Справа № 464/9059/15-ц
пр.№ 2/464/512/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Бень І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № KF46953 від 07.02.2008р. в сумі 11 374,02 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 262 528,58 грн. та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно кредитного договору № KF46953 від 07.02.2008р. відповідачу було надано кредит в розмірі 23 000,00 дол.США із щомісячною платою за користування кредитом в розмірі 11,5 % річних та з кінцевим строком погашення не пізніше 07.02.2033 року. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не повертає отримані кошти згідно графіку та не сплачує нараховані відсотки, на попередження жодним чином не реагує. В зв'язку із зазначеним просить достроково стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в судовому порядку.

Представник позивача подав до суду клопотання в якому зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у відсутності представника установи, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданої представником позивача заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 лютого 2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № KF46953, згідно якого останньому було надано кредит в розмірі 23 000,00 дол.США із щомісячною платою за користування кредитом в розмірі 11,5 % річних та з кінцевим строком погашення не пізніше 07.02.2033 року (п. 1.1, 1.2, 1.3 кредитного договору). Позивач прийнятті на себе зобов'язання по кредитному договорі виконав у повному обсязі, надавши визначені кредитним договором кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1416_16 від 07.02.2008р. Відповідач в свою чергу зобов'язався здійснювати повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним згідно графіку, який є невід'ємною частиною цього кредитного договору.

Відповідно до умов кредитного договору, а саме п.5.2.8. позичальник зобов'язаний, зокрема, повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку зобов'язання у наступних випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; утворення в позичальника простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами.

Так, згідно п.5.3.1 кредитного договору, банк має право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором списати з рахунків позичальника суми боргу на підставі наказу на примусову сплату боргового зобов'язання, звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором від поручителя (гаранта).

Вказане положення кредитного договору відповідає також вимогам ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, згідно якої, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України.

За змістом положень п.6.2 та 6.3 кредитного договору за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно наявних в матеріалах справи відомостей встановлено, що відповідач умов кредитного договору чином не виконував, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків.

Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 05.11.2015 року загальна сума боргу за кредитним договором становить 11 374,02 дол.США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 05.11.2015р. (день проведення розрахунку) еквівалентно 262 528,58 грн., з яких: 10 337,89 дол.США, що еквівалентно 238 613,23 грн. - поточна заборгованість по кредиту; 903,82 дол.США, що еквівалентно 20 861,45 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 132,31 дол.США, що еквівалентно 3 053,90 грн. - пеня за несвоєчасну сплату тіла та відсотків за кредитом.

Встановлено, що по причині наявності простроченої заборгованості, позивач направив на адресу відповідача повідомлення-вимогу за вих. № 10-2/8345 від 10.09.2015р. щодо виконання зобов'язань по сплаті заборгованості за кредитним договором, проте зазначена вимога останнім виконана не була, жодних дій по сплаті заборгованості за кредитним договором не здійснено.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

З огляду на те, що відповідач прострочив сплату поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків по кредитному договору, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № KF46953 від 07.02.2008р. в сумі 11 374,02 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 262 528,58 грн.

Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягнення понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 3937,92 грн., що підтверджені відповідним платіжним дорученням.

На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.1, 10, 60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» () - 11 374 долари США 02 центи, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 262 528 гривень 58 коп., заборгованості за кредитним договором № KF46953 від 07.02.2008р. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 937 гривень 92 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга може бути подана позивачем до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: