АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 655/803/15ц Головуючий в суді ? інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/791/436/16р. Доповідач Чиркова К.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Чиркової К.Г. ,

суддів: Пузанової Л.В.,

ОСОБА_2,

секретар Гуров Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» на рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2015року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» до ОСОБА_3, Фермерського господарства «Елена», Горностаївського районного управління юстиції у Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ Держземагенства у Горностаївському районі, Херсонської області про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, Фермерського господарства «Елена», Горностаївського районного управління юстиції у Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ Держземагенства у Горностаївському районі, Херсонської області про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 08 січня 2013 року між ТОВ «Торговий Дім «Україна» та ОСОБА_3 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 7,19 га. строком на 10 років. Договір оренди земельної ділянки за цим договором товариство не зареєструвало через велику кількість, укладених договорів з іншими особами.

У березні 2015 року ОСОБА_3 уклала договір оренди належної їй земельної ділянки розміром 7,19 га. із Фермерським господарством «Елена».

18 березня 2015року реєстраційною службою Горностаївського районного управляння юстиції в Херсонської області здійснена державна реєстрація права оренди вказаної земельної ділянки за Фермерським господарством «Елена».

Укладений договір оренди є недійсним, зважаючи на те, що ОСОБА_3 не мала права без припинення діючого договору оренди, укладати новий договір оренди, оскільки існуючий між ними договір набув чинності з моменту досягнення згоди з усіх його істотних умов та підписання. Договором оренди, а також Законом не встановлено терміну реєстрації права оренди, а отже товариство могло зареєструвати його в будь-який час з моменту укладення договору та до закінчення його дії.

З урахування уточнених в ході судового розгляду справи позовних вимог позивач просив суд визнати недійсним, укладений 05.03.2015року договір оренди земельної ділянки між ОСОБА_3 та Фермерським господарством «Елена» і зобовязати Горностаївське районне управління юстиції в Херсонської області скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки та стягнути судові витрати.

Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2015року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обємі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, суд не врахував правову позицію Верховного Суду України викладену в постанові № 6-162цс13 від 19.02.2014року та вимоги ст.640ЦК України, щодо моменту укладення реального договору, оскільки фактично ОСОБА_3 земельну ділянку фермерському господарству після укладення договору оренди не передавала.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303ЦПК України колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про орендну землі» передбачено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно із ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформляються відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлено, що державній реєстрації прав на нерухоме майно підлягають, у тому числі право постійного користування та право оренди(суборенди) земельної ділянки.

Судом установлено та вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_3 на підставі Державного акта серії ІІІ-ХС №040667 від 12.02.2002р. є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 7,19га., розташованої на території Великоблаговіщенської сільської ради, Горностаївського району, Херсонської області.

08 січня 2013року ОСОБА_3 Г, як орендодавець і ТОВ «Торговий Дім «Україна», як орендар, узгодили умови оренди землі, досягнення яких сторони виклали у письмовому договору оренди та посвідчили своїми підписами.

Умовами цього договору встановлено, що ОСОБА_3 передала, а ТОВ «Торговий Дім «Україна» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 7,19га. строком на 10 років. Пунктами 8, 19, 31 договору, сторони встановили строк дії договору протягом десяти років з моменту його державної реєстрації. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у місячний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання передачі. Орендар земельної ділянки зобовязаний приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Пунктом 45 договору сторони визначили, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с. 4-5).

У день підписання договору оренди сторонами складено акт прийому-передачі від 08 січня 2013року, згідно якого власник земельної ділянки ОСОБА_3 передала орендарю ТОВ «Торговий Дім «Україна» у користування земельну ділянку площею 7,19 га., в тому числі рілля 7,19 га., із неї зрошувана 0,16 га. (а.с.6).

Матеріалами справи підтверджено і визнано сторонами, що зазначений договір відповідно до положень ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зареєстрований станом на час його підписання і на час розгляду справи в суді.

З огляду на викладене та наведені норми законодавства, чинні на час виникнення спірних правовідносин та умови укладеного сторонами договору оренди земельної ділянки від 08.01.2013року, згідно з якими виникнення у орендаря права оренди визначено реєстрацією договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підписаний позивачем та власником земельної ділянки договір від 08.01.2013року за відсутності його державної реєстрації не набув чинності, що свідчить про те, що позивач не набув права оренди за цим договором, а тому відсутні підстави вважати його права порушеними.

Окрім того, судом встановлено, що 05 березня 2015 року ОСОБА_3 та Фермерське господарство «Елена» уклали договір оренди земельної ділянки розміром 7,19 га, кадастровий номер :04:001:0196 (а.с.76-77). Право оренди земельної ділянки Фермерського господарства «Елена» за цим договором зареєстровано 18 березня 2015року, про що державним реєстратором вчинено реєстраційний запис про інше речове право № 9080350.

Недійсність вказаних договорів та факт порушення своїх прав позивач повязує із тим, що його права оренди порушені оспореним договором оренди, який укладений без припинення дії раніше укладеного договору оренди цієї ж земельної ділянки, строк дії якого не закінчився і з часу підписання цього договору орендар сплачує орендну плату орендодавцеві.

Згідно із ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч.1-3,5,6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст. 126 ЗК України право оренди земель ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Положеннями статей 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав є обов'язковою.

Статтею 17 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону України № 191-VIII від 12.02.2015року, чинній на час укладання оспореного договору оренди) установлено, що обєкт оренди вважається переданим орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Судом установлено, що спірний договір оренди, укладений сторонами у письмовій формі та зареєстрований 18.03.2015року за відсутності, визначених законом підстав для відмови у реєстрації речових прав.

20.04.2015року між ТОВ «Торговий Дім «Україна» та Фермерським господарством «Елена» укладена угода про обмін земельними ділянками, відповідно до якої сторони з метою оптимізації ведення сільськогосподарського виробництва обмінялись земельними ділянками, які знаходяться у них в користуванні, у тому числі і земельною ділянкою, що належить орендодавцю ОСОБА_3 та із 2015року зазначена земельна ділянка не використовувалась ТОВ «Торговий Дім «Україна» (а.с 51,54-55).

Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що договір оренди від 18.03.2015року, укладений між ОСОБА_3 і Фермерським господарством «Елена» із дотриманням вимог законодавства та відсутності, встановлених законом підстав для визнання такого договору недійсним, а також недоведеності факту наявності у ТОВ «Торговий Дім Україна» права оренди на цю ж земельну ділянку, яке підлягало б захисту у визначений ним спосіб.

Отже, колегія суддів вважає, що справа розглянута з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315ЦК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» відхилити.

Рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2015року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий К.Г. Чиркова

Судді: Л.В. Пузанова

ОСОБА_4