Провадження №2-о/761/42/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 06.12.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спільно вирішили припинити шлюб оскільки сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться, проживають окремо.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, наполягає на розірванні шлюбу.

Заявниця ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала, наполягає на розірванні шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - «ОСОБА_1».

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Іванківського районного управління юстиції Київської області 06 грудня 2003 року, актовий запис № 116 (а.с. 3).

Від даного шлюбу заявники мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5).

Заявниками спільно визначено місце проживання дитини з батьком та участь матері у матеріальному забезпеченні та вихованні дитини, про що ними укладено нотаріально посвідчений договір (а.с. 4).

Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, з травня місяця 2015 року сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків,наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між заявниками необхідно припинити шляхом його розірвання.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Заявниця просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Керуючись ст.ст.213, 215, 234 ЦПК України, ст. 109 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований відділі реєстрації актів громадянського стану Іванківського районного управління юстиції Київської області 06 грудня 2003 року, актовий запис № 116 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище - «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: