Дата документу 29.02.2016
Справа № 320/29/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 лютого 2016 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Ковальової Ю.В.,
при секретарі: Черемісіній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 27.09.2013 року, -
Представник позивача в судове засідання не зявилась, до позову нею було надано клопотання про розгляд справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалась йому за його зареєстрованим місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено наступне.
27.09.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту Максимум), підтверджується підписом відповідача в заяві. /а.с. 18/.
16.12.2015 року за вих. № 105555-102 позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу про досудове врегулювання спору. /а.с. 21-23/.
Проте станом на день подання позову вимога відповідачем задоволена не була.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Таким чином, судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань по кредитному договору, станом на 10.11.2015 року за ним виникла заборгованість в розмірі 43 795, 28 грн., яка складається з: за тілом кредиту 9 143, 25 грн.; прострочка по тілу 26 912, 93 грн.; відсотки по кредиту 109, 59 грн.; неустойка 7 629, 51 грн.
Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с. 20/.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, тому вважає необхідним задовольнити вказаний позов повністю не виходячи за межі заявлених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 74, 88, 197, 212, 214, 215, 224-228 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 527, 530, 1046, 1054 ЦК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 27.09.2013 року - задовольнити повністю.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.В. Ковальова