АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2956/16 Справа № 208/3789/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Тамакулової В.О.,

за участю секретаря: Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3 Джаміл на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від Дніпропетровської області 24 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 Джаміл про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року позивачка звернулася до суду з таким позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем Шаріатським судом міста Алеппо Сирійської арабської республіки у 2003 році було укладено шлюб і вони мають двох дітей - ОСОБА_2 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні, при цьому до 2014 року вони проживали разом за однією адресою як подружжя, вели спільне господарство і ними було придбано спільне майно, але відповідач не повідомив її про припинення їх шлюбу в 2006 році на підставі рішення Шаріатського суду, тому з урахуванням уточнень до позовних вимог позивачка просила суд встановити факт проживання їх однією сімєю, поділити між ними набуте за час спільного проживання майно, визнавши за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, вартістю 152 805 грн., на 1/2 частку житлового будинку № 92 по вул. Артема у м. Дніпродзержинську, вартістю 252 803 грн., на 1/2 частку автомобіля марки MERSEDES-BENZ E-320, 2004 року випуску, державний знак НОМЕР_1, вартістю 252 803 грн., із зобовязанням відповідача відшкодувати їй різницю між вартістю квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1 у розмірі 67 495 грн., всього на загальну суму 725 906 грн., а відповідачу виділити 1/2 частку автомобіля марки MERSEDES-BENZ E-320, 2004 року випуску, державний знак НОМЕР_1, 1/2 частку житлового будинку № 92 по вул. Артема у м. Дніпродзержинську, вартістю 252 803 грн., квартиру АДРЕСА_2, вартістю 220 300 грн., всього на загальну суму 725 906 грн..

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року встановлено факт проживання сторін однією сімєю з листопада 2008 року по березень 2012 рік та поділено між ними набуте за час спільного проживання нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1, житлова площа 27,4 кв.м., загальна площа 42,8 кв.м., будинок № 92 по вул. Артема у м. Дніпродзержинську, житлова площа 20,1 кв.м., загальна площа 39,1 кв.м., квартиру АДРЕСА_2, житлова площа 26,5 кв.м., загальна площа 40,9 кв.м.. Виділено позивачці та визнано за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1, житлова площа 27,4 кв.м., загальна площа 42,8 кв.м., вартістю 152 805,00 грн.; 1/2 частину будинку № 92 по вул. Артема у м. Дніпродзержинську, житлова площа 20,1 кв.м., загальна площа 39,1 кв.м.. Виділено відповідачу та визнано за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2, житлова площа 26,5 кв.м., загальна площа 40,9 кв.м., вартістю 220 300 грн., 1/2 частину будинку № 92 по вулиці Артема у м. Дніпродзержинську, житлова площа 20,1 кв.м., загальна площа 39,1 кв.м.. Стягнуто з відповідача на користь позивачки 67 495 грн. різниці вартості майна та 365 грн. 40 коп. судового збору, а також - на користь держави судовий збір в розмірі 2 737 грн. 80 коп.. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ОСОБА_3 Джаміл просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Розглянувши справу в межах доводів скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов'язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою майно, придбане ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Як вбачається з матеріалів справи, Шаріатським судом міста Алеппо Сирійської арабської республіки у 2003 році було укладено шлюб без реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану України між сторонами, які мають двох дітей - ОСОБА_2 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а на підставі рішення Шаріатського суду в 2006 році такий шлюб було припинено.

Під час перебування в Україні відповідач придбав квартиру АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 12.01.2012 року, житловий будинок № 92 по вул. Артема у м. Дніпродзержинську за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу будинку від 03.11.2009 року, квартиру АДРЕСА_2 - відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.06.2010 року, а також 17.09.2014 року придбав автомобіль марки MERSEDES-BENZ E-320, 2004 року випуску, державний знак НОМЕР_1.

Як розяснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю (п.20). Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання (п.23). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто… (п.24).

Виходячи з того, що згідно пояснень в судовому засіданні свідків та наданих суду таких доказів, як оформлення самим відповідачем дозволу на імміграцію, підставою для чого було його перебування в шлюбі із позивачкою, сторони після розірвання Шаріатським судом міста Алеппо Сирійської арабської республіки продовжували проживати на території України однією сімєю з 2009 року по березень 2012 рік, суд обґрунтовано на підставі названих норм закону встановив такий факт і поділив між ними набуте за цей час нерухоме майно, виділивши позивачці на праві власності квартиру АДРЕСА_1 та 1/2 частину будинку № 92 по вул. Артема у м. Дніпродзержинську, а відповідачу - квартиру АДРЕСА_2 та 1/2 частину будинку № 92 по вул. Артема у м. Дніпродзержинську зі стягненням з нього на користь позивачки 67 495 грн. різниці вартості майна.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 Джаміл у скарзі щодо припинення ним сімейних відносин з позивачкою з липня 2009 року не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи та нормах діючого законодавства, яке регулює спірні правовідносини, правильність висновків суду не спростовують і фактично зводяться до повторного обґрунтування своїх заперечень проти позову з викладенням тих же самих обставин та до переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, в тому числі, показанням свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що мають певні протиріччя з поясненнями самого відповідача щодо часу його не проживання разом з позивачкою і спростовуються показанням допитаних в судовому засіданні інших свідків, а посилання скаржника на встановлення рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 серпня 2015 року за позовом ОСОБА_4 до ньогопро стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей часу припинення сімейних стосунків між ним і позивачкою з березня 2010 року та фактичний розподіл між ними майна шляхом передачі йому позивачкою квартири АДРЕСА_3 у власність за письмовою розпискою від 26.06.2008 року з укладанням між ними 31.03.2009 року нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу цієї квартири не може бути прийнято до уваги, оскільки зазначеним рішенням суду в дійсності не встановлювалося часу припинення сімейних стосунків між сторонами з березня 2010 року та лише було зазначено про посилання позивачки на такі обставини в позові, а сам по собі факт продажу йому позивачкою іншою квартири, яка не є предметом цього судового спору, ще не свідчить про розподіл між ними сумісного майна і відсутність між сторонами спільного бюджету на час придбання спірного майна.

Крім того, відповідачем не надано суду першої інстанції необхідних доказів в підтвердження придбання спірного майна за кошти, які належали йому особисто.

ОСОБА_2 щодо незаконності рішення суду в частині відмовити в задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 в апеляційній скарзі не наведені і рішення суду в цій частині нею у встановленому законом порядку не оскаржено.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3 Джаміл відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: