АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/590/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 23 Красюк Г. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоХрапка В. Д.
суддівВініченка Б. Б. , Новікова О. М.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу СПОП «Агро-Шанс» на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до СПОП «Агро-Шанс» про визнання недійсним договору оренди землі та повернення власнику земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до СПОП «Агро-Шанс» про визнання недійсним договору оренди землі та повернення власнику земельної ділянки. В обґрунтування свої вимог вказувала, 08 грудня 2004 року стала власником земельної ділянки площею 1.17 га, яка розташована в адміністративних межах Лебединської сільської ради Шполянського району.

01 січня 2010 року між нею та СПОП «Агро-Шанс» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки на строк 10 років зі сплатою орендної плати в розмірі 3% від проіндексованої грошової оцінки угідь.

Позивачка зазначає, що договір оренди особисто не підписувала, а підпис у графі «Орендодавець» їй не належить. Також вона не підписувала Акт прийому -передачі земельної ділянки, в якому не вказана дата. Крім того, вказаний договір оренди земельної ділянки на той час не зареєстровано у Шполянському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК»

18 серпня 2015 року позивачка звернулася із заявою , в якій повідомила відповідача що має намір обробляти свої земельні ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 площею 1.17 га кожна самостійно. Проте відповіді не отримала.

Відповідачем умови договору оренди не виконуються в повному обсязі, орендна плата сплачується не в повній мірі.

З таких підстав ОСОБА_6 просила суд розірвати договір оренди землі, укладений 01 січня 2010 року між нею та відповідачем та зобов'язати СПОП «Агро-Шанс» повернути їй земельну ділянку площею 1.17 га, що розташована в адмінмежах Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області.

В грудні 2015 року ОСОБА_6 подала до суду остаточну уточнену позовну заяву , в якій просила визнати недійсним договір оренди землі, укладений 01 січня 2010 року між нею та СПОП «Агро-Шанс» та зобов'язати відповідача повернути їй земельну ділянку площею 1.17 га, що розташована в адмінмежах Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано договір оренди землі, укладений 01 січня 2010 року між ОСОБА_6 та СПОП «Агро-Шанс» на строк 10 років, зі сплатою орендної плати в розмірі 3% від проіндексованої грошової оцінки угідь - недійсним.

Зобов'язано СПОП «Агро-Шанс» повернути ОСОБА_6 земельну ділянку площею 1.17 га, розташовану в межах Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 від 08.12.2004 року.

Стягнуто з СПОП «Агро-Шанс» на користь ОСОБА_6 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору та 3 000 грн. за надання юридичної допомоги.

В апеляційній скарзі СПОП «Агро-Шанс» просить рішення суду скасувати, як незаконне, необґрунтоване, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах:

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засідання.

Але рішення суду таким вимогам закону не відповідає.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що поскільки договір оренди не був зареєстрований, то він повинен бути визнаний недійсним із моменту його вчинення.

Але такі висновки суду не відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

На підставі статті 20 Закону України «Про оренду землі» ( у редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно , обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли згоди з усіх істотних умов.

Така правова позиція вкладена в постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 року по справі № 6-118цс13.

Судом встановлено, що 01 січня 2010 року між ОСОБА_6 і СПОП «Агро-Шанс» укладено письмовий договір оренди земельної ділянки площею 1.17 га, яка розташована на території Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області та належить ОСОБА_6 на підставі державного акту на земельну ділянку строком на 10 років.

Протягом 5 років 8 місяців позивачка договір не оспорювала, отримувала орендну плату, тобто фактичне тривале виконання умов договору є підтвердження того, що його укладення відповідало внутрішній волі позивачки.

Відсутність реєстрації договору не може визнаватися обставиною для визнання його недійсним із підстав, передбачених ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Позивачка не надала суду будь-яких доказів про те, що договір оренди землі нею не підписаний. В уточненій позовній заяві позивачка просила визнати недійсним договір оренди землі тільки внаслідок того, що він не пройшов державну реєстрацію. Інші підстави визнання договору недійсним в прохальній частині не вказувала.

Поскільки договір оренди земельної ділянки не визнаний недійсним і продовжує діяти, а предметом договору є оспорювана земельна ділянка, то немає законних підстав для повернення земельної ділянки. В позовній заяві не вказано на підставі чого необхідно повернути земельну ділянку. Акт прийому-передачі від 01 січня 2010 року є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки.

За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу СПОП «Агро-Шанс» задоволити частково.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до СПОП «Агро-Шанс» про визнання недійсним договору оренди землі та повернення власнику земельної ділянки - відмовити.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції

Головуючий :

Судді :