Справа № 172/489/16-ц
Провадження № 2/172/369/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.11.2016 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Філіппова Є.Є.
секретаря Лукяненко О.В.
Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «Приватбанк», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що відповідно до укладеного договору №б/н від 28.01.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Щодо зміни кредитного ліміту ОСОБА_1 керувався п.3.2, та п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві.
Позивач зазначає, що в цьому випадку сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, якою визначений порядок і умови укладення договору приєднання. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
ПАТ КБ "Приватбанк"свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
В судове засідання представник позивача за довіреністю, не зявився, про день місце та час проведення судового засідання повідомлений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідачка в судове засідання не зявилася.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 28.01.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту ОСОБА_1 керувався п.3.2 та п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві.
Позивач зазначає, що в цьому випадку сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, якою визначений порядок і умови укладення договору приєднання. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.
Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.
Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати в розмірі 1378,00 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 158, 212-215, 224-225 ЦПК України, ст.ст.3, 15, 526, 527, 530, 631, 634, 642, 1049, 1054 ЦК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» понесені судові витрати в сумі -1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його оголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Суддя: