РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

з секретарем Корнійчук В.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність ПАТ «Дельта Банк»,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6 (надалі - відповідачі) в якому просить в рахунок погашення заборгованості в сумі 752058,49 грн. з яких: тіло кредиту 641629,07 грн., відсотки в розмірі 110429,42 грн. за кредитним договором №1701/0508/88-059 від 16 травня 2008 року, звернути стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору №1701/0508/88-059-Z-1 належний ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6, а саме: трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м, предмет іпотеки належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності (по 1/4 частці кожному) на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 19 жовтня 2007 року виданого Виконавчим комітетом Рівненської міської Ради згідно з наказом №489 від 19 жовтня 2007 року та зареєстрований в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно 22 жовтня 2007 року, реєстраційний номер 20721562, та визнати за позивачем право власності на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м.

Позовну заяву мотивує тим, що 05 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №1701/0508/88-059 разом із додатковими договорами до нього, укладеними в подальшому. Згідно з умовами кредитного договору, банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 47000,00 доларів США з розрахунку 11,9 % річних, в подальшому було внесено зміни та встановлено відсоткову ставку залежно від періоду користування кредитними коштами, згідно останніх змін у період з 10 серпня 2011 року по 15 травня 2018 року 14,4 % річних на строк по 15 травня 2018 року. В частині надання кредитних коштів, ПАТ «Сведбанк» свої зобовязання виконало в повному обсязі.

З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором 16 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачами було укладено іпотечний договір №1701/0508/88-059-Z-1, за яким останні передали в іпотеку належне їм на праві власності майно: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного і реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами, таким чином АТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора та відповідно до всіх процесуальних прав та обовязків нового кредитора. ПАТ «Сведбанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №1701/0508/88-059, публічному акціонерному товариству «Дельта Банк».

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань, згідно умов договору. Однак зобовязання не виконані, у звязку з чим, станом на 28 липня 2015 року за відповідачем ОСОБА_3 наявна заборгованість у сумі: 752058,49 грн., яка складається з: тіло кредиту в розмірі 641629,07 грн.; відсотки в розмірі 110429,42 грн. А тому наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття у власність банку.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві та просила його задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не визнав, оскільки у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки можливі лише два способи реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. Звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього в судовому порядку законодавством не передбачено. Згода відповідачів на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань відсутня. Окрім того, спірна квартира відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнута (відчужена без згоди власника).

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про час, дату і місце проведення судових засідань. 12 жовтня 2016 року подали до суду заяви, в яких просять справу розглядати за їх відсутності, позов не визнають, просять відмовити у його задоволенні, та повідомляють суд, що не згідні ні в судовий, ні в позасудовий спосіб на звернення стягнення на предмет іпотеки, який є предметом спору у цій справі, оскільки правові підстави для цього відсутні.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

16 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого стало Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі ? ПАТ «Сведбанк»), і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 1701/0508/88-059, за яким позичальник отримала в банку кредит у розмірі 47 000 доларів США під 11,9 % річних терміном до 15 травня 2018 року. В подальшому сторонами цей договір було частково змінено, зокрема, річна відсоткова ставка була збільшена до 14,4 % (т.1 а.с.4?10,13).

16 травня 2008 року для забезпечення виконання зобов'язань за укладеним кредитним договором банк і ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6 уклали іпотечний договір № 1701/0508/88-059-Z-1 (далі іпотечний договір), відповідно до якого іпотекодавці передали в іпотеку банку належну їм на праві спільної часткової власності (по 1/4 частки кожному) трикімнатну квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 66,4 кв. м, житловою площею 39,4 кв. м (т.1 а.с.11?12).

25 травня 2012 року ПАТ «Сведбанк» і ПАТ «Дельта Банк» уклали між собою договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Сведбанк» передало (відступило) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема за кредитним та іпотечним договорами № 1701/0508/88-059 та № 1701/0508/88-059-Z-1 від 16 травня 2008 року, що були укладені між ВАТ «Сведбанк» і відповідачами (т.1 а.с.29?31,128?129).

Станом на 28 липня 2015 року ОСОБА_3 допущено кредитну заборгованість за кредитним договором № 1701/0508/88-059 від 16 травня 2008 року у сумі 34 087, 98 доларів США, що за курсом НБУ склало 752 058 грн. 49 коп., з яких: 29 082, 63 доларів США або 641 629 грн. 07 коп. ? заборгованість за тілом кредиту та 5 005, 35 доларів США або 110 429 грн. 42 коп. ? заборгованість за відсотками (т.1 а.с.14).

Зі звіту про оцінку предмета іпотеки від 20 вересня 2016 року, наданого суду позивачем, вбачається, що ринкова вартість іпотечної квартири відповідачів становить 839 628 грн. без ПДВ.

Відповідно до п.10.3. іпотечного договору іпотекодержатель має право: у разі невиконання іпотекодавцем-1 умов основного зобовязання та/або іпотекодавцем умов цього договору звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги у повному обсязі, включаючи суму кредиту та будь-яке збільшення цієї суми відповідно до умов основного зобовязання, проценти за користування кредитом, пеню та інші платежі і санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобовязання, а також всі витрати, повязані із зверненням стягнення на предмет іпотеки, в тому числі з вчиненням виконавчого напису, його реалізацією та вартість послуг незалежного експерта субєкта оціночної діяльності.

Відповідно до п.10.4. іпотечного договору іпотекодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п.11 іпотечного договору іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо на день, визначений основним зобовязанням, іпотекодавець-1 не поверне іпотекодержателю суму кредиту та/або проценти за користування кредитом та/або пеню або іншу заборгованість та/або платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобовязання, а також в інших випадках, передбачених основним зобовязанням та цим договором, в тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобовязання (як основного боргу так і процентів за ним).

При настанні забезпечених у абзаці першому цього пункту договору випадків іпотекодержатель надсилає іпотекодавцеві-1 та іпотекодавцям письмову вимогу про усунення порушення основного зобовязання та/або зобовязань, передбачених цим договором, у не менш ніж тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодаржателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.12.3.1. іпотечного договору задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п.12.3. договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому, вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за ціною, що буде визначена на підставі висновку незалежного експерта-субєкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом субєкта оціночної діяльності

Сторони, з розумінням змісту статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту п.12.3. цього договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавців, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцями в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав основне зобовязання.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України від 30 березня 2016 року у справі за № 6-1851цс15, частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку".

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

При вирішенні даної категорії справ судам слід встановити наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя.

Матеріали справи не містять згоди іпотекодавців на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, що передбачено умовами договору іпотеки як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя. Окрім того, в матеріалах справи наявні заяви відповідачів про те, що вони не згідні ні в судовий, ні в позасудовий спосіб на звернення стягнення на предмет іпотеки, який є предметом спору у цій справі.

Враховуючи те, що сторони визначили позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності іпотекодержателем, Законом не передбачено визнання за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду, з урахуванням правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-1851цс15, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 196, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність ПАТ «Дельта Банк»- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 24 листопада 2016 року.

Суддя О.О. Першко