АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 605/636/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Ігнатова Г.В.
Провадження № 22-ц/789/233/16 Доповідач - Гурзель І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Гурзеля І.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Литвинівської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини за заповітом,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Литвинівської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини за заповітом. Рішенням Підгаєцького районного суду від 17грудня 2015 року у позові ОСОБА_1 - відмовлено. Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Заслухавши позивача ОСОБА_1, який підтримує свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи дане рішення, суд насамперед виходив з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів наявності поважних причин пропуску ним строку прийняття спадщини, а тому позовна вимога не може бути задоволена.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 03.04.2006 р. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу спадкового майна якої входить сертифікат на право на земельну частку ( пай) серія НОМЕР_2, і станом на момент розгляду справи вказану спадщину не було прийнято у спосіб встановлений законом . Як вбачається із заповіту від 04.06.1997 року ОСОБА_3 вчинила заповіт на ім'я позивача ОСОБА_1. Будь-які інші спадкоємці за законом чи за заповітом судом не встановлено.

Судом встановлено, що позивач у 2015 році звернувся з даним позовом, а тому пропустивши встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Як вбачається з доводів ОСОБА_1, причинами пропуску строку для прийняття ним спадщини було те, що по-перше він не знав, про те що йому потрібно звернутися в нотаріальну контору для прийняття спадщини, оскільки вважав себе єдиним спадкоємцем, відповідно до заповіту складеного його матір'ю, за якою він піклувався та доглядав, по-друге йому не було відомо про сертифікат на право на земельну частку ( пай) серія НОМЕР_2, який належав ОСОБА_3

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів вважає наведені причини пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 поважними.

Так, відповідно до статей 1268 - 1270, 1272 ЦК України та п. 24 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Верховний Суд України в постанові від 26 вересня 2011 року №6-85цс12 висловив свою правову позицію, а саме, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На основі аналізу цих правових норм, ВСУ під час розгляду цивільної справи № 6-85цс12 сформулював правову позицію, згідно з якою прийшов до висновку, що правила ч. З ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Колегія, також приймає до уваги позицію відповідача Литвинівської сільської ради, яка не заперечує проти продовження строку на прийняття спадщини позивачу, а отже не бажає переходу у її власність майна після смерті ОСОБА_3. За вказаних обставин, оскільки інших спадкоємців не існує , то у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає доводи ОСОБА_1 обґрунтованими і такими що підлягають до задоволення, а тому вбачаються підстави для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, надавши йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном у два місяці.

Рішення Апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.В. Гурзель