Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/636/16-ц

Провадження №2/377/324/16

30 листопада 2016 року Славутицький міський суд, Київської області у складі головуючого - Малишенко Т.О., при секретарі Ахутіній А.А., за участі сторін: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, інші учасники відсутні.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 - про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся 08.09.2016 року з позовною вимогою про стягнення матеріальної і моральної шкоди завданої в результаті злочинних дій ОСОБА_4, та ОСОБА_2.26.10.2016 року до Славутицького міського суду позивач подав уточнення до позовної заяви і остаточно просив:

- Стягнути з ОСОБА_4 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6 747,55 грн., моральної шкоди 27 000 грн., а також понесені судові витрати.

- Стягнути з ОСОБА_2 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5 747,55 грн., моральної шкоди 25 000 грн.., а також понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що вироком Славутицького міського суду Київської області від 20.11.2015 року відповідачі: ОСОБА_4, визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України і призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією майна та ОСОБА_2, визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України і призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09.03.2016 року вирок Славутицького міського суду Київської області від 20.11.2015 року залишено без змін. Вироком Славутицького міського суду Київської області від 20.11.2015 року, який набрав законної сили 09.03.2016 року, встановлено, що 27.09.2015 року близько 00 годин 20 хвилин ОСОБА_4, та ОСОБА_2, за попередньою змовою вчинили напад на нього з метою заволодіння його майном, поєднаний із насильством, небезпечним для мого здоров'я. Вироком суду встановлено, що загальна вартість викраденого майна у нього становить у розмірі 14940 грн. 80 коп., що підтверджується висновком товарознавчої експертизи від 28.10.2015 року. Йому повернуто значна частина майна, крім коштів, які знаходились в гаманці - 30 грн. та золотого ланцюжка 585 проби, 55 розміру вартістю 12044 грн. Крім цього в результаті дій відповідачів йому спричинені тілесні ушкодження: струс головного мозку, забійна рана волосяної частини голови, гематома навколо лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи №31 від 19.10.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я.

В результаті неправомірних дій відповідачів він з 27.09.2015 року по 07.10.2015 року знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні стаціонару ГУ «Спеціалізованої медико-санітарної частини №5 МЗ України» з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку. Він був вимушений купувати ліки, документально підтверджено сума 1421грн.10коп. Спільними діями відповідачів йому спричинена матеріальна шкода в розмірі 13 495, 10 грн. (30 грн. + 12044 грн. + 1421 грн. 10 коп.) Тому кожний відповідач повинен сплатити йому в рівних частинах по 6 747,55 грн. (13 495, 10 грн. : 2 чол.) Під час судового розгляду кримінальних злочинів відносно ОСОБА_4, та ОСОБА_2, ОСОБА_2, сплатив йому 1 000 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а тому необхідно стягнути: з ОСОБА_4, 6 747,55 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; з ОСОБА_2, - 5 747,55 грн. (6 747,55 грн. - 1 000 грн.). Крім матеріальної шкоди йому спричинена і моральна шкода. Безпосередньо під час нападу відповідачів йому була спричинена фізична біль, яку він відчував тривалий час. Крім того, невідомо, яким чином ці травми вплинуть на його здоров'я в подальшому. Він, чоловік, був підданий нападу і приниженню його людської гідності. Він має сина 5 років, але замість того, щоб приділяти уваги йому, він був вимушений свій час та гроші витрачати на своє лікування. Його мати похилого віку (1942 року народження), мешкає в АДРЕСА_1, він досить часто допомагає їй по господарству, на огороді. Але восени 2015 року не було можливості допомогти їй зі збором урожаю, і до цього часу в зв'язку зі слабким здоров'ям не має можливості допомагати їй так, як це необхідно. За спеціальністю він - електромонтер, але в зв'язку з травмою голови він не міг виконувати свої обов'язки на висоті, тривалий час працював на землі, що вплинуло і на розмір його заробітної плати. В зв'язку зі всім вищезазначеним він утратив сердечний спокій, погіршилось психічне здоров'я, він став неврівноваженим, роздратованим, порушився сон, виникла депресія; порушились звичайні життєві зв'язки у зв'язку з неможливістю продовження активного особистого життя. Він зазнав глибинні і тривалі моральні переживання, змушений був витрачати час та зусилля для відновлення попереднього стану, нормалізації свого життя. Після даного випадку пройшов тривалий час, але відповідач ОСОБА_4, не бажає відшкодувати шкоду; відмова відповідача виплатити належні йому суми спричиняє йому додаткові моральні страждання. Моральну шкоду, яка спричинена ОСОБА_4, він оцінює в 27 000 грн. Відповідач ОСОБА_2, не бажає відшкодувати шкоду в повному обсязі; відмова відповідача виплатити належні йому суми спричиняє додаткові моральні страждання. Моральну шкоду, яка спричинена ОСОБА_2, він оцінює в 25 000 грн. Крім того просив стягнути понесені ним судові витрати.

