АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2349/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2016 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернулася до суду із вказаною заявою, якою просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №2-206/2012 від 06 лютого 2012 року, виданий на підставі заочного рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня 2012 року, у звязку з тим, що у ньому не зазначено код ЄДРПОУ, адреса, що зазначена у виконавчому листі є не правильною, предявлено виконавчий лист стягувачем з порушенням строків, зазначених у виконавчому листі, заяву подано представником не стягувача, а представником філії, зазначені у заяві не правильні реквізити, філія ПАТ КБ «Приватбанк» не є юридичною особою, і заяву про видачу кредиту адресовано філії ЗАТ КБ «Приватбанк», тому позивачем не міг бути ПАТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить апеляційний суд її скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_6 задовольнити повністю. В обґрунтування апеляції вказує на підстави наведені нею в заяві, а також на те, що судом першої інстанції при розгляді даної заяви не застосовано закон, який суд зобовязаний був застосувати, обмежено право заявника здійснити захист своїх порушених прав, у тексті оскаржуваної ухвали не обґрунтовано та не вмотивовано зазначено підстави для відмови, жодних посилань на норми закону, яким керувався суд не зазначено взагалі, проігноровано вимоги ст. 369 ЦПК України, не взято до уваги та не надано належної оцінки не досліджено у повній мірі підтвердження відсутності статусу юридичної особи філії відділення ПАТ КБ «Приватбанк».

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд обґрунтовував свої висновки тим, що у відповідності до ст. 369 ЦПК України зазначені заявником обставини не є підставами для припинення стягнення за виконавчим листом, витребування його та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що, відповідно, є підставою для відмови у задоволенні заявлених вимог.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, за змістом ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

При судовому розгляді встановлено, що заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня 2012 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору сумі 11 218,96 грн. та судові витрати в сумі 188,20 грн.

На примусове виконання вказаного рішення 06 лютого 2012 року Черкаським районним судом Черкаської області було видано виконавчий лист № 2-206/2012 (т. 2 а. с. 20-21). З копії виконавчого листа вбачається, що суд , в порядку вимог ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначив найменування боржника і стягувача, адресу стягувача, що була ним вказана в заяві про видачу виконавчого листа, без зазначення коду ЄДРПОУ стягувача.

На підставі зазначеного виконавчого листа відділ державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції 05 грудня 2014 року відкрив виконавче провадження № 45746960 з примусового виконання даного виконавчого листа (т. 2 а. с. 23).

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_6 не надала суду доказів на підтвердження того, що даний виконавчий лист видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З урахуванням наведеного, суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Стосовно доводів апелянта про порушення банком строків предявлення виконавчого листа до виконання, невірно вказаної адреси представником стягувача в заяві про відкриття виконавчого провадження, невірно зазначеного державним виконавцем коду ЄДРПОУ стягувача стосуються безпосередньо дій державного виконавця суд першої інстанції також вірно вказав про те, що це є підставою для оскарження відповідних дій чи рішень державного виконавця, а не для визнання виконавчого листа таким , що не підлягає до виконання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Згідно п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Отже ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2016 року належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2016 року за заявою ОСОБА_6 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :