У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення збитків та 3 % річних, за касаційною скаргою ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 20 грудня 2012 року надала відповідачу 5 000 доларів США зі сплатою 12,5 % до 20 лютого 2012 року, а також 10 000 доларів США зі сплатою 12,5 % до 21 лютого 2013 року, про що останньою надано розписку.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 24 липня 2014 року стягнуто з відповідача суму боргу у розмірі 17 575 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 20 березня 2014 року становило 174 305 гривень 34 копійки та 1 743 гривні 05 копійок судового збору на користь позивача.

На підставі даного рішення видано виконавчий лист.

04 вересня 2014 року відкрито виконавче провадження.

19 листопада 2015 року державним виконавцем Калісіцьким A.C. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.п.8 п.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відповідачем було перераховано на рахунок ВДВС Івано-Франківського МУЮ заборгованість в розмірі 176 048 гривень 39 копійок.

Посилаючись на те, що відповідач погасила заборгованість через 1 рік та 2 місяці з моменту відкриття виконавчого провадження не в доларах США, а в гривнях, просила суд стягнути на її користь з відповідача 245 912 гривень 91 копійку курсової різниці від суми зобов'язання, 20 180 гривень 04 копійки - 3% річних та 2 660 гривень 92 копійки судових витрат.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення 245 912,91 грн. курсової різниці від суми зобов'язання, 20 180,04 грн. - 3% річних та 2 660,92 грн. судових витрат - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5, в користь ОСОБА_4 три проценти річних за період з 20 березня 2014 року по 19 листопада 2015 року, що становить 20 180 (двадцять тисяч сто вісімдесят) гривень 04 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 487 грн. 20 коп. витрат по оплаті судового збору.

В решті вимог позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2016 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2016 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення збитків.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 збитки у розмірі 245 912, 91 та судовий збір у сумі 2 173 грн. 72 коп.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, просить скасувати рішення апеляційного і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідач прострочила виконання зобов'язання, а отже за правилами ст. 625 ЦК України з неї підлягає стягненню сума за період з дати ухвалення рішення суду про стягнення коштів до фактичного його виконання відповідачем, у зв'язку з чим дійшов обгрунтованого висновку про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми за період з 20 березня 2014 року по 19 листопада 2015 року.

Скасовуючи рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення збитків та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову в цій частині, апеляційний суд виходив із того, що відповідач зі своєї вини порушила зобов'язання, не повернувши кошти у грошовій одиниці, в якій вони були позичені, а розмір стягнутих судом коштів у національній валюті на день платежу не був еквівалентним кількості переданих на виконання договору позики доларів США, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення реальних збитків, якими є різниця між кількістю доларів США, які підлягали поверненню та фактично переданою сумою.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко