У х в а л а

29 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про перегляд Верховним Судом України ухвали Апеляційного суду Львівської області від 29 грудня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», третя особа - тимчасово виконуюча обов'язки голови правління публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» Рожкова Катерина Вікторівна, про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

Шевченківський районний суд м. Львова рішенням від 9 листопада 2015 року позов задовольнив, постановив: скасувати накази тимчасово виконуючої обов'язки голови правління публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» (далі - ПАТ «Платинум Банк») Рожкової К.В.

від 10 березня 2015 року «Про зміну істотних умов праці та від 23 лютого 2015 року «Про внесення змін до штатного розкладу ПАТ «Платинум Банк»; скасувати наказ директора департаменту ПАТ «Платинум Банк»

Кощавцева Д.Ю. від 25 травня 2015 року «Про припинення трудового договору (контракту)»; зобов'язати ПАТ «Платинум Банк» поновити

ОСОБА_4 на посаді начальника відділення № 3 ПАТ «Платинум Банк» у

м. Львові відділу продажів Західного регіону управління бранч-продажів департаменту продажів і маркетингу; стягнути з ПАТ «Платинум Банк» на користь ОСОБА_4 23 тис. 770 грн 10 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням стягнення з цієї суми податків та інших обов'язкових платежів.

Апеляційний суд Львівської області рішенням від 29 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПАТ «Платинум Банк» на користь ОСОБА_4 23 тис. 770 грн 10 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасував, ухвалив у цій частині нове рішення, яким постановив стягнути з ПАТ «Платинум Банк» на користь ОСОБА_4 74 тис. 352 грн 10 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням стягнення з цієї суми податків та інших обов'язкових платежів.

Колегія суддів судової палати у цивільних в справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 18 квітня 2016 касаційну скаргу ПАТ «Платинум Банк» відхилила, рішення суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції в незміненій апеляційним судом частині залишила без змін.

13 червня 2016 року ПАТ «Платинум Банк» звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Апеляційного суду Львівської області від 29 грудня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 квітня 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 117, 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

На обґрунтування підстави перегляду вказаних судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на рішення Верховного Суду України від 17 вересня 2008 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 квітня 2013 року, 27 квітня 2016 року та постанову Вищого адміністративного суду України від 25 березня 2015 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині обчислення розміру середнього заробітку, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився суд касаційної інстанцій, виходив з того, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу не зараховується одержана працівником вихідна допомога та допомога по безробіттю оскільки норма частини третьої статті 117 КЗпП України, що передбачала зворотне була виключена на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України» від 20 грудня 2005 року.

Разом з тим у наданих для порівняння ухвалах судів касаційної інстанції містяться такі висновки:

- у рішенні від 17 вересня 2008 року Верховний Суд України, змінюючи рішення суду апеляційної інстанції в частині зменшення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вказав на те, що позивач звільнений з роботи 5 жовтня 2005 року, а тому на підставі частини третьої статті 117 КЗпП України, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить різницю між середнім заробітком за весь час затримки розрахунку при звільненні та отриманою позивачем допомогою по безробіттю;

- у постанові від 25 березня 2015 року Вищий адміністративний суд України та ухвалі від 27 квітня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначили, що розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, належний до виплати позивачам, становить різницю між середнім заробітком за весь час затримки розрахунку при звільненні та заробітком за новим місцем роботи, який працівник мав за цей час;

- в ухвалі від 17 квітня 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, скасувавши ухвалені у справі судові рішення та направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції, указав на порушення норм матеріального та процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що заява є необґрунтованою, а тому в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», третя особа - тимчасово виконуюча обов'язки голови правління публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» Рожкова Катерина Вікторівна, про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за заявою публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про перегляд Верховним Судом України ухвали Апеляційного суд Львівської області

від 29 грудня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 квітня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

А.Г. Ярема