Справа № 433/1635/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

23.11.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі: головуючого судді Крівоклякіної Н.В., за участю секретарів Рєзнікової Л.В., Соломіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне Акціонерне Товариство «Універсал Банк», від імені якого діє представник за довіреністю, предявило дійсний позов. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25.09.2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №CL125776 за умовами якого ПАТ «Універсал Банк» зобовязалось надати позичальнику кредит в сумі 17 000,00 грн строком користування до 15.09.2016 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 39,00%, а ОСОБА_1 зобовязалась погасити кредит, сплатити проценти за користування ним, відповідні комісії, неустойку та інші платежі на умовах та в порядку, визначених договором та додатками до нього. Позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, надавши відповідачу ОСОБА_1 кошти в сумі 17 000,00 грн, відповідач, в свою чергу, взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та сплаті процентів у строки, що передбачені кредитним договором, належним чином не виконала, у зв'язку із чим станом на 18.07.2016 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 33 984,49 грн, яка складається з: 11 643,09 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 1 336,78 грн - сума дострокового стягнення кредиту; 11 554,62 грн відсотки; 9 450,00 грн штраф. Виниклу заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, крім того просить покласти на неї судові витрати.

В судове засідання представник ПАТ «Універсал Банк» не зявився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі . Проти винесення по справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр», а також шляхом розміщення повідомлень на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області ( на 22.09.2016 р., на 29.09.2016 р., на 13.10.2016 р., на 04.11.2016 р., на 23.11.2016 р.). Причини неявки суду відповідач не повідомила. Заперечень на позов не надала.

Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено наступне.

25.09.2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №CL125776 з додатками до нього, за умовами якого кредитор зобовязався надати позичальнику ОСОБА_1 кредит в сумі 17 000,00 грн шляхом банківського переказу коштів на поточний рахунок позичальника, на задоволення особистих потреб зі строком користування до 05.12.2016 року, якщо не буде застосований інший скорочений строк/термін повернення суми кредиту, визначений умовами договору та/або графіком щомісячних платежів. За користування кредитом

встановлена процентна ставка у розмірі 39.0% річних. Погашення кредиту мало здійснюватись щомісячно, згідно Графіка погашення (а.с.6-8).

Позивач виконав свої зобовязання по кредитному договору перед відповідачем, передавши ОСОБА_1 17 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №1529518UAH000083/122032 від 25.09.2012 року та копією зави на видачу готівки від 25.09.2012 року №152В09 (а.с.12,13)

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 6.1. Додатку №1 до кредитного договору, позичальник зобовязалась сплачувати кредитору суму щомісячного платежу у розмірах, відповідно до графіку щомісячних платежів відповідно до Додатку №2 до кредитного договору.

Згідно розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_1 належно не виконувала свої зобов'язання за Кредитним договором № CL 125776, внаслідок чого станом на 18.07.2016 року заборгованість становить 33 984,49 грн та складається з: 11 643,09 грн прострочена заборгованість по кредиту; 1 336,78 грн сума дострокового стягнення кредиту; 11 554,62 грн відсотки; штраф - 9 450,00 грн (а.с.14-15).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 24 534,49 грн, в яку входить прострочена заборгованість за кредитом 11 643,09 грн, сума дострокового стягнення кредиту 1 336,78 грн та відсотки 11 554,62 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.

В частині стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 9 450,00 грн суд дійшов наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Отже, зобовязання за своїм значенням поділяються на: основні зобовязання які можуть існувати самостійно, та додаткові (акцесорні) зобовязання які забезпечують належне виконання основних зобовязань і виникають та існують виключно за умови існування основного зобовязання.

Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, основним зобовязанням позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафа, пені).

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів

України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористичная операція, в якому міститься місто Луганськ Луганської області.

Як вбачається зі справи, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована у м.Луганськ, а тому вона є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань.

Крім того, комерційним банкам Національним Банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 18.07.2016 року за кредитним договором №CL125776 від 25.09.2012 р., укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 вбачається, що позивачем нараховано відповідачу: штраф у сумі 9 450,00 грн. Зазначена сума штрафу була нарахована починаючи з періоду 15.06.2014-14.07.2014 р. (а.с.14-15).

За таких обставин суд вважає, що в частині стягнення штрафу в сумі 9 450,00 грн необхідно відмовити в його стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року, а сума штрафу була нарахована з 15.06.2014 року.

Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При подачі позову позивачем, відповідно до платіжного доручення №1780/18 від 03.08.2016 року, був сплачений судовий збір у сумі 1 378,00 грн та 210,00 грн за розміщення оголошення про виклик відповідача у газеті «Урядовий курєр» згідно платіжного доручення №1780/4 від 15.11.2016 року, що в загальній сумі становить 1588,00 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволені на 72,2% з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1146,53 грн (1588*72,2%=1146,53 грн).

На підставі викладеного, ст. 526, 610-612,625,628, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224 - 227 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (вул..Автозаводська, буд.54/19, м.Київ, 04114, п/р 3333 а ПАТ «Універсал Банк» у м.Києві, МФО 322001, ) заборгованість за кредитним договором №CL125776 від 25 вересня 2012 року у розмірі 24 534 (двадцять чотири тисячі пятсот тридцять чотири) гривні 49 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (вул..Автозаводська, буд.54/19, м.Київ, 04114, п/р 3333 а ПАТ «Універсал Банк» у м.Києві, МФО 322001, ) судові витрати в сумі 1146 (одна тисяча сто сорок шість) гривень 53 копійки.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в Апеляційному суді Луганської області через Троїцький районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна.

23.11.16

22.09.16