Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Шимківа С.С., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання Шептицька С.С.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ПАТ КБ "Приватбанк" поданої через свого представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поданої через свого представника ОСОБА_2 на ухвалу від 11.08.2014 року та рішення Рівненського міського суду від 28 липня 2016 року в справі за первісним позовом публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Приватбанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про визнання договору іпотеки недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області в даній справі від 24 вересня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки, задоволено повністю.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8 про визнання договору іпотеки недійсним відмовлено.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором №ROHPGA20410236 від 19 липня 2007 року в розмірі 100610, 42 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.08.2012 року складає 765609, 30 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 72,50 кв.м., житлова площа 35, кв.м. та земельну ділянку, які розташовані за адресою м. Рівне, вул. Мірющенка, 32, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», шляхом укладення від імені ОСОБА_6, ОСОБА_7 договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів не нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях

____________________________________________________________________________________________________________

Справа № 1715/18134/12 Головуючий в суді 1 інст. ОСОБА_11

Провадження № 22-Ц/787/1728/2016 р. Суддя-доповідач - ОСОБА_12

незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Виселено ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з житлового будинку, який розташований за адресою м. Рівне, вул. Мірющенка, 32 зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 3326 грн. 30 коп. по сплаті судового збору.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 6 листопада 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилено, а рішення Рівненського міського суду від 24 вересня 2013 року залишено без змін.

5 червня 2014 року представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_13 подав до Рівненського міського суду заяву про перегляд рішення суду від 24 вересня 2014 року за нововиявленими обставинами та просив скасувати його і в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки банку відмовити.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 серпня 2014 року заяву про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 вересня 2013 року у справі №1715/18134/12 задоволено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 вересня 2013 року скасовано і справу призначено до розгляду об 11 годині 27 серпня 2014 року.

Ухвалою Рівненського міського суду від 29 вересня 2014 року провадження в справі було зупинено до набрання законної сили рішенням в справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Приватбанк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг та про визнання кредитної угоди та додатку до неї від 19 липня 2007 року недійсним.

Ухвалою Рівненського міського суду від 13 червня 2016 року провадження в справі було відновлено.

Рішенням Рівненського міського суду від 28 липня 2016 року за результатами перегляду за нововиявленими обставинами в позові ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки та в зустрічному позові ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про визнання договору іпотеки недійсним було відмовлено.

У поданій на вказане рішення та ухвалу апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», яка подана через свого представника ОСОБА_4, покликається на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що посилання заявника на неможливість її належного повідомлення про час та місце судового розгляду справи по причині перебування за межами країни, порушення прав неповнолітнього та невідповідність кредитного договору законодавству не можуть вважатись нововиявленими обставинами.

Зазначає, що вказана заявником підстава для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, а саме: скасування судового рішення від 30 липня 2007 року не є підставою для перегляду рішення в звязку з нововиявленими обставинами, оскільки згідно п.9 Постанови пленуму №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити із преюдиційного звязку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

Оскільки законом повязується виникнення права власності з державною реєстрацією, скасування рішення без його реального виконання (внесення запису про припинення права власності) не тягне за собою жодних наслідків для вирішення справи в 2013 році, так як в цей момент іпотекодавці були власниками будинковолодіння згідно державного реєстру. Втратили право власності лише після укладення договору купівлі-продажу в порядку виконання банком рішення про звернення стягнення у травні 2014 року.

Звертає увагу на те, що наявність права власності в момент укладення договору іпотеки в силу приписів ст..203 ЦК України та ст.5 Закону України «Про іпотеку», виключає недійсність договору іпотеки.

Також зазначає, що за договором іпотеки ОСОБА_6, ОСОБА_7 крім будинковолодіння передали в іпотеку земельну ділянку, належну їм на праві власності, а згідно п.6 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» обєкти незавершеного будівництва, розташовані на переданій в іпотеку земельній ділянці, вважаються предметом іпотеки, незалежно від того, хто є власником обєкта незавершеного будівництва.

Звертає увагу на те, що вирішуючи питання про наявність нововиявленої обставини у скасуванні рішення Рівненського міського суду від 30.05.2007 року, суд не звернув увагу на те, що така обставина не має істотного значення для правильного вирішення справи, не існувала на час ухвалення судового рішення, преюдиційного звязку судових рішень не має, факти встановлені в одній із справ, не мають значення для іншої справи.

Також вказує на те, що судом першої інстанції не дотримані вимоги процесуального закону щодо порядку розгляду заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами постановленням ухвали про скасування рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.365 ЦПК України за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами суд приймає нове судове рішення або ухвалою залишає її без задоволення.

З цих підстав просить ухвалу від 11.08.2014 року та рішення Рівненського міського суду від 28 липня 2016 року скасувати і справу направити до суду першої інстанції для повторного розгляду по суті заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами.

У поданій на ухвалу від 11.08.2014 року та рішення від 28.07.2016 року апеляційній скарзі ОСОБА_5, яка подана через представника ОСОБА_2, покликається на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для перегляду рішення в звязку з нововиявленими обставинами, оскільки: вказана заявником про перегляд рішення обставина не може вплинути на юридичну оцінку обставин здійснену судом у рішенні, що переглядалось; наслідком скасування судового рішення не є інше за змістом вирішення спору щодо звернення стягнення на будинковолодіння (предмет іпотеки); рішення суду, що переглядається обґрунтовано доказами, наявними у справі договором іпотеки, кредитним договором, додатковою угодою до кредитного договору, розрахунком заборгованості, письмовою угодою про усунення порушення (відмінними від рішення по справі №2-5402/07), окрім того наявність заборгованості та невиконання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 умов укладених кредитного та іпотечного договорів додатково була підтверджена рішенням від 17.03.2016 року по справі №569/12170/14-ц за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Вказує, що з огляду на правову позицію, яка висловлена Верховним судом України у постанові від 06.07.2016 року по справі №6-1213цс16 проведення реконструкції нежитлових приміщень з їх переобладнанням в житлові приміщення з отриманням свідоцтва про право власності на квартири не припиняє забезпечувального зобовязання, що виникає з іпотеки, а відтак в разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Отже, сам по собі факт скасування правової підстави (не права власності) для набуття права власності на нерухоме майно самими ж відповідачами, ніяким чином не припиняє забезпечувального зобовязання, що виникає з іпотеки, а відтак іпотекодержатель в разі невиконання іпотечного зобовязання вправі вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки, а отже наведена заявником обставина не може бути визнана ново виявленою в розумінні ст. 361 ЦПК України

Зазначає також, що судом першої інстанції неправомірно встановлено (абз.27 рішення від 28.09.2016 року), що житловий будинок (предмет іпотеки) на час скасування рішення від 24.09.2013 року відповідачам не належить, проте місцевим судом належним чином не перевірено та не встановлено правового режиму спірного будинковолодіння згідно правовстановлюючих документів (зокрема досліджених у справі №2-5402/07), відповідно до яких воно належить відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Звертає увагу на процесуальні порушення допущені судом першої інстанції. За результатами розгляду заяви представника ОСОБА_6 про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами постановлено ухвалу про скасування рішення Рівненського міського суду від 11.08.2014 року, яка взагалі не передбачена ні ч.2 ст.365 ЦПК України, ні іншими нормами чинного ЦПК України, без розгляду справи та ухвалення за наслідками такого розгляду нового рішення.

Крім того звертає увагу, що докази надані ОСОБА_6 як підстава для перегляду рішення не можуть вважатись нововиявленими обставинами, оскільки по суті являються новими доказами та не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами

З цих підстав просить рішення Рівненського міського суду від 28.07.2016 року скасувати, ухвалу від 11.08.2014 року також скасувати і передати заяву (питання) представника ОСОБА_6 ОСОБА_13 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду від 24.09.2013 року у справі №1715/18134/12 на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_2 також підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_3, просив апеляційні скарги відхилити, а оскаржені ухвалу та рішення місцевого суду залишити без змін.

Інші учасники судового процесу у встановленому законом порядку, завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не зявилися і причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 5 червня 2014 року представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_13 звернувшись до Рівненського міського суду в поданій заяві про перегляд рішення суду від 24 вересня 2014 року за нововиявленими обставинами, яке відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 6 листопада 2013 року набрало законної сили, з посиланням на віднайдені в ЄДРСР тексти рішень судів за подібними правовідносинами (т.1 а.с.181-184), що і в даній справі, фактично ревізує рішення суду від 24 вересня 2013 року самостійно переоцінюючи докази та обставини.

При цьому посилається на висновки експертно-економічного дослідження по кредитному договору між банком та ОСОБА_6 проведений на його замовлення після розгляду справи та набрання рішенням законної сили (т.1 а.с.188-207).

Висновки цього дослідження та обставини встановлені в інших судових рішеннях, копії яких долучено ним до заяви про перегляд судового рішення, представник заявника вважав істотними для справи обставинами, які не були та не могли бути відомі особі, що звертається з заявою (т.1 а.с.171-180).

26 червня 2014 року представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_13 подав до Рівненського міського суду клопотання, щоб проводити розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами від 5 червня 2014 року з врахуванням його «письмових міркувань щодо існування рішення Апеляційного суду Рівненської області від 11 червня 2014 року в справі № 2-5402/07 провадження № 22-ц/787/909/2014».(т.1 а.с.217-218).

Тобто, представник заявника фактично доповнив та змінив раніше заявлені ним нововиявлені обставини та вказує, що згадане рішення апеляційного суду має досить вагоме значення для розгляду даної справи.

Зазначає, що рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 11 червня 2014 року скасовано рішення Рівненського міського суду від 30 травня 2007 року в результаті чого право власності на житловий будинок в м. Рівне вул. Мірющенка 32, припинено і предмет іпотеки, на який було звернуто стягнення рішенням від 24 вересня 2013 року - відсутній.

В рішенні від 28 липня 2016 року з такою позицією представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_13 погодився місцевий суд, вважаючи рішення Апеляційного суду Рівненської області від 11 червня 2014 року нововиявленою обставиною, зазначив, що на час скасування рішення від 24 вересня 2013 року відповідачам ОСОБА_6 житловий будинок в м. Рівне по вул. Мірющенка 32, не належить, а тому не має підстав для задоволення вимог банку та звернення стягнення на предмет іпотеки. Відмовлено було і в задоволенні зустрічного позову про визнання договору іпотеки недійсним, з огляду на те, що власником земельної ділянки та будинковолодіння є не іпотекодавець.

Такі висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. та ч.2 ст.361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

Згідно розяснень даних в п. 3 та 9 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року за № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Скасування судового рішення (пункт 3 частини другої статті 361 ЦПК) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Рішення Апеляційного суду Рівненської області від 11 червня 2014 року за своєю суттю не є нововиявленою обставиною і на час ухвалення рішення від 24 вересня 2013 року, воно не могло існувати апріорі, оскільки ОСОБА_7 на користь якого було ухвалено рішення від 30 травня 2007 року оскаржив його лише через сім років, коли вже відносно нього виконувалось рішення від 24 вересня 2013 року.

Крім того, між цими двома рішеннями не існує матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, не мають значення для іншої справи, воно не відноситься до предмету доказування, не спростовує факти, покладені в основу судового рішення від 24 вересня 2013 року, тобто наявність кредитної заборгованості перед банком та відповідно звернення стягнення на іпотечне майно на її погашення.

Отже, оскільки не існувало нововиявлених обставин, то й не було підстав для задоволення заяви про перегляд рішення від 24 вересня 2013 року.

Однак, крім того, ухвалене судове рішення Рівненського міського суду від 24 вересня 2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке переглядалось за нововиявленими обставинами, обґрунтоване не скасованим рішенням Рівненського міського суду від 30 травня 2007 року, а порушенням ОСОБА_6 кредитного зобовязання забезпеченого іпотекою.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 11 червня 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 права власності на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок не позбавлялись, а було відмовлено у визнанні права власності на самочинні добудови. (т.1 а.с.220-222).

До ухвалення рішення Рівненського міського суду від 30 травня 2007 року, яким фактично було визнано право власності на самочинні добудови (т.1 а.с.235-236), ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цей будинок належав на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 21 січня 2005 року по ? частці домоволодіння, про що зазначено в самому рішенні та матеріалах справи є відповідні докази (т.3 а.с.20-22).

Отже, наслідком скасування судового рішення від 30 травня 2007 року не є інше за змістом вирішення спору, оскільки предмет іпотеки не відсутній і до нього, крім самого житлового будинку в м. Рівне по вул. Мірющенка 32, також відноситься і земельна ділянка на якій він розташований та яка на час передачі в іпотеку належала ОСОБА_6та ОСОБА_7 на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯГ 380579 (т.1 а.с.22), а не на підставі скасованого рішення Рівненського міського суду від 30 травня 2007 року.

Слід зазначити, що ухвала від 11.08.2014 року в даній справі про скасування рішення Рівненського міського суду від 24 вересня 2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки постановлена без будь-якої правової підстави. Діюча редакція ст.365 ЦПК України не передбачає можливості скасування рішення, що переглядається власне без самого розгляду заяви за правилами встановленими цим Кодексом для провадження в суді тієї інстанції, яка її переглядає.

Отже, рішення Рівненського міського суду від 24 вересня 2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, законність якого підтверджена ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 6 листопада 2013 року, було скасовано в спосіб не передбачений законом, тобто незаконно, а тому ухвала від 11.08.2014 року не може залишатись чинною.

Оскільки не існувало нововиявлених обставин, то місцевим судом безпідставно було ухвалено рішення від 28 липня 2016 року і воно підлягає до скасування.

Відповідно до абзацу 2 п.19 згаданої Постанови пленуму ВССУ від 30.03.2012 року за № 4, оскільки статтею 307 ЦПК не передбачено права суду апеляційної інстанції передавати справу на новий розгляд, після скасування судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами при новому розгляді справи суд керується правилами розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими главами ЦПК щодо апеляційного провадження та провадження у зв'язку з нововиявленими обставинами. При цьому з урахуванням вимог статті 303 ЦПК апеляційний суд на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, досліджує обставини, що стали підставою для перегляду судового рішення, дає юридичну кваліфікацію фактичних обставин справи і ухвалює відповідне судове рішення у справі.

За таких обставин, місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно зясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому ухвала та рішення суду першої інстанції про перегляд за нововиявленими обставинами підлягає скасуванню, а заяву про перегляд слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.303,307,313,314,316,317,324,325 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ПАТ КБ "Приватбанк та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду від 11 серпня 2014 року та рішення Рівненського міського суду від 28 липня 2016 року в даній справі скасувати.

Заяву ОСОБА_6 про перегляд рішення Рівненського міського суду від 24 вересня 2009 року залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді :