Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 березня 2016 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Когут С.І.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,заподіяної злочином,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 р.ОСОБА_1звернувся до суду з позовом,уточненим в процесі розгляду справи,в якому зазначає,що вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30.11.2015 р. ОСОБА_2було засуджено за ст.125 ч.2 КК України до 200 годин громадських робіт за те,що 22.08.2015 р.ОСОБА_2умисно заподіяв ОСОБА_1легкі тілесні ушкодження.

Винуватість ОСОБА_2М.у вчиненні умисних дій, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку,і заподіяння шкоди здоров*ю позивача,встановлені вироком суду у кримінальній справі.

Вимоги про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди ОСОБА_1обгрунтовує тим,що внаслідок протиправних дій відповідача він був доставлений у лікарню с.Новомиколаївка,надалі лікувався у лікарні « Клініка «Мотор-Січ»,де за призначенням лікарів проходив медичні обстеження та приймав ліки,придбані за власний кошт.

Витрати на обстеження томографії за призначенням лікаря склали суму 390 гр.,яка відповідачем не відшкодована.

Також зазначає,що протиправними діями відповідача були принижені його честь та гідність,через побиття позивач переніс фізичний біль,нераціонально витрачав життєвий час на лікування та участь у правових заходах, наслідком травми є знижений настрій,чутливість, емоційна пригніченість та інше.

Вказане приниження позивач зазнає дотепер,оскільки відповідач не приніс йому вибачень,дій на поновлення його порушених немайнових прав ,допомоги у лікуванні не вчиняв.

Відшкодування немайнових втрат в інший,не грошовий спосіб,на думку позивача,неможливо.

Просить суд з підстав,передбачених ст.22,23,1166,1167 ЦК України відшкодувати з відповідача на його користь заподіяну злочином матеріальну шкоду у розмірі 390 гр.,моральну шкоду у розмірі 50000 гр.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав,зазначених у позовній заяві.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3підтримала вимоги свого довірителя та зазначила,що кримінальним правопорушенням ,за вчинення якого був засуджений відповідач,позивачу була завдана матеріальна та моральна шкода.За власний рахунок позивач оплатив призначене йому лікарем обстеження томографії у сумі 390 гр.,після побиття позивачу була завдана травма обличчя,понівечено зовнішній вигляд,через що він не міг спілкуватись з іншими особами,не працював,змінив звичний спосіб життя,крім фізичного болю,емоційно страждав.Заподіяння шкоди з вини відповідача,яка встановлена вироком суду,є підставою для її відшкодування на користь позивача, просила суд задовольнити уточнений позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2М.в судовому засіданні проти позову в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 390 гр.не заперечував та висловив намір ці кошти позивачу сплатити.Щодо відшкодування моральної шкоди позов визнав частково у розмірі 500 гр.,оскільки вважає,що позивач якщо і зазнав переживань,проте продовжує відвідувати розважальні заклади,спілкується з друзями,способу життя не змінював,на вигляд є здоровим. Водночас,відповідач не працює,приватної власності не має,лише за рахунок ведення домашнього господарства утримує сім*ю,тому не має матеріальної можливості для задоволення вимог позивача у заявленому розмірі і вважає,що так серйозно,як зазначено у позові,позивач морально не постраждав.

Заслухавши пояснення сторін,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов до висновку,що позов ґрунтується на законі,підлягає частковому задоволенню на підставі фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що 22.08.2015 р. ОСОБА_2М.в смт.Тернувате Новомиколаївського району Запорізької області умисно наніс ОСОБА_1удар в голову,чим спричинив струс головного мозку,травматичних набряк м*яких тканин та рвану рану на слизовій оболонці верхньої губи ,крововилив лівого ока,травматичні набряки м*яких тканин потиличної області,рани в області ліктьових суглобів,садна нижніх кінцівок.

Вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30.11.2015 р.,який набрав чинності 31.12.2015 р.,було встановлено протиправність дій відповідача відносно позивача та у причинний зв*язок із настанням наслідків у виді легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України вказані обставини,встановлені вироком суду,що набрав законної сили,не підлягають доказуванню.

Як передбачено ст.15 ЦК України,кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.22 ЦК України,особа,який заподіяні збитки у разі порушення її прав,має право на їх відшкодування.

Згідно ст.1166 ЦК України,майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями,діями або бездіяльністю особистим немайновим правам,а також шкода,завдана майну фізичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала.

Особа звільняється від відшкодування шкоди у разі доведення,що шкода завдана не з її вини.

Доводи ОСОБА_1про те,що саме неправомірними діями відповідача йому завдана матеріальна шкода у розмірі 390 гр.,об*єктивно підтверджуються відомостями з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1про призначення обстеження томографії лікарем,його проходження 17.09.2015 р. та оплату позивачем у сумі 390 гр.згідно квитанції.

За висновком експерта № 236 від 01.10.2015 р.,отримані позивачем від удару у голову тілесні ушкодження ,з якими ОСОБА_1знаходився на лікуванні,перебувають в прямому причинному зв*язку з травмою,перенесеною 22.08.2015 р.,що встановлено вироком суду.

Таким чином,майнова шкода у вигляді витрат на томографію завдана позивачу з вини відповідача,підлягає відшкодуванню за його рахунок.

Вимоги цивільного позову про відшкодування моральної шкоди суд задовольняє частково,виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1167 ЦК України,моральна шкода ,заподіяна фізичній особі неправомірними рішеннями,діями або бездіяльністю,відшкодовується особо,що її заподіяла,за наявності її вини.

Моральна шкода відшкодовується грошами або іншим способом,розмір відшкодування визначається судом в залежності від характеру правопорушення,глибини фізичних та душевних страждань,погіршення здібностей потерпілого,ступеня вини особи,яка заподіяла шкоду.

Моральна шкода відшкодовується однократно,якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів ( п.2 ч.2 ст.23 ЦК України).

Відповідно до Постанови Пленуму Вверховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

З наведеного суд дійшов до висновку,що позивач ,звернувшись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди,відповідно до ст.10,60 ЦПК України зобов*язаний довести факт спричинення моральної шкоди,глибину страждань,обґрунтованість вартості такої шкоди.

Для доведення наявності моральної шкоди позивач зобо*язаний надати докази, які обєктивно, а не надумано, підтверджують факт її спричинення та ,відповідно,розмір відшкодування.

При розгляді справи з доказів,наданих позивачем,суд встановив наступне.

За обставинами справи суд встановив,що 22.08.2015 р.з вини відповідача ОСОБА_1 отримав легкі тілесні ушкодження, що є психотравмувальною ситуацією,безперечно зазнав моральної шкоди внаслідок перенесених ним фізичного болю,емоційного струсу,тривоги за своє здоров*я, та змушений був бути підданим медичним обстеженням і лікувальним процедурам,що не є нормальним способом життя.

Вироком суду від 30.11.2015 р.встановлено,що тілесні ушкодження були завдані ОСОБА_1О.в результаті конфлікту між ним та ОСОБА_4на грунті раптово виниклих неприязних відносин,тому,у певній мірі,він своїми діями можливо і сприяв виникненню агресії з боку відповідача та в подальшому заподіяння шкоди.

Жодна із обставин,викладених ним у позовній заяві на обґрунтування заявленої до стягнення суми 50000 гр.,свого підтвердження доказами не знайшла.

Позивач не підтвердив нічим об*єктивно,що внаслідок отриманих легких тілесних ушкоджень він аж так перехвилювався,що з*явились негативні наслідки у функціонуванні нервової системи,потребує подальшого лікування значної вартості,не визначив конкретно,в чому конкретно полягає зміна звичайного способу життя ,обмежившись лише загальними фразами про емоційний дискомфорт,небажання спілкуватись з друзями,втрату часу на лікувальні та юридичні процедури.

За таких обставин суд дійшов до висновку,що позивач через вчинення відносно нього злочину вочевидь зазнав моральної шкоди,йому встановлений діагноз струс головного мозку,однак заявлена до стягнення сума відшкодування у розмірі 50 000 гр.нічим об*єктивно не підтверджена.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди ,суд виходить з того,що шкода була завдана хоча і умисним злочином, проте зміни у стані здоров*я позивача не є суттєвими,а подолати негативні наслідки у стані здоров*я позивача ,які реально не настали, а лише можливі за його припущеннями,він буде здатен і за меншу суму,вживши заходів або вживання лікарських препаратів за призначенням лікарів або лікування за рахунок страхового полісу.

Достатнім розміром компенсації немайнових втрат позивача суд визначає суму 10000 гр.,що відповідає принципам розумності та справедливості,є достатнім для покращення його емоційного стану та стану здоров*я та співмірним із перенесеними ним емоційними переживаннями. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено,що з позовної заяви про відшкодування моральної шкоди сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати,з позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову,але не менше ніж 0,4 розміру мінімальної заробітної плати,та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. На час звернення позивача до суду із позовом,розмір мінімальної заробітної плати був встановлений 1218 гр. З відповідача на користь держави суд на підставі ст.88 ЦПК України пропорційно розміру задоволених вимог стягує судовий збір з вимог немайнового характеру у розмірі 487 гр.20 коп.,з вимог майнового характеру у розмірі 487 гр.20 коп.,від попередньої сплати якого позивач звільнений. На підставі ст.22,23,1166,1167 ЦК України,ст.3,10,11,57,60,61,88,212-215,218,294 ЦПК України,суд- В И Р І Ш И В: Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,заподіяної злочином - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ,на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3,ІПН НОМЕР_1,відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 390 гр.,відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 гр.,а всього стягнути 10 390(десять тисяч триста дев*яносто) гривень. В іншій частині у позові відмовити. Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ,на користь держави судовий збір у розмірі 974 гр.40 коп. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Суддя Ю.А.Галущенко