачує.

Відповідач ОСОБА_3 підтвердив, що був прописаний та проживає у квартирі позивачів попереднім власником ОСОБА_6, яка приходилася відповідачу рідною бабою та на теперішній час померла. Зі слід відповідача, він не бачив договору дарування та йому не було відомо про те, що квартира була подарована, що, на думку відповідача, є порушенням його прав. Окрім цього, відповідач заявив, що не має іншого житла, а позивачі обіцяли йому придбати помешкання і після цього він готовий добровільно звільнити квартиру та знятися із реєстраційного обліку.

Для надання стороною позивача пояснень щодо встановлених у судовому засіданні обставин у розгляді справи була оголошена перерва.

До суду надійшли письмові пояснення сторони позивача за підписом представника ОСОБА_5. в яких вказується про те, що позивач ОСОБА_1 не брала на себе зобовязання щодо купівлі відповідачу ОСОБА_3 іншого житла, а лише пропонувала йому добровільно звільнити квартиру та знятися з реєстраційного обліку в обмін на право проживання в іншому житловому приміщенні, яке буде придбане у майбутньому після продажу квартири АДРЕСА_1.

Після оголошення у судовому засідання перерви відповідач до суду не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Для виклику відповідача судом неодноразово відкладався розгляд справи.26 січня 2016 року до суду надійшла заява представника позивачів ОСОБА_5, в якій він просить залишити без розгляду позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 92, в будинку 43 по вулиці Ціолковського міста Полтави.

02 березня 2016 року позивачі у судове засідання не зявилися. Через канцелярію суду від представника позивачів адвоката ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача та підтримання позовних вимог. Відповідач до суду не зявився, конверт із судовою повісткою повернувся до суду із відміткою за закінченням терміну зберігання. Враховуючи повідомлення всіх учасників процесу про розгляд справи, суд приходить до висновку про можливість вирішення спору за відсутності сторін та на підставі наявних в матеріалах справи документах, наданих сторонами раніше у судовому засіданні пояснень.

Заявлена до суду позовна вимога визнати ОСОБА_3 особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловою квартирою № 93 у в будинку 43 по вулиці Ціолковського міста Полтави без надання іншого житла, залишається без розгляду на підставі заяви представника позивачів від 26 січня 2016 року. Відповідач ОСОБА_3 не є власником займаної квартирі № 92, м. Полтаві по вул. Ціолковського 43, не сплачує грошових коштів за проживання, укладав із власниками договорів на користування квартирою, не є членом сімї позивачів, та зареєстрований і проживає у квартирі проти волі її власників позивачів, чим він створює перешкоди власникам здійснювати свої права щодо користування та розпорядженням своїм майном.

Стаття 55 Конституції України наділяє кожну особу правом захищати свої права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. Цивільним процесуальним засобом, яким забезпечується реалізація права на звернення до суду, є позов, тобто матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем) (ст. 188 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом предявлення вимоги про усунення перешкод у користуванні правом власності та зобовязання вчинити певні дії.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Верховний суд України в рішенні по справі № 6-14601св09 від 17 лютого 2010 року зробив правовий висновок про те, що у випадку позбавлення права на помешкання особи підлягають виселенню без надання іншого житла.

Таким чином, відповідач не має законних підстав для проживання у квартирі позивачів та підлягає виселенню. Витрати зі сплати судового збору у розмірі 243,60 грн підлягають стягненню на користь позивачів із відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 10-11, 15, 30, 36, 60, 74-76, 88, 169, 208, 212-215, 218, 224, 293 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів із дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів із дня його проголошення, або протягом 10 днів із дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська