29.03.2016 року Провадження №2/425/118/16
Справа №425/4593/15-ц
м.Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Овчаренко О.Л.
при секретарі Гайворонській І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 16 червня 2015 року помер її чоловік ОСОБА_3, з яким вона проживала однією сімєю з 2009 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, в якій вони жили разом з 2009 року. Після смерті чоловіка до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась вона та донька померлого чоловіка - відповідачка ОСОБА_2 Відповідачка та родичі покійного ніколи не цікавились ОСОБА_3 і лише ріко бачились з ним, хоча ОСОБА_3 був дуже хворим, мав потребу в постійному сторонньому догляді. В 2003 році ОСОБА_3 отримав виробничу травму, у звязку з чим став інвалідом 2 групи, мав 70% втрати працездатності. Після травми стан здоровя ОСОБА_3 дуже погіршився, його рухи були обмежені, хворобливі, виникло порушення тазових органів, функцій хребта і т.п. За станом здоровя ОСОБА_3 потребував стороннього постійного догляду, який здійснювала лише вона. Відповідачка ухилялась від надання ОСОБА_3 допомоги, який перебував через свій похилий вік і тяжку хворобу у безпорадному стані. Вважає, що відповідачка, будучи працездатною та здоровою, знаючи наскільки тяжко хворий її батько, ухилялась від надання йому допомоги, хоча за законом зобов,язана турбуватися про свого батька, який перебував у безпорадному стані, у зв,зку з чим потребував сторонньої допомоги. Відповідачка не тільки не приймала участь в похованні батька, але й не була присутня на похороні. Всі витрати по похованню ОСОБА_3 понесла тільки вона. Посилаючись на вищевикладене позивачка просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 16 червня 2015 року.
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені нею в позовній заяві, та додатково пояснила, що з 2009 р. та по час смерті ОСОБА_3 вона проживала разом з ним однією сім,єю. За життя ОСОБА_3 його дочка, відповідачка по справі ОСОБА_2 приходила до них додому дуже рідко, але була постійно в нетверезому стані. Коли вони з ОСОБА_3 познайомились, він вже потребував сторонньої допомоги через наявну у нього хворобу. Чоловік постійно просив дочку допомогти їй, позивачці у догляді за ним, але безрезультатно. ОСОБА_3 потребував стороннього догляду, бо не міг сам сходити в магазин, взутись, приготувати поїсти, взимку взагалі не виходив на вулицю. На вулицю по сходах в під,їзді виводила ОСОБА_3 вона. По вулиці ОСОБА_3 ходив з нею під руку або взагалі спирався на неї, бо йому було тяжко пересуватись самому. Вона також допомагала ОСОБА_3 пересуватись по квартирі, оскільки бувало, що він міг впасти в квартирі, бо в нього підкошувались ноги. Підвестись сам не міг, потребував допомоги в цьому. Вона купала ОСОБА_3, бо він не міг цього робити самостійно. Коли вони тільки познайомились з ОСОБА_3, вона працювала в магазині, і коли вони стали жити разом як чоловік та дружина, звільнилась з роботи, бо не могла залишати ОСОБА_3 самого, бо останній міг підійнятись з ліжка чи пересуватись по квартирі і впасти. ОСОБА_3 постійно потребував прийому ліків, йому потрібно було робити перевязки, бо на нозі у нього була трофічна язва. За життя ОСОБА_3, коли відповідачка дуже рідко до них приходила, просив її посидіти з ним, коли їй, позивачці потрібно було піти у справах, наприклад, в магазин, аптеку. Відповідачка жодного разу в цьому не допомогла. На її прохання побути з батьком відповідачка тільки давала обіцянки, але не приходила. Коли відповідачка приходила до них, то їй зовсім не допомагала у догляді за ОСОБА_3, навпаки, вони з ОСОБА_3 могли її нагодувати і ще з собою сумку дати з продуктами. Коли вона кудись ішла з дому у справах, то просила сусідку ОСОБА_4 посидіти з ОСОБА_3 і приглянути за ним.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, та пояснила, що позовні вимоги підлягають задоволенню за тих підстав, що відповідачка ухилялась від надання допомоги спадкодавцю ОСОБА_3, який через свій похилий вік та тяжку хворобу перебував в безпорадному стані. ОСОБА_3 потребував допомоги з боку відповідачки, яка мала змогу надавати таку допомогу своєму батьку, про що він та позивачка її неодноразово просили, але такі прохання ігнорувала.
Третя особа державний нотаріус Рубіжанської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, вирішити спір на розсуд суду.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином шляхом надіслання викликів на адресу, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, а також через засоби масової інформації. Заяви про розгляд справи в її відсутність та заперечень проти позову суду не надала.
Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутность відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вислухавши пояснення позивачки, її представника, допитавши свідків, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 29.04.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області 29.04.2015 року (а.с. 8).
16 червня 2015 року ОСОБА_3 помер у віці 63 роки у місті Рубіжне Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №473752, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського МУЮ у Луганській області 18.06.2015 року (а.с.9).
З довідки про причину смерті від 17.06.2015 р. вбачається, що причиною смерті ОСОБА_3 було злоякісне новоутворення тіла підшлункової залози (а.с.10)
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.10.2015 року було встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 з 2009 року по день смерті ОСОБА_3, по 16.06.2015 року. Рішення суду набрало законної сили 28.10.2015 року (а.с.36).

З довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 150536 вбачається, що з 01 березня 2010 року ОСОБА_3 було безстроково встановлено ІІгрупу інвалідності, причина інвалідності трудове каліцтво. (а.с. 12).

З копії амбулаторної карти хворого ОСОБА_3 та її оригіналу, оглянутого в судовому засіданні, вбачається, що вона містить записи про те, що ОСОБА_3 мав ряд захворювань, зокрема, посттравматична міелорадікулопатія, посттравматичний остеохондроз відділів хребта, стійкий помірний больовий синдром, помірний нижній парапарез, помірне нетримання сечі, помірне порушення функцій хребта. Також амбулаторна карта міститьзаписи від 26.04.2012 р., 10.04.2013 р., 27.02.2014 р., 19.02.2015 р. про те, що ОСОБА_3 у зв,язку з наявними у нього захворюваннями потребує стороннього догляду. (а.с.103-106).

З довідки лікарсько - консультаційної комісії міської поліклініки №6 від 15.04.2015 р. вбачається, що ОСОБА_3 за станом здоров'я потребує стороннього постійного догляду, є нетранспортабельним. Має діагноз: посттравматична (23.10.2003 р. на виробництві) попереково - крижова міелорадікулопатія. Посттравматичний остеохондроз. Стан після ламікектомії Л4-5. Стійкий помірний больовий синдром. Нерізкий нижній парапарез. Нейроендокринна пухлина з метастазами(а.с. 11).

Згідно довідки, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради від 08.12.2015 року №515, вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як отримувач компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги, призначено допомогу: з 30.05.2012р. до 25.04.2013р.; з 26.04.2013р. до 08.04.2014 р., з 09.04.2014 р. по 05.03.2015 р., з 06.03.2015 р. по 16.06.2015 р. (а.с. 28)

З копій свідоцтва про поховання від 16.06.2015 р. (а.с.29), договору - замовлення №80 на організацію та проведення поховання від 16.06.2015 р. (а.с.30-31), квитанції про сплату послуг, наданих за зазначеним договором (а.с.32), накладної від 17.06.2015 р. про вартість поминального обіду (а.с.35) вбачається, що організацію похорону ОСОБА_3 здійснювала позивачка ОСОБА_1

З письмової відповіді завідувача Рубіжанської державної нотаріальної контори №25/01-16 від 26.01.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 26.01.2016 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3, який помер 16 червня 2015 року, до Рубіжанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина - ОСОБА_1 та його дочка ОСОБА_2. Із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь дочки померлого ОСОБА_2 звернувся його син ОСОБА_7. Було заведено спадкову справу №172/2015. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 73,74).

Судом в порядку ст.ст.63,180 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10Г, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що позивачка ОСОБА_1 є її сусідкою по під,їзду. ОСОБА_3 її колишній сусід по під,їзду з 2008 року, який на даний час помер. Вже в 2008 році ОСОБА_3 пересувався дуже важко, навіть на ринок йому важко було сходити, він просив її та її чоловіка купити йому продукти. Чоловіки, які були сусідами ОСОБА_3, часто допомагали йому доглянути за собою. ОСОБА_3 скаржився їй, що з того часу як він став інвалідом його дочка йому жодного разу не допомогла, ні їсти йому не приготує, ні прибере, хоча він її про це просив. До того як позивачка та ОСОБА_3 стали жити разом, її чоловік - ОСОБА_14 інколи ходив до ОСОБА_3 додому, допомагав йому приготувати поїсти, міг сходити в аптеку, в магазин за продуктами. Вона теж могла прийти прибрати в квартирі у ОСОБА_3, приготувати йому поїсти. ОСОБА_3 дуже погано пересувався, йому дуже важко було підійматись по сходах, сусіди йому часто в цьому допомагали. Після того як позивачка та ОСОБА_3 стали жити разом в 2009 році, всі обовязки по догляду за ОСОБА_3 взяла на себе позивачка. ОСОБА_3 сам не міг залізти в ванну, і позивачка кликала її чоловіка, щоб він допоміг. Коли позивачці потрібно було йти в аптеку, магазин, то одного ОСОБА_3 в квартирі вона не залишала, а просила сусідів посидіти з ним. Вона особисто і в 2014 р., і в 2015 р. приходила до позиваки додому, щоб посидіти з ОСОБА_3, коли ОСОБА_1 кудись ходила у справах. ОСОБА_3 їй казав, що просив свою дочку допомогти позивачці, щоб їй було легше за ним доглядати, але дочка тільки обіцяла, але не приходила. ОСОБА_1 також казала, що просила допомоги щодо догляду за ОСОБА_3, але його дочка жодного разу нічим їй не допомогла. Декілька разів вона бачила, що до ОСОБА_3 додому приходила його дочка, але була пяна. З появою позивачки, яка в усьому допомагала ОСОБА_3, його життя змінилось. Він став краще пересуватись, хоча і з допомогою позивачки, краще харчуватись. На вулицю виводила ОСОБА_15 позивачка, постійно робила йому перев,язку хворих ніг.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що з 2008 року ОСОБА_3 жив посусідству з нею. ОСОБА_3 був хворий, йому було складно ходити, сходити в аптеку, магазин, піднятись в квартиру по сходах, він не міг сам скупатись, взутись. Всі сусіди йому допомагали в цьому, особливо чоловіки. Потім ОСОБА_3 став жити з позивачкою ОСОБА_1, яка взяла на себе всі обов,язки по догляду за ОСОБА_3 Сусідам, коли вони сиділи біля під,їзду, ОСОБА_3 казав, що просив допомоги у своєї дочки, а саме, допомогти йому по господарству, але безрезультатно. Вона бачила, що дочка пару раз приходила до ОСОБА_3, але була п,яна. Їй відомо, що ніякої ані фізичної, ані матеріальної допомоги ОСОБА_3 його дочка не надавала. Коли позивач кудись йшла у справах, то часто залишала їй ключі від квартири, щоб вона, свідок могла навідатись та подивилась чи не впав ОСОБА_3, який мав на ногах рани. Було таке, що ОСОБА_3 міг впасти, тоді кликали сусідів-чоловіків, щоб його підняти. Відповідачка навіть на похороні ОСОБА_3 не була. Позивачка теж просила допомоги у відповідачки, хоча б посидіти з батьком, але пообіцявши, дочка ОСОБА_3 не приходила. Кожного дня позивачка по кілька разів робила перев,язки ніг ОСОБА_3 Останнім часом перед смертю ОСОБА_3 вже не виходив з дому. Відповідачка на похороні батька присутня не була, поховала його позивачка.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що ОСОБА_3 став проживати по-сусідству з нею приблизно з 2009 року, був дуже хворий. ОСОБА_3 погано ходив через хворобу ніг. Коли став жити з позивачкою, то вона здійснювала догляд за ним. ОСОБА_3 сам їй казав, що просив свою дочку допомогти йому здійснювати за ним догляд, допомогти по господарству, сходити в магазин, але вона цього не робила. Бувало таке, що відповідачка приходила до батька п,яна. З моменту вселення в квартиру всі сусіди допомагали ОСОБА_3, але не дочка. Вона, свідок могла на прохання ОСОБА_3 купити щось в магазині, аптеці. Їй відомо, що крім позивачки ніхто не допомагав ОСОБА_3 Бувало і таке, що позивачка просила її посидіти з ОСОБА_3 в їх квартирі, поки вона кудись ходила у справах. У неї, свідка були ключі від квартири позивачки. Коли позивачка йшла, вона могла приглянути за ОСОБА_3, який, перебуваючи в квартирі, міг впасти і самостійно не підвестись. Вона особисто зверталась до відповідачки ОСОБА_2 та казала, щоб вона хоч якось допомогла батькові та позивачці, на що отримала відповідь в грубій формі.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є лікарем-терапевтом Рубіжанської міської поліклініки. Позивачку знає, оскільки остання зверталась до поліклініки з приводу направлення її та хворого ОСОБА_3 на огляд лікарської комісії для отримання довідки про те, що ОСОБА_3 потребує, а позивачка може здійснювати за ним догляд. У зв,язку з наявним захворюванням ОСОБА_3 мав право отримати автотранспорт і йому потрібна була довідка про те, що він може керувати транспортним засобом. Вона як лікар-терапевт є головою комісії з видачі довідок про можливість допуску до керування транспортним засобом. В 2012 році на комісію прийшов ОСОБА_15 у супроводі позивачки та надав амбулаторну карту хворого. Основним діагнозом ОСОБА_3 було травматичне пошкодження хребта та його наслідки, а саме порушення інервації та кровообігу нижніх кінцівок, що потягло виникнення трофічної язви. Ходити ОСОБА_3 фактично не міг без сторонньої допомоги. У ОСОБА_3 також був наявні високий артеріальний тиск і порушення серцевого ритму. У нього був сильний біль у хребті та ногах. Їй відомо, що позивачка робила ОСОБА_3 перев,язки трофічної язви на нозі, яка мала проникнення фактично до самої кістки і була невиліковна. В 2013 році, коли ОСОБА_3 приходив до неї як до лікаря-терапевта, вона бачила, що він виходив із машини за допомогою позивачки та її сина. Як лікар вона бачила, що ОСОБА_3 через своє захворювання потребує стороннього догляду, оскільки фактично не міг самостійно пересуватися. Наявність всіх захворювань у ОСОБА_3 безумовно свідчить про те, що він потребував стороннього догляду. В подальшому виявилось, що ОСОБА_3 має онкологічне захворювання. Їй невідомо, що окрім позивачки ще хтось здійснював догляд за ОСОБА_3 Довідка МСЄК про те, що особа потребує стороннього догляду, видається на один рік. Такі довідки видавались ОСОБА_3 до дня його смерті, що вбачається із амбулаторної карти хворого.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що позивачка є його маті,ю, а відповідачка ОСОБА_2 є рідною донькою покійного чоловіка його матері - ОСОБА_3 З 2009 р. мати жила з ОСОБА_3, який вже тоді дуже хворів. Він допомагав матері доглядати за ОСОБА_3, оскільки останній потребував сторонньої допомоги. З ОСОБА_3 потрібно було комусь знаходитись поруч. Він приїздив до матері, бо вона не могла залишити ОСОБА_3 самого вдома без догляду, щоб кудись вийти у справах. Він допомагав пересуватись ОСОБА_3 по квартирі, возив його з матір,ю до поліклініки. Іноді в цьому йому допомагав його син. З квітня 2015 р. він постійно знаходився вдома у матері і допомагав їй доглядати за ОСОБА_3, бо він вже був тяжко хворий, мав онкологічне захворювання. Він бачив відповідачку ОСОБА_2 всього тричі, коли був у матері та ОСОБА_15 вдома. Вона приходила пяна. ОСОБА_3 просив відповідачку прийти тверезою, просив її про допомогу позивачці по догляду за ним, просив прибрати в квартирі, сходити в магазин, посидіти з ним, тобто допомогти позивачці у догляді за ним. Але жодного разу відповідачка пообіцявши допомогти цього не робила. Весь догляд за ОСОБА_3 здійснювала його мати.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що позивачка ОСОБА_1 є її сусідкою, яка з 2009 року жила і була дружиною померлого ОСОБА_3 Їй відомо, що ОСОБА_3 хворів, у нього була травма хребта. З того часу як ОСОБА_3 став жити з позивачкою, вона за ним здійснювала догляд. Коли ОСОБА_3 виходив на вулицю, то ходив з позивачкою, обпирався на неї, йому було самому важко пересуватися. Їй відомо, що доглядати за ОСОБА_3 позивачці допомагав її син, зокрема, пересуватись як по квартирі, так і на вулиці. Приблизно за 5-6 місяців до смерті ОСОБА_3 вже практично з дому на вулицю не виходив. Зі слів сусідів їй відомо, що дочка могла прийти до ОСОБА_3 додому, але в нетверезому стані. На похорон ОСОБА_3 його дочка взагалі не прийшла.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила позивачка - її сусідка по будинку, відповідачка ОСОБА_2М -дочка померлого ОСОБА_15, якого вона знала особисто. ОСОБА_15 хворів, погано пересувався. ОСОБА_3 приїхав жити в м. Рубіжне, щоб бути поближче до дочки. Скаржився їй на дочку, казав, що вона йому ніяк не допомагає, не приходить, хоча він просив її доглянути за ним, бо він потребує сторонньої допомоги за станом здоров,я. Вона та інші сусіди допомагали ОСОБА_3, ходили в магазин, в аптеку, щоб щось йому купити. З того часу як ОСОБА_3 став жити з позивачкою, то вона здійснювала за ним догляд. Вона приходила до позивачки та ОСОБА_3 додому і бачила, що по пересуватись по квартирі ОСОБА_3 допомагала позивачка. Позивачка іноді просила її, свідка посидіти з ОСОБА_3, коли кудись йшла у справах, бо боялась залишити ОСОБА_3 вдома самого, оскільки він міг впасти, потребував стороннього догляду. Син позивачки також допомагав їй возити ОСОБА_3 до лікарні, пересуватись по квартирі.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до вимог ст.ст.1216,1217,1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов,язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов,язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1, дочка ОСОБА_2, які звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, та син ОСОБА_7, який звернувся з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь дочки померлого ОСОБА_2

Відповідно до ч. 5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцю, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

В пункті 6 постанови №7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід врахувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов,язку. Правило ч.5 ст.1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного Кодексу не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечувати умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення від виконання обов,язків щодо утримання і догляду спадкодавця може бути підтверджено вироком суду або матеріалами цивільної справи про стягнення аліментів, медичними довідками, показаннями свідків або іншими наданими сторонами доказами, що підтверджують ухилення від виконання цих обов,язків.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Таким чином, при розгляді позовних заяв про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: умисне ухилення особи від надання спадкоємцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі сторонньої особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадкування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 через тяжку хворобу, яка стала наслідком отримання ним в 2003 році виробничої травми, та похилий вік з 2012 року по день смерті потребував стороннього догляду, що підтверджується медичними документами, тобто перебував у безпорадному стані. В силу перебування у безпорадному стані ОСОБА_3 не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував сторонньої допомоги та піклування.

З сукупності пояснень допитаних судом свідків вбачається, що на час, коли спадкодавець ОСОБА_3 потребував допомоги, просив свою дочку ОСОБА_2 -відповідачку по справі про допомогу йому та позивачці з догляду за ним, відповідач мала змогу надавати таку допомогу, принаймні фізичну, але пообіцявши, цього свідомо не робила. Більш того, відповідач приходила до свого батька дуже рідко, перебуваючи у стані сп,яніння, участі у його похованні не приймала, на похороні присутня не була. Догляд за ОСОБА_3 постійно здійснювала позивачка ОСОБА_1, в чому їй за необхідності допомагав її син та сусіди, але не відповідачка.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач, достовірно знаючи, що її батько, який тяжко хворий, потребував сторонньої допомоги, таку допомогу йому свідомо не надавала, ігноруючи прохання ОСОБА_3 та обмежуючись обіцянками. Сам характер поведінки відповідача свідчить про її умисну бездіяльність, спрямовану на умисне ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 потребував допомоги з боку відповідачки, просив відповідачку допомогти йому та позивачці у догляді за ним, бо не міг самостійно забезпечити умови свого життя, позивачка не могла залишити його вдома самого, коли йшла у справах, і вимушена була звертатись за допомогою до свого сина та сусідів, оскільки не отримувала такої допомоги від відповідачки. Постійний догляд за спадкодавцем ОСОБА_3 здійснювала позивачка ОСОБА_1

Доказів на спросування вищезазначеного відповідачка суду не надала.

Отже, суд приходить до висновку, що померлий ОСОБА_3 через похилий вік та тяжку хворобу перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, зокрема, і з боку відповідачки, яка усвідомлюючи вказаний обов'язок та маючи можливість його виконувати, не вчиняла необхідних дій, ухиляючись від надання допомоги спадкодавцю.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги про усунення від права спадкування за законом обґрунтовані та підлягають задоволенню. Тому слід усунути ОСОБА_2 від спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 16.06.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-11, 57-61, 60-61, 212-215, 292 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом задовольнити.

Усунути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 16 червня 2015 року.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше п'яти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Л. Овчаренко