Справа № 739/2179/13-ц Провадження № 22-ц/795/380/2016 Суддя у I інстанції Кочура О. О.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

25 лютого 2016 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Онищенко О.І., Позігуна М.І.,

за участю секретаря судового засідання Шкарупи Ю.В.,

представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Рожка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2014 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» ставить питання про скасування зазначеного судового рішення як такого, що постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. За доводами апеляційної скарги, судом першої інстанції було невірно застосовано позовну давність до спірних правовідносин, оскільки позивачем було заявлено вимоги до відповідача у межах строку позовної давності.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову, виходячи наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було пропущено строк позовної давності, оскільки з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 01.08.2006 року позивач звернувся лише 02.12.2013 року та не надав доказів про переривання чи зупинення перебігу позовної давності.

Проте, зазначені висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального і процесуального права, виходячи з такого.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до кредитного договору, укладеного 01.08.2006 року між ЗАО КБ „Приватбанк" та ОСОБА_3, остання отримала кредит у сумі 10000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних та з кінцевим терміном повернення кредитних коштів, який відповідає строку дії кредитної картки.

Зобов"язання за кредитним договором кредитодавцем було виконано, ОСОБА_3 належним чином зобов"язання не виконувала, у зв"язку з чим станом на 31 серпня 2013 року утворилась заборгованість в сумі 32141 грн 51 коп.

Пунктом 5.4 розділу 5 „Порядок нарахування та оплати процентів. Порядок погашення боргових зобов"язань" Умов та Правил встановлено, що строк погашення по кредиту за платіжними картками без встановленого мінімального обов"язкового платежу відбувається у слідую чому порядку:

- строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць;

- строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня, вказаного на платіжній картці.

З матеріалів справи вбачається, що строк дії платіжної картки, отриманої позивачем на підставі вищенаведеного кредитного договору було встановлено по серпень 2008 року. Зазначена обставина визнана і відповідачем, що вбачається з її письмових пояснень, наданих нею у касаційній скарзі (а.с. 130).

В подальшому, відповідно до п. 3.1.3 Умов та Правил, за зверненням ОСОБА_3 від 08 жовтня 2008 року та від 28.11.2011 року останній було видано перевипущені картки, при цьому строк дії останньої встановлено до серпня 2015 року. Зазначені обставини підтверджуються заявами відповідача та копією фотокартки ОСОБА_3, здійсненої банком під час отримання нею картки ( а.с.97- 99).

З розрахунку заборгованості, доданого банком до позовної заяви, вбачається, що станом на 29 квітня 2009 року ОСОБА_3 виконувала зобов"язання за договором, а з 30 квітня 2009 року у неї виникла прострочена заборгованість за кредитом та звідповідно - за процентами ( а.с.6) і саме починаючи з указаного періоду у банка виникло право вимоги до ОСОБА_3 Проте, 30 червня 2009 року, 5 грудня 2011 року, 15 грудня 2011 року, 28 грудня 2011 року та у січні 2012 року відповідачем було сплачено проценти за користування кредитом, що вбачається з розрахунку, приєднаного до позовної заяви ( а.с. 6, 7 )

Наведені обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що здійснивши відповідні проплати, ОСОБА_3 такими діями визнала нявний у неї борг за кредитним договором Відповідно до правила ч.1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривався з кожною проплатою, здійсненою відповідачем за вказаним кредитним договором.

Після переривання, за приписом ч.3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності починався заново.

Зважаючи на те, що відповідач здійснила останній платіж за кредитним договором 26 січня 2012 року, з наступного за вказаною датою дня почався перебіг позовної давності, в межах якої позивачем було заявлено даний позов.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про пред"явлення позивачем позову після спливу позовної давності, всупереч приписам ст. 212, 213 ЦПК України, не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону , у зв"язку з чим рішення суду підлягає скасуванню

Беручи до уваги, що відповідач належним чином обов"язки за договором кредиту не виконувала, внаслідок чого станом на 31.08.2013 року утворилась заборгованість, на підставі положень ст. 509, 526, 1050, 1054 ЦК України, з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ „Приватбанк" підлягає стягненню борг в сумі 32141 грн 51 коп., який складається з заборгованості за кредитом в сумі 8388 грн 50 коп., за процентами - в сумі 21746 грн 27 коп., штрафу в загальній сумі 2006 грн 74 коп.

Відповідно до правила ч.1 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати в сумі 676 грн 81 коп., понесені банком на сплату судового збору

Керуючись ст. 258, 264, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст.88, 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2014 року скасувати .

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 01.08.2006 року в сумі 32141 (тридцять дві тисячі стосорок одна) грн 51 коп. та судові витрати в сумі 676 (шістсот сімдесят шість) грн 81 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: