Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2016 Справа №607/18491/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білецької сільської ради Тернопільського району, ОСОБА_2 про скасування рішення сільської ради, визнання недійсним державного акту та зобовязання не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернулася в суд з позовом до Білецької сільської ради, відповідач-1, ОСОБА_2, відповідач-2, в якому просить скасувати рішення Білецької сільської ради Тернопільського району від 16.02.2001р. №250 в частині передачі у приватну власність присадибної земельної ділянки площею 0,086 га пелеху ОСОБА_3 по вул. Садова,9, в с. Біла Тернопільського району, визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ТР №07894 від 24.04.2001р., виданий ОСОБА_4, а також просить зобовязати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою, розміром 9,11 м. х 2,92 м., що зазначена в Додатку №2 та №3 до висновку земельно-технічної експертизи №548 від 26.05.2005р. по вул. Сагайдачного,22, в с. Біла Тернопільського району, знести споруджений на цій частині земельної ділянки бетонний фундамент та огорожу, звільнити вказану частину земельної ділянки та відновити на ній межу.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримують, в їх обґрунтування зазначають, що рішенням Чистилівської сільської ради у 1965 році ОСОБА_5 була виділена присадибна земельна ділянка площею 0,15 га по вул. Сагайдачного,22, в с. Біла Тернопільського району. Однак сусіди ОСОБА_6, ОСОБА_7 захопили частину присадибної ділянки ОСОБА_5, яка межує із їхньою присадибною земельною ділянкою і збудували на ній господарський будинок. Рішенням Тернопільського районного суду від 1992 року за позовом ОСОБА_5 було зобовязано ОСОБА_8 та ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_5 земельною ділянкою, знести самовільно спорудженні господарський будинок та прибудову. За наслідками прийнятого в 2007 році Тернопільським міськрайонним судом рішення та проведеної судово-технічної земельної експертизи по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9, ОСОБА_7 було вирішено усунути ОСОБА_9 перешкоди у користуванні ОСОБА_1 присадибною ділянкою. В ході виконавчого провадження було укладено мирову угоду, за якою ОСОБА_10 поверне ОСОБА_1 28,8 кв.м. із самовільно захопленої ділянки площею 124,8 кв.м. та сплатить за це узгоджену суму коштів моральної шкоди, а ОСОБА_1 передає ОСОБА_10 частину із захопленої земельної ділянки площею 0,01 га., що було виконано. Згідно висновку експертизи у Додатках №2 і №3 встановлено, що крім захопленої частини земельної ділянки ОСОБА_6, зазначено також захоплення частини земельної ділянки ОСОБА_4 розміром 9,11 м. х 2,92 м., тобто 0,026 кв.м. Білецька сільська рада 16 лютого 2011 року прийняла рішення №250, яким передала ОСОБА_4 у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,086 га. із захопленням частини земельної ділянки ОСОБА_1, а 24.04.2001р. право власності на вказану земельну ділянку посвідчено та видану ОСОБА_4 Державний акт.

Однак, розробляючи землевпорядну документацію проектний інститут «Тернопільагропроект» на плані зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_4 умисно не вказано, що дана земельна ділянка межує із земельною ділянкою ОСОБА_1 Тому, Державний акт на право приватної власності був виданий ОСОБА_4 без погодження і суміжним власником земельної ділянки ОСОБА_1, яка мала претензії до ОСОБА_4 із-за захопленням ним частини належної їй земельної ділянки, тобто Державний акт виданий з порушенням закону.

Через захоплення ОСОБА_4 частини земельної ділянки ОСОБА_1, у нього стала ділянка площею 0,086 га. Згідно довідки Білецької сільської ради від 14.09.2015р. за ОСОБА_1 рахується земельна ділянка площею 0,14 га. для будівництва, хоча в дійсності земельна ділянка є меншого розміру. Такого розміру земельна ділянка (0,14 га) стала лише після того, як вона уклала 30.05.2008р. мирову угоду із ОСОБА_10 і передала їй 0,01 га своєї земельної ділянки. Згідно довідки Білецької сільської ради від 13.12.2006р. за період з 1991-1997 рік у ОСОБА_5 і ОСОБА_1 землю присадибної ділянки, яка була наділена 1965 року площею 0,15 га не вилучалося.

Таким чином, підтверджується, що ОСОБА_5 була виділена земельна ділянка площею 0,15 га і розмір земельної ділянки зменшився із-за захоплення її ОСОБА_4 Після смерті 22.05.2015р. ОСОБА_4, його правонаступником є його дочка ОСОБА_2, яка чинить позивачу перешкоди та не хоче повернути захоплену частину земельної ділянки.

Представники відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнають та просять відмовити у задоволенні позову мотивуючи тим, що будь-яких перешкод в користуванні ОСОБА_11 земельною ділянкою не вчиняють, частини земельної ділянки ОСОБА_11 відповідач не захопила, рішення Білецькою сільською ради прийнято законно та виданий Державний акт. Також, просять застосувати наслідки пропуску строку позовної давності для звернення ОСОБА_1 до суду, оскільки про можливі порушення ОСОБА_1 знала значно раніше.

Представник Білецької сільської ради в судовому засіданні зазначає, що рішення від 16.02.2001р. було прийнято в межах повноважень згідно норм законодавства по поданій ОСОБА_4 заяві. Прийнятим рішення про передачу земельної ділянки не були порушенні права ОСОБА_11, частина її земельної ділянки ОСОБА_4 не передана і не ним не захоплена. Державний акт був виданий за наслідками прийнятого рішення згідно норм законодавства. При проведенні приватизації межі земельних ділянок позивача по вул. Сагайдачного та відповідача по вул. Садова не були визначенні. ОСОБА_4 надавалася земельна ділянка площею 0,086 га згідно генерального плану забудови його земельної ділянки.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

Як підтверджується витягом із погосподарської земельної книги станом на 1967 рік ОСОБА_5 володів земельною ділянкою площею 0,15 га., в тому числі 0,01 га земля під будівлями, чагарниками, лісами, ярами, балками та громадськими шляхами.

Згідно довідки виконавчого комітету Чистилівської сільської ради від травня 1990 року ОСОБА_5 має в користуванні 0,15 га городу згідно записів в погосподарській книзі.

Згідно довідки Білецької сільської ради від 05.01.1994р. №1 ОСОБА_5 згідно записів по земельно-облікової документації за його двором рахується земельна ділянка площею 0,15 га.

ОСОБА_1 згідно реєстраційного посвідчення від 07.09.1994р. є власником житлового будинку №22 по вул. Сагайдачного в с. Біла.

Рішенням Білецької сільської ради від 19 липня 1996 року ОСОБА_1 передано у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,14 га по вул. Сагайдачного,22, в с. Біла та ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,14 га по вул. Сагайдачного,22. Дане рішення є чинним.

У відповідності до виписки з рішення Білецької сільської ради від 16 лютого 2001 року №250 ОСОБА_4 надано безоплатно у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,086 га по вул. Садова,9, в с. Біла.

24 квітня 2001 року Білецькою сільською радою виданий Державний акт №07894, згідно з яким ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,086 га в с. Біла для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно планом-схемою зовнішніх меж дана земельна ділянка ОСОБА_4 не межує із земельною ділянкою позивача ОСОБА_1

Як вбачається із відповіді Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Тернопільській області від 30.11.2009р. та від 22.10.2009р., рішенням Чистилівської сільської ради народних депутатів від 24.07.1986р. ОСОБА_4 на суміжній земельній ділянці площею 0,088 га дозволено будівництво нового господарського будинку. На підставі рішення Білецької сільської ради від 16.02.2001р. №250 ОСОБА_12 на земельну ділянку, що надана йому для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,086 га. видано Державний акт №07894. Згідно вивченої технічної документації із землеустрою по видачі державного акту ОСОБА_4 встановлено, що проектним інститутом «Тернопільагропроект» на земельно-кадастровому плані при описі зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_4 не вказано, що вона межує із земельною ділянкою ОСОБА_1 і як наслідок, ОСОБА_1 не погоджувала проходження межі із земельною ділянкою ОСОБА_4 Згідно земельно-кадастрових даних Білецької сільської ради за ОСОБА_1 рахується земельна ділянка площею 0,14 га. по вул. Сагайдачного,27, в с. Біла.

Як встановлено у Висновку експерта судової земельно-технічної експертизи №548 від 26.05.2005р. по цивільній справі №2-3196/2004 року за позовом прокурора Тернопільського району в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_9, ОСОБА_7 про усунення перешкоди в користуванні земельною мідянкою встановлено, що рішенням Білецької сільської ради від 19.07.1996р. ОСОБА_1 передано у приватну власність присадибна земельна ділянка площею 0,14 га. по вул. Сагайдачного в с. Біла, згідно довідки, виданої Чистилівської сільської ради в травні 1990 року за №569 за ОСОБА_5 рахується земельна ділянка площею 0,15 га. Згідно довідки Управління земельних ресурсів Тернопільської облдержадміністрації від 25.01.1994р. №01 за ОСОБА_5 рахується земельна ділянка площею 0,15 га. Згідно довідки Виконавчого комітету Білецької сільської ради від 23.02.2004р. за №456 згідно земельно-облікових документів за ОСОБА_1 рахується присадибна земельна ділянка площею 0,14 га. На час проведення експертизи за ОСОБА_1 користується присадибна ділянка площею 1325,96 кв.м. Крім цього, було встановлено, що частиною земельної ділянки ОСОБА_1 за даними генплану забудови фактично користується гр. ОСОБА_13 Оскільки генплан забудови земельної ділянки ОСОБА_1 в експертизу наданий не був, то встановити земельна ділянка якої площі, розмірі та конфігурації була надати та була в її користуванні до забудови будинковолодіння ОСОБА_7 по вул. Садовій, а також чи вищенаведена спірна земельна ділянка відноситься до будинковолодіння ОСОБА_1 експерту не надається можливим.

Відповідно до довідки Білецької сільської ради від 23.11.2015р. №2142 за померлим ОСОБА_4 рахується 1/2 частина житлового будинку №9 по вул. Садова, в с. Біла, приватизована земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Садова,9. ОСОБА_2 17.12.2015р. видане свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме ОСОБА_2 успадкувала після смерті батька ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку №9 по вул. Садова в с. Біла.

1/2 частина будинковолодіння та земельна ділянка у відповідній частині ОСОБА_2 межує із земельною ділянкою ОСОБА_1

Згідно довідки Білецької сільської ради від 14.09.2015р. №249 за ОСОБА_1 згідно земельно-кадастрової книги рахується земельна ділянка площею 0,14 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул. Сагайдачного,18, в с. Біла Тернопільського району.

Актом перевірки вимог дотримання земельного законодавства від 22.10.2009р., який складений комісією та засвідчений Білецькою сільською ради, встановлено, що при обстеженні земельної ділянки на місцевості тверді межі земельної ділянки ОСОБА_4 із площею 0,086 га. не порушені, земельна ділянка площею 0,086 га. ОСОБА_14 межує із земельною ділянкою ОСОБА_1, що не відображено на Державному акті ОСОБА_14 Площа земельної ділянки 0,086 га. відповідає розміру, що зазначений в його Державному акті.

Рішенням Білецької сільської ради від 24.04.2014р. №66 надано дозвіл ОСОБА_2 на реконструкцію капітальної огорожі присадибної ділянки по вул. Садова,9, в с. Біла згідно встановленої межі існуючої огорожі.

Актом обстеження земельної ділянки, як перебувала у власності ОСОБА_4 від 18.11.2015р. встановлено, що межові знаки із сторони суміжного землекористувача ОСОБА_1 встановлені і зафіксовані. Комісія рекомендувала розглянути питання про погодження межі земельної ділянки гр. ОСОБА_4 зі сторони гр. ОСОБА_1 на черговій сесії Білецької сільської ради.

Рішенням Білецької сільської ради від 25.11.2015р. №59 рекомендовано гр. ОСОБА_2 звернутися до ТОВ «Геоземсервіс», що виготовляє технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі площею 0,0860 га. для обслуговування жилого будинку по вул. Садова,9, в с. Біла щодо закріплення межових знаків вказаної земельної ділянки з повідомленням ОСОБА_1

Як вбачається із рішення Тернопільського районного народного суду від 04.06.1992р., яким вирішувалися вимоги ОСОБА_5 щодо усунення порушень перешкод в користуванні земельною ділянкою громадянами ОСОБА_8, ОСОБА_7, будь-яких обставин щодо зайняття відповідачем ОСОБА_2 або її батьком ОСОБА_4 частини земельної ділянки ОСОБА_1 чи ОСОБА_5 не встановлено.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 02.10.2007р. по справі №2-2415/2006 встановлено, що згідно листа Білецької сільської ради від 21.12.2005р. №231 площа земельної ділянки, наданої для обслуговування житлового будинку ОСОБА_5 із 1965 року становила 0,15 га. У цьому ж листі вказано, що в 1981 році в погосподарській книзі міститься запис, що площа вказаної ділянки становить 0,12 га., а з червня 1981 року 0,15 га. На момент створення Білецької сільської ради в 1991 році відповідно до записів по господарських книг площа земельної ділянки ОСОБА_5 встановить 0,14 га. У вищезазначеній відповіді Білецької сільської ради зазначено, що до теперішнього часу площа земельної ділянки ОСОБА_5 не змінювалася, такою ж площа була і станом на момент набуття права власності на будинок ОСОБА_1 Рішенням Білецької сільської ради від 13.08.1993р. узаконено земельні ділянки ОСОБА_5 та будинковолодіння становила 0,14 га. Будь-яких доказів щодо самовільного захоплення ОСОБА_4 своєї земельної ділянки ОСОБА_1 судом не здобуто. Посилання ОСОБА_1 на те, що рішення Білецької сільської ради від 19.07.1996р. про передачу ОСОБА_1 у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,14 га по вул. Сагайдачного,22, в с. Біла прийняте з пушенням законодавства і порушує її права судом відхилено, оскільки на момент створення Білецької сільської ради в 1991 році відповідно до записів погосподарських книг площа земельної ділянки ОСОБА_5 становила 0,14 га і до теперішнього часу вона не змінювалася. Такою ж площа була і станом на момент на буття права власності на будинок ОСОБА_1 у 1994 році.

Вказаним судовим рішенням від 02.10.2007р., на яке посилається ОСОБА_1, не було встановлено порушень щодо факту захоплення ОСОБА_4 земельної ділянки ОСОБА_1

За наслідками ухваленого 02.10.2007р. Тернопільським міськрайонним судом рішення, ОСОБА_1 та ОСОБА_10 подана держаному виконавцю заява про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, проте докази її визнання судом сторони не подали.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Стаття 57 цього Кодексу визначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ці дані встановлюються, зокрема також, на підставі пояснень сторін.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі сторони або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 1 статті 153 Земельного кодексу України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до п. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання і статтею 3 ЦПК України надано право на звернення до суду за їх захистом.

Дослідивши зібрані по справі докази, подані сторонами, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 належними і допустимими доказами не підтвердила, що Білецька сільська рада, приймаючи 16.02.2001р. рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_4 0,086 га присадибної земельної ділянки діяла не в межах наданих повноважень чи їх перевищила, не доведено того, ОСОБА_4 не мав права на отримання у власність 0,086 га присадибної земельної ділянки, не доведено, що рішення сільською радою приймалося з порушенням норм законодавства, і не вказано з посиланням на докази факту порушення прав чи інтересів ОСОБА_1 прийняттям 16.02.2001р. рішення.

Матеріалами справи не доведено факту захоплення на дату винесення сільською радою рішення 16.02.2001р. ОСОБА_4 чи ОСОБА_2 частини земельної ділянки ОСОБА_1, не підтверджено наявність незаконно збудованих приміщень, конструкції, які розташовані на частині земельної ділянки ОСОБА_15

Висновки експертизи не підтверджують посилання ОСОБА_15 в позовній заяві, так і в судовому засіданні на факти захоплення відповідачем ОСОБА_2 чи її батьком ОСОБА_4 частини земельної ділянки позивача, і в якому саме розмірі, так як ОСОБА_15 просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою у чітко встановленому розмірі згідно Додатків до Висновку експертизи, яка на думку суду не має відношення до даної справи.

Та обставина, що при виготовленні Держаного акту №07894 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,086 га у ОСОБА_4, який розроблявся землевпорядною організацію не вказано про межування його земельної ділянки із частиною земельної ділянки ОСОБА_1 не може слугувати окремою підставою для визнання недійсним Державного акту від 24.04.2001р. №07894, який виданий на підставі законного рішення органу місцевого самоврядування при невстановлених порушень прав та інтересів ОСОБА_1 як суміжного землекористувача станом на дату розгляду справи і при доведеності матеріалами справи правомірності виділу ОСОБА_4 земельної ділянки площі 0,086 га. Порядок видачі Актів, прийняття та компетенція відповідних органів на вчинення таких дій чітко встановлена нормами законодавства і випадки скасування в разі невідповідності їх чинному законодавству чи визначеній законом компетенції органу, що видав цей акт. Позивач вказує, що вона під час приватизації ОСОБА_4 земельної ділянки і виготовлення Державного акту не погодила суміжні межі земельної ділянки, вважає, що її частину земельної ділянки було незаконно захоплено і сторонами не заперечується, що між ними протягом значного проміжку часу тривають неприязні відносини з приводу користування земельними ділянками.

Документ, який посвідчує право власності на земельну ділянку згідно ст. 126 ЗК України є державний акт, проте ОСОБА_1 станом на дату розгляду справи не подала доказів права власності на її земельну ділянку, яке оформляється в установленому законом порядку, частину якої за її твердженням захопив ОСОБА_4, а відтак і його дочка ОСОБА_2, успадкувавши його майно. Всі ці обставини були враховані Білецькою сільською радою при винесенні 19.02.2001р. рішення про передачу ОСОБА_4 у приватну власність 0,086 га присадибної земельної ділянки.

Рішенням Тернопільського суду за 1992 рік, так і рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 02.10.20007р., на які посилається позивач, не підтверджено і не було встановлено факту захоплення відповідачем частини земельної ділянки ОСОБА_1, підтверджено первинним матеріалами належність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,14 га, а також і законність прийняття 19.07.1996р. Білецькою сільською радою рішення про передачу ОСОБА_1 земельної ділянки.

Станом на дату розгляду справи рішення сільської ради від 19.07.1996р. про передачу ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,14 га є чинним, ніким не скасовано, а тому посилання ОСОБА_1 на те, що їй повинна була належати земельна ділянка більша розміром судом не приймається, оскільки в даній справі позивач ставить під сумність правомірність прийняття рішення сільською радою на передачу земельної ділянки саме ОСОБА_16

Під час розгляду справи судом було запропоновано позивачу провести судову земельно-технічну експертизу для підтвердження її вимог щодо захоплення частини земельної ділянки, на що позивач та її представник відмовилися.

Приймаючи до вищевикладене сул прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки не ґрунтуються на нормах законодавства, не підтвердженні матеріалами справи.

У звязку із тим, що позов ОСОБА_1 не доведено, що є самостійною підставою для його відмови, питання застосування позовної давності судом не розглядається (абзац 3 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі»).

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються та не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 152, 153, 198 Земельного кодексу України, ст.ст. 3, 60, 61, 212, 218, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Білецької сільської ради та ОСОБА_2 про скасування рішення сільської ради від 16.02.2001р. №250 в частині передачі у приватну власність присадибної земельної ділянки площею 0,086 га. ОСОБА_4 по вул. Садова,9, в с. Біла Тернопільського, визнання недійсним Державного акту від 24.04.2001р. №07894, виданого ОСОБА_4 та зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою розміром 9,11 м. х 2,92 м. по вул. Сагайдачного,22, в с. Біла, шляхом знесення спорудженого бетонного фундаменту та огорожі, звільнення вказаної частини земельної ділянки та відновлення на ній межі відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_17