Справа № 229/338/16-ц
Провадження №2/229/347/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.10.2011 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.11.2015 року має заборгованість 14 687,99грн., яка складається з: 3470,86 грн.- заборгованість за кредитом, 8441,51грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1600,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 675,62грн.- штраф (процентна складова).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ Приватбанк.

Просять стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість у розмірі 14687,99грн. за кредитним договором б/н від 18.10.2011 року., а також судові витрати 1378грн..

Представник позивача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву про розгляд справи у відсутність представника банку. Проти заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд встановив, що між ПАТ КБ Приватбанк та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 18.10.2011 року, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит у розмірі 4000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з базовою відсотковою ставкою 30,00 % на рік (а.с.5-6).

Відповідач погодився з тим, що заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений і погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку.

Згідно п. 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема в виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3 умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Суд встановив, що відповідач отримав суму кредитного ліміту у розмірі 4000,00 грн., а зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту, відсотків по ньому належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 30.11.2015 року у сумі 11912,37грн., в тому числі 3470,86грн.- заборгованість за кредитом, 8441,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом .(а.с. 3-4)

Зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача, оскільки в добровільному порядку відповідач не здійснює оплату заборгованості.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в розмірі 1600грн., то суд вважає, що в цій частині позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 18.10.2011року 1600грн визначено, як нарахована комісія (а.с.4) .

Однак в анкеті- заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.5) розмір комісії за користування кредитом не встановлений. В умовах і правилах надання банківських послуг, які додані до позову, розмір комісії також не встановлений (а.с.8-31).

Не вбачається щомісячного нарахування комісії в сумі 100грн і довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна,55 днів пільгового кредиту» , яка додана до позову (а.с.6).

Довідкою про умови кредитування передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі, який визначений формулою пеня (1) + пеня(2), де пеня (1) = (базова процентна ставка по договору)/30 нараховується за кожний день прострочки кредиту;

Пеня(2) = 1% від суми заборгованості , але не менше 10грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочки по кредиту або процентам 5та більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50грн.

Однак розрахунку пені саме за формулою, яка зазначена в довідці про умови кредитування , позивачем не надано.

Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Комісія це плата за послуги банку.

Пеня та комісія не є тотожними поняттями, це різні вид нарахувань, які мають бути обґрунтовані і доведені позивачем.

Суд вважає, що позивачем не доведено підстав для стягнення пені та комісії в зазначеному розмірі- 1600грн., і тому вважає, що в задоволенні цієї частини позову необхідно відмовити.

Оскільки суд прийшов до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по пені та комісії за користування кредитом в розмірі 1600 грн., то суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми штрафу в розмірі 1175,62 грн., з яких: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 675,62 грн.- штраф (процентна складова), - підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн.+ 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає оплаті в першу чергу.

Відповідач прострочив виконання своїх зобовязань зі сплати кредиту та відсотків за ним більш ніж на 30 днів, тому у позивача виникає право на нарахування відповідачу штрафних санкцій.

Суд вважає, що процентна складова штрафу, відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, має розраховуватись виходячи з загальної суми заборгованості по кредиту та процентам, без урахування комісії. Тому штраф, який підлягає стягненню з відповідача, складає 1095,62грн., з яких 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 595,62грн.- процентна складова (5% від загальної суми заборгованості по кредиту та процентам за користування кредитом).

Загальна сума заборгованості до стягнення складає 13 007,99грн. (3470,86 + 8441,51+500+595,62)

В решті частини позову необхідно відмовити.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378грн. (а.с.37).

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,223-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", , рах.№3111, МФО 305299, заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.10.2011р станом на 30.11.2015року в загальній сумі 13 007 (тринадцять тисяч сім)грн. 99коп, в тому числі заборгованість за кредитом 3470,86грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 8441,51грн, штраф 1095,62грн, також стягнути судові витрати в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім)грн.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом 10 днів після проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Т.Л.Панова