Справа № 307/2191/16-ц
Провадження № 2/307/1266/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Сабадош В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про зобовязання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про зобовязання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В позовній заяві зазначив, що рішенням Тячівського районного суду від 11 листопада 2015 року із нього стягнуто на користь ПАТ «Закарпаттяобленерго» 12917,97 гривень шкоди та судовий збір в розмірі 243,60 гривень. 15 червня 2015 року постановою старшого державного виконавця Мурга В.І. було відкрито виконавче провадження і на даний час на виконання зазначеного рішення суду із нього стягується сума нібито заподіяної шкоди, не зважаючи на те, що справа є в провадженні касаційних судів. Однак, всупереч законодавства, будинок в с. Вільхівці-Лази, вул. Шевченка, 96, в якому він проживає з донькою і шестирічним внуком, який є інвалідом, без будь-якого попередження 6 квітня 2016 року було відключено електроенергію. Тобто, ПАТ «Закарпаттяобленерго» порушило п.27 ПКЕЕН, припинивши постачання електроенергії до його будинку. Своїми діями відповідач спричинив тяжкі наслідки. В їхніх морозильних камерах та холодильниках знаходились продукти харчування, що призвело до непридатності їх споживання на загальну суму 28000 гривень. Діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 25000 гривень. Відповідач, який використовує своє монопольне становище, грубо порушив його права, завдавши йому матеріальну та моральну шкоду.

Просить суд зобовязати ПАТ «Закарпаттяобленерго» відновити постачання електроенергії, а всі розбіжності вирішувати шляхом переговорів, договором а при неможливості судом, зобовязати ПАТ «Закарпаттяобленерго» відшкодувати йому заподіяні матеріальні збитки в розмірі 28000 гривень та 25000 гривень моральної шкоди.

Представник відповідача ПАТ «Закарпаттяобленерго» ОСОБА_3 надіслала до суду письмові заперечення в яких зазначила, що 16 грудня 2014 року в житловому будинку позивача було виявлено порушення норм Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення від 26.07.1997 року за №1357 із наступними змінами та доповненнями, у звязку з чим складено акт №110589. 11 листопада 2015 року Тячівським районним судом по цивільній справі №307/1365/15-ц було ухвалено рішення за яким з позивача стягнуто 12917,97 гривень по даному акту та судові витрати у розмірі 243,60 гривень. 5 квітня 2016 року ухвалою апеляційного суду Закарпатської області за розглядом апеляційної скарги позивача дане рішення Тячівського районного суду від 11 листопада 2015 року залишено без змін. 19 травня 2016 року згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у відкритті касаційної скарги позивача було відмовлено. Окрім цього, правовідносини, які є предметом спору даної справи, чітко регулюються нормами ПКЕЕН. У разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника. Відтак, дані нормативно-правові вимоги не передбачають обовязку енергопостачальника щодо необхідності повідомлення споживача електричної енергії відносно припинення електропостачання після рішення суду, яке вступило в законну силу. Оскільки, за відключення від електропостачання в даному спірному випадку відшкодування споживачу моральної шкоди не передбачає жодна з норм чинного в Україні законодавства, то підстави для задоволення позову і цій часині позову відсутні. Нормативні акти, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають відшкодування моральної шкоди споживачеві у разі припинення постачання електричної енергії та у разі неправомірних дій енергопостачальника. Окрім того, додатково, на безпідставність позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди вказує і те, що з вищенаведених фактів вбачається відсутність порушення відповідачем прав позивача, наявність такої шкоди, причинного звязку між шкодою і діяннями відповідача, вини відповідача, факту припинення електропостачання позивачеві, підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, порушень закону. Як вбачається з таблиці розрахунку матеріальної шкоди, складеної у звязку з відключенням електричного струму та позовної заяви, у позивача в морозильних камерах та холодильниках знаходилось 423 кг продуктів, 40 курей, 7 пачок дитячого харчування. Разом з тим позивач до позовної заяви надає акт обстеження умов проживання ОСОБА_1, підписаний старостою ОСОБА_4 сільської ради ОСОБА_5 та сільським депутатом ОСОБА_6, який повністю суперечить його твердженням, зазначеним в таблиці-розрахунку та позовній заяві. Так, з даного акту обстеження вбачається, що у ОСОБА_1 не працює холодильник та морозильна камера тобто мова йде про один холодильник та одну морозильну камеру, у звязку з чим зіпсовано продукти харчування та нанесено матеріальні збитки на суму понад 2800 гривень, а не 280000 гривень, які просить стягнути з товариства позивач. Окрім цього, як зрозуміло з акту обстеження, він складений зі слів ОСОБА_1, а не проведеного старостою та депутатом сільської ради обстеження. Представник зазначила, що зазначений акт представниками сільської ради складено з порушенням норм ПКЕЕН, адже п.49 ПКЕЕН передбачено, що у разі порушення енергопостачальником умов договору споживач викликає представника енергопостачальника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються терміни, види, відхилення показників з надання послуг. Акт-претензія складається споживачем та представником енергопостачальника і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника енергопостачальника протягом 3 днів з дня звернення у містах або 7 днів у сільській місцевості споживач має право скласти акт-претензію у довільній формі. У разі відмови представника енергопостачальника від підписання акта, акт вважається дійсним, якщо його підписали не менше ніж три споживачі або споживач і виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування. З п.51 ПКЕЕН вбачається, що акт-претензія споживача подається енергопостачальнику, який у десятиденний термін усуває недоліки або надає споживачеві обґрунтовану відмову щодо задоволення його претензій. У разі відмови енергопостачальника провести необхідні заміри параметрів якості електричної енергії споживач має право сам організувати проведення таких замірів. Проводити заміри параметрів якості електричної енергії може організація, яка має відповідні повноваження або дозволи. У цьому випадку енергопостачальник повинен відшкодувати витрати споживача. З наведеного вбачається, що в порушення вищенаведених норм ПКЕЕН та ЦПК України позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт порушення відповідачем умов договору про користування електричною енергією в частині припинення електропостачання, факт звернення позивача до енергопостачальника для складання та підписання акту претензії, факт неприбуття представника енергопостачальника для складання та підписання акту претензії, факт відмови представника енергопостачальника від складання та підписання акту претензії, факт подання акту претензії енергопостачальнику, факт проведення замірів параметрів якості електроенергії організацією, яка має відповідні повноваження або дозволи. Просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві та просить його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на викладені в письмових запереченнях обставини та просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторін та дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно акту про порушення від 16 грудня 2014 року за №110589 в будинку позивача ОСОБА_1, який проживає за адресою в ІНФОРМАЦІЯ_1, було виявлено порушення, а саме - відєднання напругового кола лічильника по фазі «С» шляхом ізолювання перемички напругового кола лічильника прозорою ізолюючою рідиною (лаком). При включенні фазошукача на фазі «С» всі електроприлади працюють, диск лічильника не обертається. Замір навантаження 24,8 А, відклеєно пломбу енергозбуту на ВЗК.

Згідно розрахунку від 2 квітня 2015 року щодо визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушень ПКЕЕН, ОСОБА_1, у звязку з складанням акту про порушення від 16 грудня 2014 року за №110589, за період з 16 червня 2014 року по 16 грудня 2014 року донараховано до сплати 12917,97 гривень вартості не облікованої електричної енергії.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 5 квітня 2016 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Закрапаттяобленерго» 12917,97 гривень завданих збтків.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 5 квітня 2016 року рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2015 року залишено без змін.

Згідно письмового листа ПАТ «Закарпаттяобленерго» від 4 листопада 2016 року за №533-16/177 станом на 31.10.2016 року заборгованість ОСОБА_1, мешк. с.В.Лази, вул. Шевченка, 96, по акту про порушення ПКЕЕН №110589 від 16.12.2014 року становить 12518,37 гривень. Також заборгованість ОСОБА_1 становить 324,60 гривень судових витрат, з яких 243,60 гривень по цивільній праві №307/1365/15-ц та 81 гривень по цивільній справі №2-1866/10.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може також бути визнання правочину недійсним.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За положеннями статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтями 22, 711, 714, 1209, 1210 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року за №1357, і які не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобовязання з постачання електричної енергії.

Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно п.35 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року за №1357, енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження засобу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; неоплати за встановлення нового засобу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини побутового споживача.

Пунктом 36 Правил передбачено, що відновлення постачання електричної енергії побутовому споживачу здійснюється протягом трьох робочих днів у містах та п'яти робочих днів у сільській місцевості після оплати витрат на повторне підключення, усунення виявлених порушень та/або відшкодування збитків, завданих електропостачальнику (електророзподільному підприємству), крім випадку, коли електроустановку побутового споживача відключено у зв'язку з наявністю заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію.

Відповідно до пунктів 43, 44, 46 Правил енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором.

Відшкодування шкоди завданої споживачам передбачено статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до положень якої споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачем ПАТ «Закарпаттяобленерго» внаслідок порушення ПКЕЕН позивачу ОСОБА_1 було донараховано до сплати 12917,97 гривень вартості не облікованої електричної енергії і станом на 31 жовтня 2016 року дана заборгованість позивачем повністю не відшкодована.

Згідно до ст.60 цього ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

А згідно до ст. ст. 58, 59 цього Кодексу докази повинні бути належними і допустимими. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи позивача з посиланням як на доказ акт обстеження від 11 квітня 2016 року та складений позивачем розрахунок заподіяної матеріальної шкоди, що діями відповідача ПАТ «Закарпаттяобленерго» його будинок було безпідставно відключено від постачання електричною енергією, суд вважає безпідставними, оскільки відповідач в даному випадку діяв у відповідності з п.35 Правил користування електричною енергією для населення.

Інших належних і допустимих доказів сторонами не наведено.

Враховуючи наведене, та те, що позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не довів порушення свого права внаслідок дій відповідача щодо відключення його будинку від електропостачання, відносини з приводу постачання йому електричної енергії регулюються статтями 22, 711, 714 1209, 1210 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року за №1357, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про зобовязання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, пунктами 35, 43, 44, 46 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року за №1357, ст.ст. 22, 611. 711, 714, 1209, 1210 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про зобовязання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.І.Бобрушко