Провадження № 2/235/699/16
Справа № 235/915/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Задерей А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Красноармійська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної ради у м. Донецьку про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 районної ради у м. Донецьку про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 7086 виданого 20.11.1995 року її матері ОСОБА_3 належала ? частина квартири АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 районі м. Донецька. Інша ? частина вказаної квартири належала також їй на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого 29.05.1998 року державним нотаріусом Четвертої Донецької державної нотаріальної контори за реєстровим № 2317.

Згідно довідки КП БТІ м. Донецька від 26.03.2015 року за № 270773 право власності на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстровано у КП БТІ м. Донецька за ОСОБА_3 у книзі № 6/5-д-к, реєстровий № 67. 25.12.2014 року її мати померла і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді кварти ри № 50 у будинку № 8 по вул. Скляренко у м. Донецьку. 02.02.1996 року її мати ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все своє майно, яке залишилось після її смерті заповідала ОСОБА_1 У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину квартири АДРЕСА_2, яка належала її матері ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про власність на квартиру № 7086 виданого 20.11.1995 року Фондом комунального майна Донецької міської Ради народних депутатів Донецької області. На іншу ? частину вказаної квартири, яка належала її матері ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 29.05.1998 року, виданого державним нотаріусом Четвертої Донецької державної нотаріальної контори реєстровий № 2317 нотаріусом ОСОБА_4 їй була видана постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як нею не було надано оригіналів правовстановлюючих документів на вказану частку квартири, копія якого надана КП БТІ у м. Донецьку. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину двохкімнатної квартири № 50 загальною площею 48,6 кв. м., житловою площею 29,8 кв. м. у будинку № 8 по вул. Скляренко у ОСОБА_2 районі м. Донецька як спадщину за заповітом після смерті її матері ОСОБА_3 Деонісіос, померлої 25.12.2014 року

В судове засідання позивачка не з»явилась, повідомила, про те, що з»являтися до суду не має можливості, оскільки проживає на тимчасово окупованій території,просила справу слухати без її участі. ( а. с. 46).

Представник відповідача ОСОБА_2 районної ради у м. Донецьку в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі, оскільки належним чином повідомлений про день і час слухання справи відповідач не повідомив про причини своєї неявки, а позивачка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_3 Деонісіос , яка померла 25.12.2014 року ( а. с. 5,7,8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_3.

07.12.2015 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину у вигляді ? частини вищезазначеної квартири на підставі складеного 02.02.1996 року ОСОБА_3 ( а. с. 34). Право власності на ? частку квартири по вул. Скляренко, 8/50 в м. Донецьку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а. с. 18).

На іншу ? частину квартири нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки позивачем не надано оригіналу правовстановлюючих документів на ? частину квартири, що розташована за адресою : м. Донецьк, вул. Скляренка,8/50, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 07.12.2015 року ( а. с. 19).

Згідно довідки КП БТІ станом на 31.12.2012 року право власності на об»єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_3 Деонісіос ( а. с. 9).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною першої статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 67 Закону України « Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Судом встановлено, що спір виник в звязку з відсутністю умов для оформлення спадщини нотаріально.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надані докази, підтверджуючі належність спадкодавцю на праві власності вищезазначені об»єкти нерухомості, а саме :

-Копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.1998 року на ? вищезазначеного об»єкту нерухомості, з відміткою про реєстрацію в КП БТІ ( а.с. 10); копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом ; витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 18); звіт про оцінку майна- двокімнатної квартири, що розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Скляренко, 8/50 ( а. с. 20-33), копія технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_3 ( а. с. 35).

При цьому суд зазначає, що оригінали правовстановлюючих документів на вищезазначену квартиру для огляду або належним чином завірені їх копії суду не надано.

Оскільки постановою нотаріуса від 07.12.2015 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину саме за заповітом на ? частку квартири, предметом спору є визнання права власності на ? частку квартири саме за заповітом, в той час як нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину на ? частку квартири саме за заповітом від 02.02.1996 року, відомостей про наявність іншого заповіту суду не надано, клопотань з цього приводу, зокрема про витребування доказів, суду не заявлялось, уточнюючих позовних вимог щодо визнання права власності на спадкове майно у вигляді ? частки квартири за законом або за іншим заповітом суду не заявлялось, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної ради у м. Донецьку про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 182,328, 392, 1218,1220, 1258 ЦК України, , Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної ради у м. Донецьку про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: