Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/3632/15-ц

Провадження № 2/126/71/2016

"18" лютого 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4. Після смерті батьків відкрилася спадщина на належне їм майно 2/7 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, право власності на який батьки набули при житті на підставі ЗУ «Про власність» являючись членами колгоспного двору. Але, при житті ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не зареєстрували своє право спільної часткової власності на вищезазначений житловий будинок. Позивачка являється єдиним спадкоємцем за заповітом померлого ОСОБА_4 і єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлої ОСОБА_5, яка прийняла спадщину після її смерті, оскільки інший спадкоємець першої черги за законом померлої матері - відповідач ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовився у встановленому законом порядку. Прийнявши і оформивши належним чином частину спадкового майна, що належало її померлим батькам, ОСОБА_1 позбавлена можливості належним чином оформити інше майно, яке теж входить до складу спадщини, а саме 2/7 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на даний житловий будинок. А тому позивачка звернулася до суду з даним позовом для визнання за нею права власності на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримує, просить суд їх задовольнити та слухати справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій повідомив, що позов визнає і просить справу розглянути у його відсутність.

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть ОСОБА_3 НОМЕР_1 від 05.10.1999 року і ОСОБА_4 НОМЕР_2 від 29.10.2006 року, копією свідоцтва про народження позивачки та копією свідоцтва про укладення її шлюбу з ОСОБА_6.

Після смерті батьків відкрилася спадщина на належне їм майно 2/7 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, що підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок.

Право власності на вищезазначений житловий будинок батьки набули при житті на підставі ЗУ «Про власність» являючись членами колгоспного двору АДРЕСА_1 (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), згідно з яким, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, що підтверджується випискою з погосподарської книги № 5 від 28.10.2015 року, виданою Війтівською сільською радою Бершадського району.

Але, при житті ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не зареєстрували своє право спільної часткової власності на вищезазначений житловий будинок, що підтверджується довідкою-характеристикою № 249 від 27.10.2015 року, виданою КП «Бершадське РТБІ».

Позивачка являється єдиним спадкоємцем за заповітом померлого ОСОБА_4 і єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлої ОСОБА_5, яка прийняла спадщину після її смерті, оскільки інший спадкоємець першої черги за законом померлої матері - відповідач ОСОБА_2 від прийняття спадщині відмовився у встановленому законом порядку, що підтверджується копією заповіту від 05.02.2004 року посвідченого посадовою особою Війтівської сільської ради Бершадського району, довідками за № № 727, 728 від 28.10.2015 року виданими Війтівською сільською радою Бершадського району, копією свідоцтва про право на спадщину за законом, а також довідкою виданою Бєршадською ДНК.

Прийнявши і оформивши належним чином спадкове майно, що належало її померлим батькам, ОСОБА_1 позбавлена можливості належним чином оформити інше майно, яке входить до складу спадщину, а саме на 2/7 частини вищезазначеного житлового будинку, по АДРЕСА_1 внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на даний житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 790 02-31 від 16.10.2015 року.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст. 529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 548 ЦК Української РСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.524-527,529,530,548,549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року ст.ст.10, 11, 57-61, 174 ч. 4, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом, право приватної власності на спадкове майно 2/7 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, загальною площею 71,2 кв.м., житловою площею 48,3 кв.м., що позначається літерою «А» з відповідною часткою господарських будівель та споруд: веранда - літера «а», вхідний майданчик - літера «а1», літня кухня - літера «Б», прибудова - літера «б», погріб - літера «П», колодязь літера «К», огорожа - 1-3, що по 1/7 частині належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 і померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. Г. Рудь