У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Айна Гассе» до ОСОБА_6 про стягнення безпідставно отриманих коштів, за касаційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Айна Гассе» - Виндюка ІгоряГригоровича - на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Айна Гассе» (далі - ТОВ «Айна Гассе») звернулося до суду з позовом доОСОБА_6 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

На обґрунтування вимог підприємство посилалося на те, що 18 липня 2013 року ТОВ «Айна Гассе» здійснено помилкове перерахування коштів у розмірі 1 061 999 грн 15 коп. на банківські реквізити ОСОБА_6 згідно із платіжним дорученням від 18 липня 2013 року № 2, з відміткою про призначення платежу - про надання поворотної фінансової допомоги від 16 липня 2013 року за № 13-11/АГ-Ю. Оскільки ТОВ «Айна Гассе» не укладало з ОСОБА_6 договору про надання поворотної фінансової допомоги від 16 липня 2013 року № 13-11/АГ-Ю, тому кошти у розмірі 1 061 999 грн 15 коп. є такими, що безпідставно отримані нею. Для повернення вказаних грошових коштів на адресу ОСОБА_6 17 вересня 2014 року направлено вимогу про повернення безпідставно отриманих коштів, однак така вимога була залишена без задоволення.

Враховуючи викладене, позивач ТОВ «Айна Гассе» просило стягнути з ОСОБА_6 безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 1 061 999 грн 15 коп., а також понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 654 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ТОВ «Айна Гассе» відмовлено.

У касаційній скарзі представник ТОВ «Айна Гассе» - Виндюк І.Г. - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій із ухваленням нового рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 18 липня 2013 року згідно із платіжним дорученням № 2 ТОВ «Айна Гассе» перераховано ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 1 061 999 грн 15 коп. У платіжному дорученні вказано призначення платежу: згідно з договором про надання поворотної фінансової допомоги від 16 липня 2013 року № 13-11/АГ-Ю без ПДВ.

Позивач ТОВ «Айна Гассе» вказувало, що грошові кошти у розмірі 1 061 999 грн 15 коп. були перераховані ОСОБА_6 помилково.

Згідно із наказом ТОВ «Айна Гассе» від 25 квітня 2014 року № 5АГк-з ОСОБА_6, комерційного директора, 25 квітня 2014 року звільнено за прогул без поважних причин відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України з виплатою остаточного розрахунку та виплатою за невикористані дні щорічної основної відпустки.

Згідно із вимогою на адресу ОСОБА_6 від 26 листопада 2013 року № 003 позивач ТОВ «Айна Гассе» у листі підтвердив, що такий договір укладався, вказуючи на те, що 16 липня 2013 року було укладено договір надання поворотної фінансової допомоги № 13-11/АГ-Ю між ТОВ «Айна Гассе» і ОСОБА_6 У вказаному листі позивач зазначав, що згідно із п. 2.1 договору розмір фінансової допомоги складає 3 000 000 грн, і враховуючи вказаний пункт договору, ОСОБА_6 було перераховано кошти: платіжними дорученнями від 18 липня 2013 року № 2 на суму 1 061 999 грн 15 коп., від 01 серпня 2013 року № 21 на суму 82 361 грн., від 02 серпня 2013 року № 24 на суму 159 315 грн, від 06 вересня 2013 року № 7 на суму 462 480 грн 89 коп., від 06 вересня 2013 року № 8 на суму 364 грн 08 коп., від 10 вересня 2013 року № 9 на суму 501 000 грн, від 08 жовтня 2013 року № 37 на суму 500 000 грн, від 24 жовтня 2013 року № 47 на 500 000 грн. У вказаному листі позивач зазначав, що загалом за договором ОСОБА_6 перераховано поворотну фінансову допомогу у розмірі 3 267 520 грн 12 коп.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2015 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_6 і зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») надати суду інформацію чи надходили грошові кошти на рахунок № 1115, що належить ОСОБА_6, який знаходиться в ПАТ «ПУМБ» від платника ТОВ «Айна Гассе» () п/р 260082044 в ПАТ «ПУМБ» МФО 334851 з призначенням платежу: згідно договору про надання поворотної фінансової допомоги від 16 липня 2013 року № 13-11-/АГ-Ю, на підставі платіжних доручень: від 18 липня 2013 року № 2 на суму 1 061 999 грн 15 коп., від 01 серпня 2013 року № 21 на суму 82 361 грн, від 02 серпня 2013 року № 24 на суму 159 315 грн, від 06 вересня 2013 року № 7 на суму 462 480 грн 89 коп., від 06 вересня 2013 року № 8 на суму 364 грн 08 коп., від 10 вересня 2013 року № 9 на суму 501 000 грн, від 08 жовтня 2013 року № 37 на суму 500 000 грн, від 24 жовтня 2013 року № 47 на суму 500 000 грн.

09 червня 2015 року за № 19.1./382 та 18 червня 2015 року за № 19.1./410 ПАТ «ПУМБ» у наданих суду відповідях на ухвалу суду від 03 червня 2015 року повідомило, що усі грошові кошти за вказаними платіжними дорученнями були зараховані на рахунок ОСОБА_6

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач не надав безспірних доказів, що договір надання поворотної фінансової допомоги № 13-11/АГ-Ю від 16 липня 2013 року не укладався та вважав, що позивач перерахував вказані кошти відповідачу добровільно, саме в рахунок договору про надання поворотної фінансової допомоги; доказів, що така виплата коштів була наслідком рахункової помилки з боку ТОВ «Айна Гассе» позивачем не представлено, як і не надано доказів, що виплата вказаних грошових коштів відбулася у зв'язку з недобросовісністю відповідача ОСОБА_6 і, керуючись ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, дійшов висновку про те, що підстави для задоволення позову про стягнення грошових коштів, як помилково перерахованих, відсутні.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Як визначено у ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Аналіз змісту ст. ст. 1212, 1213 ЦК України вказує, що положення цих статей не можуть застосовуватися до правовідносин, які врегульовуються договором.

Суди попередніх інстанцій у справі, яка переглядається, дійшли правильного висновку, що договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ст. ст. 1212, 1213 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторонам зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, за відсутності у матеріалах справи укладеного між сторонами договору надання поворотної фінансової допомоги від 16 липня 2013 року № 13-11/АГ-Ю, суди попередніх інстанцій дійшли суперечливого висновку про наявність між сторонами договірних правовідносин, посилаючись лише на платіжні доручення з призначенням платежу: «згідно з договором», вимогу ТОВ «Айна Гассе» на адресу ОСОБА_6 від 26 листопада 2013 року № 003 та відповідь ПАТ «ПУМБ» від 09 червня 2015 року № 19.1./382 та від 18 червня 2015 року № 19.1./410 ПАТ «ПУМБ».

Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Покладаючи в основу свого рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення грошових коштів, як помилково перерахованих, висновок про те, що між сторонами існують договірні правовідносини та вважаючи, що у такому випадку перераховані кошти не підлягають поверненню відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, суди на порушення положень ст. ст. 3, 10, 11 ЦПК України не врахували, що відмова у стягненні безпідставно отриманих грошових коштів у зв'язку з наявністю договірних правовідносин між сторонами, виключає можливість відмови у задоволенні позову на підставі ч. 1 ст. 1215 ЦК України, оскільки за своє правовою природою вказані підстави позову є самостійними, тобто взаємовиключними.

З огляду на допущені судами порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин справи, ухвалені судами судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Айна Гассе» - Виндюка Ігоря Григоровича - задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова