Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/423/15-ц
Провадження по справі 2/281/5/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Денисюк І.І.,

секретаря судового засідання Гельвейчук І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного нерухомого майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

у липні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Лугинського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами та 1/2 частину земельної ділянки 0,2500 га і 1/2 частину земельної ділянки 0,2149 га за адресою: вул. Бовсуновського, 8, с. Бовсуни, Лугинського району, Житомирської області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила про те, що у період з 14.10.1989 року по 19.12.2014 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого побудували житловий будинок за вищевказаною адресою, який оформлений на відповідача ОСОБА_2 Від шлюбу сторони мають трьох дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Між сторонами у справі існує спір з приводу розподілу спільного майна подружжя вказаного вище будинку та земельних ділянок.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. В обґрунтування заперечень зазначив про те, що даний будинок був збудований його батьком ОСОБА_6 у 1982 році, який без належних документів передав йому для проживання. Перебуваючи в шлюбі з позивачем, було оформлено право власності на даний будинок та земельні ділянки. Після розірвання шлюбу, жодних перешкод у користуванні даним майном ОСОБА_1 не здійснював. Крім того, вказав, що позивач не зазначила інше майно придбане в шлюбі, яке зареєстроване на останню та є їхньою спільною власністю.

Вислухавши пояснення та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 57 ЦПК України).

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що з 14.10.1989 року по 19.12.2014 року сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить рішення суду від 19.12.2014 року (а.с.16).

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають трьох дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується даними свідоцтв про народження (а.с.17,18).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, суду необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час шлюбу набули нерухоме майно на праві спільної сумісної власності. Так, на підставі рішення Бовсунівської сільської ради від 11.06.2008 року № 47, 21 сесії 5 скликання, ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку 0,2500 га кадастровий №:01:001:0007 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: с. Бовсуни, Лугинського району, Житомирської, на якій збудований будинок №8, а також та на підставі рішення Бовсунівської сільської ради від 11.06.2008 року № 47, 21 сесії 5 скликання, ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку 0,2149 га кадастровий № :01:001:0008 для ведення особистого селянського господарства, за тією ж адресою.

Сторонами спору, визнано дані обставини спільного набуття та реєстрації на відповідача вказаного будинку та земельних ділянок у період шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З матеріалів висновку будівельно-технічної експертизи №1-34 від 21.12.2015 року проведеної ФОП ОСОБА_10, який був обраний сторонами у справі, вбачається, що ринкова вартість домоволодіння по вул. Бовсуновського, 8 с. Бовсуни, Лугинського району Житомирської області, станом на проведення дослідження складає 171108 гривень 00 копійок, грошова оцінка земельної ділянки 0,2500 га 41998 гривень 68 копійок, грошова оцінка земельної ділянки 0,2149 га 1109 гривень 63 копійки.

Зважаючи на те, що сторони дійшли згоди щодо компенсаційної різниці вартості та порядку поділу вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами на час розгляду справи, суд в основу мотивування рішення покладає матеріали висновку будівельно-технічної експертизи №1-34 від 21.12.2015 року варіант поділу №2.

За правилами ст. ст. 60, 70 СК України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, частки якого між подружжям визнаються рівними.

При цьому право на спільне майно, яке виникає у подружжя в період шлюбу, не припиняє своє існування після його розірвання або фактичного припинення шлюбу. Розпорядження, користування та володіння об'єктами права спільної сумісної власності здійснюється подружжям з рівними правами та обов'язками, якщо інше не встановлено домовленості між ними.

У відповідності з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд виходить з того, що земельна ділянка 0,2500 га кадастровий для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та будинок №8 за адресою: вул. Бовсуновського, с. Бовсуни, Лугинського району, Житомирської, належить на праві спільної сумісної власності сторонам у справі, а тому вирішуючи даний спір суд надходить до висновку про те, що вказане майно є спільним майном подружжя.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Згідно правового висновку Верховного Суду України від 16.12.2015 року, земельна ділянка приватизована одним із подружжя у період шлюбу для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя.

Враховуючи наведене, у даному випадку суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для поділу земельної ділянки 0,2149 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: вул. Бовсуновського, 8, с. Бовсуни, Лугинського району, Житомирської області, оскільки вказана земельна ділянка набута відповідачем за час шлюбу внаслідок приватизації.

Враховуючи вищевикладене, суд, вислухавши осіб, які приймали участь у справі, беручи до уваги визнання відповідачем заявлених позовних вимог, дослідивши докази по справі, з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати.

Керуючись п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», на підставі ст. ст. 57, 60, 69, 70, 71, 72 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного нерухомого майна подружжя задовольнити частково.

Розподілити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно варіанту поділу №2 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку за адресою: вул. Бовсуновського, 8, с. Бовсуни, Лугинського району, Житомирської області.

ОСОБА_1 виділити частину будинку на праві особистої власності, в яку входять кімнати: 1-2 (площею 7,5 м2) вартістю 13135,01 грн., 1-3 (площею 11,1 м2) вартістю 19440,52 грн., 1-4 (площею 18,0 м2) вартістю 13525,01 грн., а всього 36,6 м2 вартістю 64100,72 грн. від загальної вартості ідеальної частки 85554,00 грн., що складає 51,21%.

З надвірних будівель та споруд виділити приміщення: сарай вартістю 12662,00 грн., сарай вартістю 2224,04 грн., погріб вартістю 5646,56 грн., 50% огорожі вартістю 1539,97 грн., 50% колодязя вартістю 1454,42 грн., а всього вартість частки складає 87628,07 грн. від загальної вартості ідеальної частки 85554,00 грн., що складає 51,21%.

ОСОБА_2 виділити частину будинку на праві особистої власності, в яку входять кімнати: 1-1 (площею 7,6 м2) вартістю 13310,06 грн., 1-5 (площею 14,3 м2) вартістю 25045,00 грн., 1-6 (площею 9,4 м2) вартістю 16463,16 грн., а всього 31,3 м2 вартістю 54818,76 грн. від загальної вартості ідеальної частки 85554,00 грн., що складає 48,79%.

З надвірних будівель та споруд виділити приміщення: погріб вартістю 1711,01 грн., ганок вартістю 2224,04 грн., гараж вартістю 20361,09 грн., туалет вартістю 1368,86 грн., 50% огорожі вартістю 1539,97 грн., 50% колодязя вартістю 1454,42 грн., а всього вартість частки складає 83479,41 грн. від загальної вартості ідеальної частки 85554,00 грн., що складає 48,79%.

ОСОБА_2 закласти дверний прохід з кімнати 1-4 в кімнату 1-5 та з кімнати 1-5 в кімнату 1-2.

ОСОБА_1 влаштувати дверний прохід з кімнати 1-2 в кімнату 1-3 та на вулицю з кімнати 1-4, або 1-3 за бажанням останньої.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 земельної ділянки за адресою: вул. Бовсуновського, 8, с. Бовсуни, Лугинського району, Житомирської області, кадастровий № :01:001:0007 площею 0,2500 га, а саме: на частку земельної ділянки № 2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 земельної ділянки за адресою: вул. Бовсуновського, 8, с. Бовсуни, Лугинського району, Житомирської області, кадастровий № :01:001:0008 площею 0,2500 га, а саме: на частку земельної ділянки № 1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості майна в сумі 2074 (дві тисячі сімдесят чотири) грн. 59 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер відсутній, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, Житомирської обл.) на користь ОСОБА_1 витрати за проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_6, Житомирської обл.) на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1268 (одна тисяча двісті шістдесят вісім) грн. 81 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.І. Денисюк