У х в а л а

Іменем України

"25" жовтня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулась позивач ОСОБА_1 з позовом, в якому просить суд надати позивачу дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон України без дозволу (згоди) батька дитини - ОСОБА_2, з 20.10.2016 р. до ІНФОРМАЦІЯ_1 (16-річного віку дитини) та дозволити позивачу або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2, оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої ОСОБА_3 за межі України ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення нею шістнадцятирічного віку, з 20.10.2016 р. до ІНФОРМАЦІЯ_1

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог пунктів ч. 2 та ч.4 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити серед іншого: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

В роз'ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів.

Як убачається із змісту позовної заяви, предметом спору є надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу відповідача до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку та надання дозволу на виготовлення проїзного документу дитини без згоди та супроводу відповідача за межі України - ближнього та дальнього зарубіжжя.

Таким чином, позовні вимоги не конкретизовані - предмет спору носить загальний характер, не містить чіткого визначення держави, до якої позивач просить дозволити виїзд неповнолітньої, з якою метою - для сприяння її загальному розвитку чи для лікування, не обґрунтований значний проміжок часу (з 20.10.2016 р. до ІНФОРМАЦІЯ_1), на який позивач просить надати такий дозвіл, хто супроводжуватиме дитину за кордоном та має забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення дитини в Україну, що є порушенням діючого законодавства Україна, яке регулює спірні правовідносини, в тому числі є порушенням Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями.

Крім того, в позові не зазначено доказів на підтвердження того, що відповідач ухиляється від надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої доньки сторін. При цьому, в позовній заяві зазначено, що влітку 2016 року дитина відвідувала Республіку Болгарію та до позову долучена нотаріально посвідчена спільна заява сторін від 16.05.2016р. про надання ними згоди на тимчасовий виїзд доньки сторін до Республіки Болгарія.

Крім тог, позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, оскільки до позовної заяви долучено копію квитанції, що не є належним підтвердженням сплати судового збору за подання позовної заяви.

У відповідності до статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, заявнику необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви надати в письмовому вигляді позовну заяву із зазначенням обґрунтування порушення прав неповнолітньої ОСОБА_3 відповідачем з посиланням на докази, та чітким визначенням позовних вимог (з посиланням на докази), у спосіб, що забезпечить захист прав дитини, а також долучити оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору, в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» - в сумі 1102,40грн., тобто за двома самостійними вимогами немайнового характеру.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - залишити без руху та запропонувати позивачу в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: