Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року місто Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

при секретарі Гоц Г.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейфель» до ОСОБА_3 про розірвання договору,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.08.2008 між ТОВ «Ейфєль» в особі директора ОСОБА_4, Громадянином ОСОБА_5 Азербайджан ОСОБА_6 Ага огли, Громадянином ОСОБА_5 Азербайджан ОСОБА_7 укладено договір про спільну діяльність без створення юридичної особи. 28.01.2010 року між ТОВ «Ейфєль», Громадянином ОСОБА_5 Азербайджан ОСОБА_8 Ага огли, Громадянином ОСОБА_5 Азербайджан ОСОБА_7, громадянином ОСОБА_5 Азербайджан ОСОБА_9 від імені якого на підставі довіреності серія ВМА №080687 діяла ОСОБА_10 було укладено додаткову угоду до Договору про спільну діяльність без створення юридичної особи від 12.08.2008. Відповідно до п.1 Додаткової угоди Сторона-2 та Сторона -3 даним підтверджують, що відступають (переводять) всі права та обовязки за Договором про спільну діяльність без створення юридичної особи від 12.08.2008 на користь ОСОБА_9. Внаслідок укладенням вказаної вище додаткової угоди до договору про спільну діяльність, відбулась заміна боржника в зобовязанні (договорі про спільну діяльність) щодо сплати передбаченого п.4 Договору про спільну діяльність грошового вкладу у розмірі 2 000 000 доларів США. На даний час зобовязання ОСОБА_9 не виконані, що є порушенням договірних зобовязань, завдало суттєвих збитків ТОВ «Ейфєль», оскільки останнє не отримало того на що розраховувало під час укладення Договору, призвело до неможливості здійснення будівництва та досягненню мети спільної діяльності. У звязку з чим позивач звернувся з вказаним позовом та просить розірвати договір.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили позов задовольнити з підстав в ньому викладених.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував оскільки вважає, що обовязки які не були виконані до укладення додаткової вимоги не можуть бути покладені на відповідача та просив розглянути справи без його участі.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги, такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що 12.08.2008 між ТОВ «Ейфєль» в особі директора ОСОБА_4, Громадянином ОСОБА_5 Азербайджан ОСОБА_6 Ага огли, Громадянином ОСОБА_5 Азербайджан ОСОБА_7 укладено договір про спільну діяльність без створення юридичної особи (а.с. 7-11).

28.01.2010 року між ТОВ «Ейфєль», Громадянином ОСОБА_5 Азербайджан ОСОБА_8 Ага огли, Громадянином ОСОБА_5 Азербайджан ОСОБА_7, громадянином ОСОБА_5 Азербайджан ОСОБА_9 від імені якого на підставі довіреності серія ВМА №080687 діяла ОСОБА_10 було укладено додаткову угоду до Договору про спільну діяльність без створення юридичної особи від 12.08.2008 (а.с. 12-16)

Відповідно до п.1 Додаткової угоди Сторона-2 та Сторона -3 даним підтверджують, що відступають всі права та обовязки за Договором про спільну діяльність без створення юридичної особи від 12.08.2008 на користь ОСОБА_9. Внаслідок укладенням вказаної вище додаткової угоди до договору про спільну діяльність, відбулась заміна боржника в зобовязанні (договорі про спільну діяльність) щодо сплати передбаченого п.4 Договору про спільну діяльність грошового вкладу у розмірі 2 000 000 доларів США.

Листом від 25.04.2013 ТОВ «Ейфєль» звернулося до ОСОБА_9 згідно якого ОСОБА_9, як учасник Договору про спільну діяльність від 12.08.2008 (змінений додатковою угодою від 28.01.2010), з вимогою виконати п.4.1, п.4.2 договору про спільну діяльність та сплатити грошовий внесок у розмірі 400 000 доларів США та 600 000 доларів США (а.с. 23).

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно із ст.611 ЦК України У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Разом із тим, відповідно до ч.11 п.11.8 додаткової угоди к договору про сумісну діяльність без утворення юридичної особи (а.с. 12-16) визначено, що договір припиняється в порядку та на умовах, які визначені ст. 1141 ЦК України.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінюючі усі докази, які були досліджені судом у ході розгляду даної цивільної справи у їх сукупності, та враховуючи, що у судовому засіданні суд не знайшов підстав для розірвання договору про спільну діяльність зі змінами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача по даній справі не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки договором не передбачено розірвання з підстав на які посилається позивач.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з відповідача понесені ним судові витрати у розмірі 3654 гривні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 212-215ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейфель» до ОСОБА_3 про розірвання договору відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя В.В. Батманова