У х в а л а
29 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Коротуна В.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа - управління Північного територіального командування внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві, про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що з квітня 1994 року він проходив службу у внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України (далі - ВВ МВС України).

Згідно з наказом командуючого ВВ МВС України від 06 квітня

2010 року № 26 його було звільнено зі служби за станом здоров'я, а наказом від 14 травня 2010 року № 85 зі стройової частини управління Північного територіального командування ВВ МВС України у м. Києві його виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 14 травня 2010 року.

Також позивач вказував, що він є інвалідом та ветераном служби

МВС України, неодноразово звертався до управління Північного територіального командування ВВ МВС України у м. Києві з питання підготовки та подання до Пенсійного фонду відповідних документів, але таки дії не були вчинені. У зв'язку з тим, що останнє не направило своєчасно документи на призначення позивачу пенсії, він звернувся з позовом до адміністративного суду.

Оскільки вказана бездіяльність управління Північного територіального командування ВВ МВС України у м. Києві постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 01 березня 2011 року, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2011 року та Вищого адміністративного суду України від 26 вересня

2012 року, визнана протиправною, ОСОБА_4 просив суд стягнути з Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ) у відшкодування моральної шкоди, заподіяної бездіяльністю управління Північного територіального командування ВВ МВС України у м. Києві, 55 056 грн.

Збільшивши позовні вимоги, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача 109 620 грн моральної шкоди.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 21 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки встановлено підстави, передбачені ч. 5 ст. 332 ЦПК України.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа - управління Північного територіального командування внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві, про відшкодування моральної шкоди, призначити до судового розгляду на 16 березня 2016 року о 10 годині 00 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Г.В. Юровська

В.М. Коротун

Т.О. Писана