В судове засідання позивач не з,явився, його представник адвокат ОСОБА_1, підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити в повному обсязі, у суді дала покази аналогічно заявленим в уточненні до позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_4, у судове засідання не з,явився, на даний час перебуває в місцях позбавлення волі, судом було направлено позов і уточнення до позову. Надіслав заяву, що будь яке пояснення по суті позову надавати відмовився.

Відповідач ОСОБА_2, в режимі відеоконференції, позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він компенсував потерпілому одну тисячу гривень, і вважає, що цієї суми достатньо. На даний час ніде не працює, кошти у нього відсутні. Крім того вважає, що його діями ніякої моральної шкоди потерпілому не спричинено.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Славутицького міського суду від 20 листопада 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187 КК України і призначено покарання, на підставі ст.70 ч.1,2 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді сім років позбавлення волі з конфіскацією майна. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України і призначено покарання на підставі ст.70 ч.1,2 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді сім років позбавлення волі з конфіскацією майна. Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що зокрема 27.09.2015 року близько 00 годин 20 хвилин, ОСОБА_2, та ОСОБА_4, перебуваючи на центральній площі м. Славутич Київської області, зустріли раніше незнайомого їм ОСОБА_3, який підійшов до них та запропонував вжити спиртних напоїв. Погодившись на пропозицію ОСОБА_3, ОСОБА_2, разом із ОСОБА_3, пішли до магазину «Продукти-423», а ОСОБА_4, чекав їх на вулиці. Придбавши спиртного, ОСОБА_3, ОСОБА_2, та ОСОБА_4, направились в бік будинку № 17 проспекту Дружби Народів м. Славутич. Того ж дня, о 00 годин 30 хвилин, перебуваючи між будинком №17 проспекту Дружби Народів та стадіоном «Каскад» м. Славутич Київської області, ОСОБА_2, та ОСОБА_5, помітили як ОСОБА_3, дістав з кишені мобільний телефон. Маючи умисел на заволодіння цінним майном, що належать ОСОБА_3, ОСОБА_2, та ОСОБА_4, вступили в попередню змову на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_6 Реалізуючи свій намір, з метою заволодіння цінними речами ОСОБА_3, ОСОБА_2, почав вимагати мобільний телефон, а отримавши незгоду ОСОБА_3, раптово наніс йому одного удару в голову. Від отриманого удару останній впав на землю. Продовжуючи реалізовувати свій намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, застосовуючи фізичну силу, ОСОБА_2, та ОСОБА_4, нанесли понад три удари по голові та близько чотирьох ударів по тулубу ОСОБА_3, після чого забрали у потерпілого ОСОБА_3, мобільний телефон «Lenovo 8650», вартістю 1889 гривень 30 копійок, зі встановленими в нього сім-картками оператора мобільного зв'язку «МТС», вартістю 20 гривень із залишком на рахунку 13 гривень та «Life», вартістю 20 гривень із залишку на рахунку 20 гривень, чоловічу сумку з наплічним ременем «jin tai long», вартістю 154 гривні, в середині якої знаходились чохол для мобільного телефону вартістю 53 гривні 10 копійок, портмоне «Моrо Jenny», вартістю 375 гривень 30 копійок в якому знаходились кошти в сумі 30 грн., зарядний пристрій для мобільного телефону «HTC ТС Е250», вартістю 73 гривні 10 копійок та USB флеш «Silicon Power» об'ємом 32Гб., вартістю 249 гривень, золотий ланцюжок 585 проби, 55 розміру, вартістю 12 044 гривні, завдавши останньому матеріального збитку на загальну суму 14940 гривень 80 копійок. Після вчинення злочину ОСОБА_2, та ОСОБА_4, з місця злочину втекли. В результаті дій ОСОБА_2, та ОСОБА_4, потерпілому ОСОБА_3, були завдані тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани волосяної частини голови, гематома навколо лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 31 від 19.10.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я.

