Справа № 2/489/114/2016
У Х В А Л А

24 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідачки ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника органу опіки і піклування ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про припинення права власності, визнання права власності, стягнення компенсації вартості частки нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про припинення права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, визнання права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, стягнення компенсації вартості частки нерухомого майна.

24 лютого 2016 року ОСОБА_5 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, заборонивши усі види угод, які повязані з відчуженням.

Відповідно до ст.ст.151, 152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, вид забезпечення має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.п. 3, 4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, згідно з п. 1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних засобів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстави для забезпечення позову у зазначений позивачкою спосіб відсутні..

Керуючись ст. 151, 152, 153, 209 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про припинення права власності, визнання права власності, стягнення компенсації вартості частки нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.А. Спінчевська