Справа № 357/5277/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Ісаєва Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

06.05.2016 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Вказувала, що з 18.05.1996 року по 27.09.2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з 01.09.2014 року навчається в Київському Національному університеті технологій та дизайну.

Зазначала, що в них з відповідачем була домовленість про те, що він буде надавати матеріальну допомогу дочці в розмірі 700 грн. на місяць.

Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги на час навчання, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1000 грн. на місяць з дня предявлення позову і до закінчення навчання 30.06.2018 року.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлений нею позов, просила стягнути з відповідача не менше 700 грн. аліментів на місяць, оскільки в них була домовленість про сплату саме такої суми, а також зазначила, що лише вартість проживання дитини у гуртожитку буде коштувати їй не менше 500 грн. на місяць, а подарована відповідачем земельна ділянка була надана їй в порядку поділу майна.

Відповідач та його представник в судовому засіданні, надавши письмові заперечення, позовні вимоги визнали частково.

Відповідач пояснив, що його взагалі ніхто не питав про навчання дитини, хоча він подарував позивачу земельну ділянку своїх батьків. Оскільки він має декілька хвороб, тому погодився сплачувати аліменти в сумі 400-500 грн. на місяць.

Крім того, відповідач підтвердив, що в них з позивачем була домовленість про сплату коштів на навчання дитини, однак він погодився надавати допомогу залежно від його можливостей, інших дітей на утриманні в нього не має.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, а також дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 18.05.1996 року по 27.09.2011 року сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з копії свідоцтва про народження останньої.

Згідно довідки № 4/8409 від 26.04.2016 року Київського національного університету технологій та дизайну, ОСОБА_4 с студентом вказаного навчального закладу 2 курсу денної форми навчання та проживає в гуртожитку № 5 за адресою: м. Київ, вул. Панаса Мирного, 5. Закінчує університет 30.06.2018 року.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи ту обставину, що відповідач в судовому засіданні частково погодився сплачувати аліменти на навчання дитини та частково підтвердив про наявність з позивачем певної домовленості щодо надання матеріальної допомоги на дитину, відсутність на утриманні відповідача інших дітей, а також враховуючи стан здоровя останнього, про що ним були надані відповідні медичні довідки, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у заявленому в позовній заяві розмірі, як такого, що є занадто великою для відповідача та вважає можливим стягнути аліменти в розмірі 600 грн.

Посилання відповідача в судовому засіданні на ту обставину, що ним була подарована земельна ділянка в рахунок утримання дитини, суд вважає безпідставними, оскільки порядок припинення права на аліменти на дитину у звязку з набуттям права власності на нерухоме майно врегульовано ст. 190 СК України.

Крім того, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., оскільки на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, на час навчання, починаючи з 06.05.2016 року по 30.06.2018 року.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5