Висновком товарознавчої експертизи від 09.11.2015 року вартість золотого ланцюжка 585 проби становить 12044 гривні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7, у добровільному порядку відшкодував потерпілому ОСОБА_3, одну тисячу гривень.

Відповідно до ст.ст.22, 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою ст.1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

З виписки хворого ОСОБА_3, вбачається, що з 27.09.2015 року по 07.10.2015 року він знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні стаціонару ГУ «Спеціалізованої медико-санітарної частини № 5 МЗ України» з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку. Відповідно до призначень лікаря, позивач придбавав ліки, документально підтверджена сума 1421 гривень 10 копійок (відповідно до оглянутих оригіналів чеків, та медичних документів.)

З матеріалів кримінального провадження з,ясовано, що ОСОБА_3, відповідачами не повернуто викрадені 30 гривень та золотий ланцюжок, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи від 09.11.2015 року становить 12044 гривні.

Судом зроблено висновок, що спільними діями відповідачів ОСОБА_3, спричинена матеріальна шкода в розмірі 13 495, 10 грн. (30 грн. + 12044 грн. + 1421 грн. 10 коп.)

Відповідно до вироку Славутицького міського суду Київської області від 20.11.2015 року ступінь вини відповідачів рівна, тому судом зроблено висновок, що кожний з відповідачів повинен сплатити позивачу в рівних частинах по 6 747,55 грн. (13 495,10 гривень : 2 чоловіка). Судом з,ясовано, що під час судового розгляду кримінальних злочинів відносно ОСОБА_4, та ОСОБА_2, ОСОБА_2, сплатив ОСОБА_3, 1 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а тому необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_4, 6 747,55 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; з ОСОБА_2 - 5 747,55 гривень (6 747,55 грн. - 1 000 грн.).

Відповідно до ст.ст. 23,1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала. За роз'ясненнями, які надані у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд вважає, що потерпілий - позивач ОСОБА_3, та його представник у судовому засіданні довели, що діями відповідачів позивачу спричинено моральну шкоду. При визначенні розміру заподіяної потерпілому - позивачу ОСОБА_3, моральної шкоди, суд враховує характер, тривалість та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких він зазнав та зазнає по даний час, тривалості часу, який потрібний йому для відновлення нормального стану здоров'я. Вирішуючи питання стягнення моральної шкоди з відповідачів ОСОБА_4, та ОСОБА_2, суд враховує, що з вини даних осіб позивачу ОСОБА_3, були завдані тілесні ушкодження, які за висновком судово - медичної експертизи були визнані легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров,я. Позивач потрапив до лікарні з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, по даний час не поновлено в повному обсязі його стан здоров,я. На даний час не в повному обсязі позивач може виконувати свої трудові обов,язки. Враховуючи ці та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення питання по відшкодуванню моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3, про стягнення на його користь з відповідачів, моральної шкоди підлягають часткову задоволенню в сумі по п,ять тисяч гривень з кожного. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої постановлено рішення з іншої сторони підлягають до стягненню документально підтверджені понесені судові витрати. Тому вимоги ОСОБА_3, про стягнення з ОСОБА_4, та з ОСОБА_2, понесених судових витрат у сумі 5600 гривень (з кожного по 2800 гривень) підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тобто в даному випадку оскільки позовні вимоги задоволені в частково, то необхідно з відповідачів стягнути судовий збір пропорційно від стягуємих сум.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.22,23,1166,1167,1177 ЦК України, ст.ст. 209,212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 6747,55 гривень, моральної шкоди у сумі 5000 гривень, понесені судові витрати у сумі 2800 гривень, всього 14 547 гривень 55 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 5747,55 гривень, моральну шкоду у сумі 5000 гривень, понесені судові витрати у сумі 2800 гривень, всього 13 547 гривень 55 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 за вимоги майнового характеру на користь держави судовий збір на суму 551 гривні 20 копійок. Стягнути з ОСОБА_4 за вимоги немайнового характеру на користь держави судовий збір на суму 551 гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 за вимоги майнового характеру на користь держави судовий збір на суму 551 гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 за вимоги немайнового характеру на користь держави судовий збір на суму 551 гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. О. Малишенко