Справа№ 311/3375/15-ц
Провадження№ 2/311/33/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Кочевої І.В., при секретарі Кириченко О.В., за участю представника відповідача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В И Р І Ш И В :

В позовній заяві вказано, що 05 вересня 2012 року Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» (в особі ФОП ОСОБА_4, який діяв на підставі довору №11100401 від 04 жовтня 2011 року) та ОСОБА_3 уклали Договір №120411019 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання «Холодильника Gorenje RK 4200W. 10 вересня 2012 року відповідач ОСОБА_1 для забезпечення виконання зобов'язань перед позивачем за вказаним договором, уклав договір поруки №120411019 за клієнта в системі. Згідно п. 5 Перехідних положень ОСОБА_5 України «Про акціонерні товариства» ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» змінило найменування, тому правонаступником його є позивач.

Згідно п. 1.1. договору ОСОБА_3 бере участь в системі LeaseIT , зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а позивач зобов'язувався забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання ним вимог, передбачених Пакетом LeaseIT . Відповідно до п. 12. Договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT , які є невід'ємною частиною договору. Правила затверджені та введені в дію наказом Гендиректора ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» від 01 лютого 2006 року та офіційно опубліковані на сайті http://www.leaseit.uа/соrp/асtіvіtіеs/оnlain-programs.html і є незмінним з 01 лютого 2006 року, застосовуються до всіх договорів про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT та є доступними для всіх Клієнтів на вказаному сайті.

Пунктом 8.7. Договору ОСОБА_3 підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п. 2.2. Договору, а також п. 4.9. Правил, позивач надав ОСОБА_3 в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, про що свідчить акт приймання-передачі майна №120411019 від 10 вересня 2012 року. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 4214 грн. Згідно п. 2.1. договору умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються клієнту, визначаються Пакетом LeaseIT. ОСОБА_3 було пакет LeaseIT Десятка. Умовами цього пакету є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 10%; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 9; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Також п. 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого Ккієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseIT строку. ОСОБА_3 зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 4214 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів; 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Тобто, ОСОБА_3ВА. мав сплатити перший платіж у розмірі 421 грн. 40 коп. та ще 9 платежів по 421 грн. 40 коп. Таким чином, у ОСОБА_3 перед позивачем виникли зобов'язання щодо сплати орендних платежів. Позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання ОСОБА_3 згідно договору у відповідні

строки та належної комплектації. Відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань за договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п. 14.2 Правил та п. 5.4.2 Договору, тому за ним рахується заборгованість, підтверджена розрахунком - структурою грошових нарахувань № від 19 серпня 2015. Що відображає належні до виплати ОСОБА_3 суми та порівнює їх з фактично здійсненими останніми платежами ОСОБА_3 Останній стовпчик структури є різницею між належними до сплати і фактично сплаченими сумами та відображає заборгованість ОСОБА_3 щомісяця з наростаючим підсумком. Згідно Структури ОСОБА_3 сплатив лише 421 грн. 40 коп. В результаті розрахунку заборгованість ОСОБА_3 станом на день подання позову не погашена і становить 23903 грн. 87 грн., що складається з: 3792 грн. 60 коп., компенсації вартості наданого обладнання; 20111 грн. 27 коп., плата за прострочення щомісячних платежів. Добровільно сплатити заборгованість в порушення договірних зобов'язань відповідачі не погоджуються.

Посилаючись на ст.ст. 11, 526, 554, 629 ЦК України, умови укладених договорів позивач просить стягнути з відповідачів солідарно 3792 грн. 60 коп. компенсації вартості наданого обладнання, 20111 грн. 27 коп. плату за прострочення щомісячних платежів, а всього 23903 грн. 87 коп. та покласти на відповідачів судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, але, відповідно до заяв, які є у справі, просить суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання неодноразово не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, судових повісток. В тому числі направлених через орган місцевого самоврядування, не отримав з незалежних від суду причин, а тому вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст.ст.74, 76 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_1 суду пояснив, що він не підписував договір поруки, вважає його підробленим, оскільки станом на день укладення договору поруки 10 вересня 2012 року, його паспорт не відповідав тій копії, яка додана позивачем до позову, окрема на стор.7 паспорта у нього було два штампи за 01 червня та 21 червня 2012 року, тоді як в копії його паспорта, що надана позивачем, другого штампу не має. Крім того, на час укладення договору на стор.10,11 паспорта у нього був штамп про реєстрацію розірвання шлюбу від 12 липня 2012 року, тоді як в копії паспорта, наданій позивачем цього штампа не має. Він до вересня 2012 року, точної дати не памятає, купував у ОСОБА_4, що діяв від імені позивача при укладенні договорів, планшет, але він не памятає, що давав йому свій паспорт чи копію. Заявою про підробку договору до міліції поліції, з позовом про визнання договору поруки недійсним він не звертався. Просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 проти вимог позивача заперечував також, просив відмовити позов та застосувати строк позовної давності щодо вимог позивача до поручителя.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим, керуючись ст. ст.76, 169 ЦПК України, розглянути справу без участі осіб, що не зявилися у судове засідання.

Вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 та його представника, дослідивши матеріали справи, та надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» в особі ОСОБА_4, та ОСОБА_3 було укладено наступн договір про отримання обладнання в системі LeaseIT №120411019 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання - «Холодильника Gorenje RK 4200W» (а.с.6). Отримання вказаного майна ОСОБА_3 підтверджено актом приймання-передачі від 10 вересня 2012 року (а.с.15).

Згідно п. 1.1. договору ОСОБА_3 бере участь в системі LeaseIT , зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а позивач зобов'язувався забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання ним вимог, передбачених Пакетом LeaseIT . Відповідно до п. 12. Договору порядок

отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT , які є невід'ємною частиною договору.

Правила затверджені та введені в дію наказом Гендиректора ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» від 01 лютого 2006 року та офіційно опубліковані на сайті http://www.leaseit.uа/соrp/асtіvіtіеs/оnlain-programs.html і є незмінним з 01 лютого 2006 року, застосовуються до всіх договорів про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT та є доступними для всіх Клієнтів на вказаному сайті, їх копія є у справі 9а.с.8-14

Пунктом 8.7. Договору ОСОБА_3 підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п. 2.2. Договору, а також п. 4.9. Правил, позивач надав ОСОБА_3 в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 4214 грн. Згідно п. 2.1. договору умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються клієнту, визначаються Пакетом LeaseIT. ОСОБА_3 було пакет LeaseIT Десятка. Умовами цього пакету є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 10%; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 9; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Також п. 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого Ккієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseIT строку. ОСОБА_3 зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 4214 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів; 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця - по 421 грн. 40 коп.

Таким чином, у ОСОБА_3 перед позивачем виникли зобов'язання щодо сплати орендних платежів. Позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання ОСОБА_3 згідно договору у відповідні строки та належної комплектації.

Відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань за договором, що підтверджено структурою грошових нарахувань (а.с.16), внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п. 14.2 Правил та п. 5.4.2 Договору, тому за ним рахується заборгованість, підтверджена розрахунком - структурою грошових нарахувань № від 19 серпня 201, що відображає належні до виплати ОСОБА_3 суми та порівнює їх з фактично здійсненими останніми платежами ОСОБА_3 Згідно Структури ОСОБА_3 сплатив 421 грн. 40 коп. ; заборгованість ОСОБА_3 станом на день подання позову не погашена і становить 23903 грн. 87 грн., що складається з: 3792 грн. 60 коп., компенсації вартості наданого обладнання; 20111 грн. 27 коп., плата за прострочення щомісячних платежів.

10 вересня 2012 року позивач, в особі того ж ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_1 для забезпечення виконання зобов'язань перед позивачем за вказаним договором, уклали договір поруки №120411019, відповідно до якого ОСОБА_1 є поручителем ОСОБА_3 (а.с.7).

Ст.2 ОСОБА_5 України« Про фінансовий лізинг» від 16 грудня 1997 року зі змінами, передбачено, що відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим ОСОБА_5.

Ст.806 ЦК України встановлено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом, до відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ст. 807 ЦК України та ст. 3 ОСОБА_5 України« Про фінансовий лізинг», предметом договору лізингу (предмет лізингу) може бути виключно неспоживча річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Згідно з ч.2 ст.1 вказаного ОСОБА_5, за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

ОСОБА_5 визначено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавцю, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Таким чином, сторонами позивачем та ОСОБА_3 на законних підставах було укладено вищевказаний договір, яка є предметом спору.

Сторони зобов'язані дотримуватися умов укладеної угоди та виконувати взяті на себе зобов'язання у встановлений угодою строк (термін) її виконання, що передбачено ст.ст.526-530 ЦК України.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а відповідач ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує та має вказану вище суму заборгованості.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 порушив умови укладеного договору, оскільки, відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), відповідно до ст.612 ЦК України, він вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, бо не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У цьому разі, відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими та доведеними в суді позовні вимоги щодо заборгованості відповідача ОСОБА_3,яка виникла у нього перед позивачем.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заперечень проти позову та доказів на їх обґрунтування ОСОБА_3 суду не надавав, тому суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача вказану суму заборгованості.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості в солідарному порядку і з відповідача ОСОБА_1 суд вважає необхідним в цій частині позову відмовити, виходячи з наступного. Заявляючи про те, що договір поруки, зі слів ОСОБА_1 ним не укладався та не підписувався, є підробним, відповідних належних та допустимих доказів цього відповідач суду не надав. Його посилання на розбіжності в копії його паспорта, наданій позивачем та даними паспорта, які мали місце на вересень 2012 року, не доводять посилань відповідача. За клопотанням ОСОБА_1 суд призначав у справі судову почеркознавчу експертизу, однак вона не була проведена у звязку з відсутністю коштів на її оплату у відповідача. Разом з тим, виходячи з положень ст.ст.553-559 ЦК України, якими регулюються правовідносини щодо поруки, суд вважає необхідним зауважити, що договір поруки (а.а.7) був укладений 10 вересня 2012 року, за його умовами ОСОБА_1 відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і ОСОБА_3, проте за умовами договору поруки не встановлено конкретного строку її дії, а лише зазначено, що договір діє до моменту припинення договору, укладеного позивачем з ОСОБА_3 За умовами договору лізингу останньою датою здійснення останнього платежу вказано 22 вересня 2014 року (а.с.16), тобто це дата настання строку виконання основного зобовязання. З позовом позивач звернувся до суду 31 серпня 2015 року, що підтверджено поштовим штемпелем (а.с30) на конверті, в якому позовна заява надійшла до суду.

Таким чином, позивач пропустив строк предявлення вимоги до поручителя, встановлений ч.4 ст.559 ЦК України, тому порука на час звернення позивача з позовом до суду була вже припиненою. З вказаних причини підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 суд не вбачає.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, судові витрати суд покладає на відповідача ОСОБА_3

Враховуючи вищевикладене, керуючись ОСОБА_5 України «Про судовий збір», ОСОБА_5 України« Про фінансовий лізинг» зі змінами, ст.ст.526 - 530, 553-559, 610- 625, 626, 627, 628, 629, 631, 638, 639, 640, 806-809 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 226, 228, 232, 233 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» заборгованість в сумі 23 093 грн. 87 коп. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 23 337 (двадцять три тисячі триста тридцять сім) грн. 47 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6