Єдиний унікальний номер 233/1949/14-ц Номер провадження 22-ц/775/578/2016
Головуючий у 1 інстанції Малінов О.С. Єдиний унікальний номер 233/1949/14-ц
Доповідач Жданова В.С. Номер провадження 22-ц/775/578/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016р. м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі :

головуючого судді Жданової В.С.

суддів : Халаджи О.В., Санікової О.С.,

за участю секретаря Доля В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.09.2014 року скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що обставини справи судом першої інстанції з»ясовані не в повному обсязі. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» суд повинен був застосувати позовну давність незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що 26 березня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, який в подальшому було збільшено за угодою сторін, станом на 11.06.2011 року кредит складав 13000,00 грн., на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-12 ) Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячними платежами по 287,36 грн.

Відповідач користувалась наданими їй кредитними коштами та здійснювала погашення суми заборгованості до 16 серпня 2013 року (а.с.37-48). Однак, станом на 31.01.2014 року відповідач не виконала належним чином свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 18 435,23 гривень відповідно до розрахунку наданого позивачем (а.с. 4-5).

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджено телефонограмою, зареєстрованою в журналі №1 за №1054( а.с. 109) , відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі сторони.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді справи суд вірно встановив правовідносини, що склалися між сторонами та вірно визначився з правовою нормою, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( ст. 628 ЦК України ).

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом невірно встановлені обставини повернення кредиту. При цьому відповідач не зазначає конкретні факти та обставини, які на її думку не враховані судом, а обмежується лише загальною фразою.

Апеляційний суд перевірив розрахунок заборгованості за кредитом, який був наданий на запит суду першої інстанції, розрахунок містить інформацію щодо дати операції, деталі операції, суми операції, суми комісії, суму залишку після проведеної операції ( а.с. 36, 37-43)

З розрахунку вбачається, що відповідач з часу укладання договору 26.03.2007 року до 16.08.2013 року користувалась кредитними коштами : отримувала готівку через банкомати, проводила оплату за придбані продукти та товари, проводила погашення кредиту. Останній раз відповідач здійснила погашення заборгованості за кредитом 16.08.2013 року в розмірі 390 грн. через термінал самообслуговування в м. Костянтинівка ( а.с. 43).

Доводи відповідача про те, що при розгляді даної справи суд повинен був керуватися Законом України «Про захист прав споживачів» та застосувати позовну давність незалежно від наявності заяви про її застосування також є неспроможними, оскільки суперечать фактичним обставинам справи і вимогам діючого цивільного законодавства.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки ( стаття 257 ЦК України). Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

За умовами укладеного між сторонами договору Позичальник повинна погашати борг щомісячними платежами по 287,36 грн. ( а.с.6 зворот). Вбачається, що останній платіж відповідачем здійснено 16.08.2013 року ( а.с. 43), звернення до суду з даним позовом мало місце 12.03.2014 року, що перебуває у межах позовної давності.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про обґрунтованість вимог позивача та задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст..213 ЦПК України, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307,308, 313-315 ЦПК України апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2014 року - відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий судді: