ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3864/2012
Провадження № 2/636/36/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
в складі:головуючого - судді Гуменного З.І.,
за участю секретаря судового засідання Караулової О.М., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа: Чугуївська міська рада Харківської області, про виділення частки житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про виділ частки житлового будинку з сумісного майна та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог залучає до участі у справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і зазначає, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу 25.12.2008р., належить ? частина житлового будинку № 173-а, по вул. Радянській, с. Тернова, Чугуївського р-ну, Харківської обл. Інша ? частина цього будинку належить ОСОБА_4 Домовленостей про добровільний розділ домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою між ними не досягнуто, і тому просить провести розподіл житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до першого варіанту запропонованого у висновку експертизи № 4592/7996/7997 від 09.09.2013р.

У судовому засіданні позивач та її представник за довіреністю ОСОБА_1 уточнений позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, пояснивши, що розділ будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою було проведено експертом, відповідно до довідки КП «Чугуївське МБТІ» від 27.06.2012р., тому просять провести розподіл житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до першого варіанту запропонованого у висновку експертизи № 4592/7996/7997 від 09.09.2013р.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник за довіреністю ОСОБА_7 у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про дату розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, письмові заперечення з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник за довіреністю ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували та підтримали надані письмові заперечення, в яких зазначено, що позовна заява є неприпустимою та необґрунтованою, оскільки позивач просить провести розділ житлового будинку між власниками відповідно до висновків експертизи № 4592/7996/7997 від 09.09.2013р., але дана експертиза була проведена по іншій справі, де позивачем була ОСОБА_3, а відповідачем ОСОБА_4, тобто позивач приховала від суду та експерта факт того, що власниками будинку окрім них є ще ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Вони вважають, що у задоволені позову необхідно відмовити, оскільки позивач з власної ініціативи відмовилась від оплати вартості експертизи, чим унеможливила встановлення обєктивних обставин по справі.

Третя особа представник Чугуївської міської ради у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить реєстр відправки курєрської кореспонденції від 09.02.2016р.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд, тобто вільно обирає спосіб захисту порушених прав і охоронюваних законом інтересів.

У судовому засіданні встановлено, що власниками будинку № 173-А, по вул. Радянській, с. Тернова, Чугуївського ро-ну, Харківської обл. є:

- ОСОБА_3, якій належить 1/3 частина будинку на підставі договору дарування від 25.12.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 4397;

- ОСОБА_4, якій належить 1/2 частина будинку на підставі договору дарування від 01.06.2009р., посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 1291;

- ОСОБА_6, якому належить 1/12 частина будинку, на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської обл. від 07.05.2010р. по справі № 2-22/10;

- ОСОБА_8, якій належить 1/12 частина будинку, на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської обл. від 07.05.2010р. по справі № 2-22/10;

що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35275904 від 23.08.2012р. та Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, і не заперечується сторонами (т. 2 а.с. 11, 152-155).

Спірний житловий будинок, який належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності, розташований на земельній ділянці площею 1212 кв.м., яка виділена на підставі рішення Введенської селищної ради Чугуївського району.

Статтею 41 Конституції України та ч. 1 ст. 21 ЦК України визначено, що право власності є непорушним правом особи.

Стаття 317 ЦК України розкриває зміст права власності: власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Однак, при здійсненні свого права власності, власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства (ч. 2 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до положень ч. ч. 1 - 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, але за умови технічної можливості такого виділу.

Судом, відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, сторонам роз'яснювалося, що спір виник з приводу виділу частки в натурі з майна, що є у спільній частковій власності, і вирішення справи про поділ будинку в натурі неможливо без проведення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки для цього необхідні спеціальні знання у галузі науки і техніки.

Сторонам надавалася можливість (оголошувалася перерва у судовому засіданні) для підготовки клопотання про призначення експертизи, але клопотання про призначення експертизи заявила позивач, в якому просила провести розділ будинку між всіма співвласниками, однак у клопотанні зазначила, що їй ОСОБА_3 необхідно виділити ? частину будинку та земельної ділянки (т. 2 а.с. 100-102). Хоча позивачу достовірно відомо про наявність ще двох співвласників будинку ОСОБА_8, правонаступником якої є ОСОБА_5, та ОСОБА_6, яких вона в уточненій позовній заяві залучила до участі у справі, оскільки право власності за ними визнано рішенням Чугуївського міського суду від 07.05.2010р. по справі № 2-22/10 за позовом ОСОБА_8 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним, визнання частини домоволодіння спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору дарування недійсним та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом (т. 2 а.с. 7-9). Цим рішенням суду визнано недійсним договір дарування ? частини будинку, укладений між ОСОБА_12 та позивачем ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу 25.12.2008р. та зареєстрований в реєстрі за № 4397, в частині дарування 1/6 частини цього будинку, і скасовано реєстрацію ? частини будинку за ОСОБА_3, зазначивши, що їй належить право власності на 1/3 частину вказаного будинку. ОСОБА_3 була присутня у судовому засіданні і проти позову заперечувала. Дане рішення зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.08.2012р., що підтверджуються відміткою на рішенні суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 15.04.2015р., за клопотанням позивача ОСОБА_3, з метою реального розподілу житлового будинку та визначення порядку користування земельної ділянки, було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Харківської науково дослідному інституту судових експертиз, в якій поставлені питання щодо виділення окремої частки кожній стороні відповідно частки права власності кожного (т. 2 а.с. 108 ,109).

12.05.2015р. судовим експертом Харківського НДІСЕ направлено клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, призначено дату обстеження і позивачеві ОСОБА_3 направлено рахунок для оплати призначеної експертизи, однак ОСОБА_3 рахунок для проведення експертизи не оплатила, а тому 23.10.2015р. надійшло повідомлення експерта про неможливість надання висновку, експертиза не була проведена та справа повернута до суду (т. 2 а.с. 117, 118, 168, 169, 172, 174, 175).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 відмовилася провести оплату експертизи та пояснила, що в неї відсутні кошти на проведення повторної експертизи, оскільки експертиза була проведена раніше, і вона згодна на перший варіант розділу будинку та земельної ділянки, і вважає, що всі витрати по реальному розподілу житлового будинку повинні нести відповідачі.

Судом був досліджений висновок судової будівельно-технічної експертизи № 4592/7996/7997 від 06.09.2013р., на який посилається позивач і у позові, і у клопотанні про призначення експертизи (т. 1 а.с. 139-160). Згідно наданого висновку, з технічної точки зору розподіл спірного житлового будинку в натурі у відповідності з розміром частки кожного із співвласників можливий, однак експертом розроблено 2 варіанти розподілу будинку між двома власниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким виділено по ? частині кожній, тоді як право власності на 1/2 частину будинку за ОСОБА_3 в частині дарування 1/6 частини скасовано рішенням суду. Однак, дану експертизу суд не приймає як доказ, оскільки розподіл спірного житлового будинку та земельної ділянки проведений лише між двома власниками.

Таким чином, для проведення реального розподілу житлового будинку та визначення порядку користування земельної ділянки, з урахуванням часток у власності кожної із сторін, необхідний висновок експерта. Однак, позивач ОСОБА_3 не провела оплату експертизи, не надала додаткові матеріали і експертом не наданий висновок щодо варіантів розподілу вказаного майна, а суд позбавлений можливості самостійно провести такий розподіл, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа: Чугуївська міська рада Харківської області, про виділення частки житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя