Справа № 318/3130/15-ц
Номер провадження №2/318/66/2016
"12" січня 2016 р. м. Камянка-Дніпровська
Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: судді Васильченко В.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Третя особа без самостійних вимог: Кам?янсько-Дніпровський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок того, що тривалий час була відсутньою та зняття з реєстрації,-
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає що, їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: вул. Козацька, 53, с. Примірне, Кам?янсько-Дніпровського району, Запорізької області. В цьому житловому будинку зареєстровані її мати ОСОБА_3 та її знайомий ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 11 травня 2014 року і по теперішній час ОСОБА_2 не проживає в будинку по вул. Козацька ,53, с Примірне, ніякої участі в утриманні житла не приймає, не несе витрат по оплаті житлово-комунальних послуг, його особистих речей та речей повсякденного користування в будинку не має , він виїхав на інше місце проживання в пошуках роботи , з ним позивачка не спілкується і не має відомостей про його фактичне місце перебування.
Владнати з відповідачем питання щодо виписки не вдається ,оскільки він ухиляється від спілкування : номер мобільного телефону який був позивачці відомий раніше не обслуговується. На даний час місце знаходження чи роботи ОСОБА_2, та його телефон їй невідомі.
Позивачкою будь-яких перешкод у праві користування житлом відповідачу не чинилося і не чиниться.
На теперішній час мати позивачки не може оформити субсидію, а позивачка в подальшому має намір продати будинок, однак реєстрація відповідача заважає їй в цьому і прешкоджає скористатися своїми правами власника.
Позивачка просить суд: визнати зареєстрованого гр-на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившим право на користування житлвим приміщенням за адресою: вул. Козацька, 53, с. Приміре, Кам?янсько-Дніпровського району, Запорізької області з 2014 року, з моменту відсутності.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву до суду в якій просить справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти прийняття заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Поштові повідомлення повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно ч.4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Як вбачається з довідки про склад сім?ї наданої виконкомом Нововодянської сільської ради, про те що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3 (без реєстрації) Кам?янсько-Дніпровського району Запорізької області має склад сім?ї: Мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, не родич ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.(а.с.11)
Згідно з акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 09.11.2015 р., складеного депутатом Нововодянської сільської ради ОСОБА_5, власником будинку ОСОБА_1 та сусідами ОСОБА_6, ОСОБА_7, в якому сказано що, «Громадянин ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6, Кам?янсько-Дніпровського раойну Запорізької області, ніякої участі в утриманні будинку не приймав і не приймає, особистих речей та речей повсякденного використання, які належали б громадянину ОСОБА_2 у будинку не має» (а.с.18).
Відповідно до довідки наданої виконавчим комітетом Нововодянської сільської ради, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, фактично не проживає за вказаною адресою з 11.05.2014 року.
Виходячи з того, що Закон України від 11.12.2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України), про що також роз'яснював Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».
Відтак, належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред'явлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами.
На підставі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Аналогічне положення закону передбачено і ст. 383 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири, які визначені ст.ст. 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише на підставах, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, а саме в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком.
Щодо позовних вимог про зняття відповідача з реєстрації в цьому будинку, суд вважає їх передчасними, так як при наявності рішення суду про визнання ОСОБА_8 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у позивача є усі підстави для зняття його з реєстрації у Камянсько-Дніпровському РС УДМС України в Запорізькій області.
На підставі ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", керуючись ст.ст. 10, 11, 169, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,
За змістом вимог ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
На підставі ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. З, 10, 57, 58, 60, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа без самостійних вимог: Кам?янсько-Дніпровський районний сектор Управління державної міграційної служби Укриїни про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок того, що тривалий час була відсутньою та зняття з реєстрації задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, таким що втратив право користування житловим будинком № 53 по вул. Козацька в Нововодяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Васильченко