№ пр. 2/645/191/16
№ 645/6451/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі - Гудзенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира належала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності (без визначення часток).

ОСОБА_4 15.08.1997 року склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті належну йому спірну квартиру заповів позивачеві ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, спадщину не прийняв та не оформив свідоцтво про право на спадщину, в зв*язку з чим право на спадкування отримали спадкоємці відповідної черги за законом.

Мати позивача, ОСОБА_3, перебувала у сімейних стосунках з ОСОБА_4, була пов*язана з ним спільним побутом, на правах спільної сумісної власності володіла частиною спірної квартири, була зареєстрована та постійно мешкала у квартирі, сплачувала комунальні послуги, проводила поточний ремонт цієї квартири, тобто фактично вступила у володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_4, члена своєї сім'ї.

24.11.2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Коробової І. Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Йому було роз*яснено про необхідність звернутися до суду з позовом, оскільки за ОСОБА_3 не було зареєстровано право власності на частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, у зв'язку з чим позивач не має можливості прийняти спадщину після смерті матері на вказану частку.

Просить визнати рівними належні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_2, по 1/2 частці за кожним, визнати сімейні стосунки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як подружжя, визнати ОСОБА_4 чоловіком ОСОБА_3, визнати право власності на ? частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3, яка успадкувала частку , що належала члену її сім'ї (чоловіку) - ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що їх мати, ОСОБА_3, вселилась в спірну квартиру в 1995 р., а ОСОБА_4 пізніше. Вона витрачала на ОСОБА_4 свою пенсію, купувала продукти, прала його речі, прибирала, вони разом харчувались. Чому мати це робила, чи це були сімейні стосунки, чи вона доглядала його - відповідачеві невідомо.

Дослідивши надані суду докази, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_3 (нова адреса: АДРЕСА_4) належить на праві спільної сумісно власності ОСОБА_4 та ОСОБА_7, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.04.1997 р. (а.с.19, 20).

Даних про реєстрацію вказаних осіб у спірній квартирі, початок часу їх постійного проживання - позивач суду не надав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а.с.15).

За повідомленням ХДНК №12 від 12.02.2016 р., після смерті ОСОБА_4 заяви про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини до нотконтори не надходили, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.68).

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15.05.2015 р. відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с.9).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18.06.2015 року рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15.05.2015 р. залишено без змін (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 (а.с.14).

За повідомленням ХДНК №12 від 29.09.2015 р., після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 859/2014 на підставі заяви доньки спадкодавиці - ОСОБА_2 та сина спадкодавиці - ОСОБА_1 Інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини до нотконтори не надходили, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.46).

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3, матір'ю позивача ОСОБА_1 зазначено (російською мовою) - ОСОБА_8 (а.с.13).

Доказів належності померлій ОСОБА_3 правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло, яке видане на ім'я ОСОБА_7, - суду не надано, відповідних вимог не заявлено.

Таким чином, суду не надано доказів знаходження у спільній сумісній власності померлої ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_3 (нова адреса: АДРЕСА_4).

Також судом встановлено, що на підтвердження факту сімейних стосунків між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивач посилається на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.05.2015 року та ухвалу колегії палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області від 18.06.2015 року по справі за його позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Між тим, предметом розгляду вказаної справи не було встановлення факту сімейних стосунків між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно, у резолютивній частині вищезазначеного судового рішення такий факт не було встановлено.

Також суду не надано доказів того, що на момент своєї смерті ОСОБА_4 не перебував у зареєстрованому шлюбі з будь-якою особою.

Крім того, суд вважає, що до відносин, які виникли до

1 січня 2004 року, застосовуються положення Кодексу про шлюб та сім'ю України, яким не передбачено можливості визнання факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, та норми ЦК України (в ред.1963 р.), яким не було передбачено право на спадкування у осіб, які проживали однією сім'єю із спадкодавцем без реєстрації шлюбу.

Спір щодо визначення розміру часток співвласників спірної квартири у даному випадку відсутній, оскільки згідно ч.2 ст.372 ЦК України, частки співвласників спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, і нотаріус не відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину саме через не визначеність розміру частки його померлої матері.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 215 ЦПК України, ст.ст.529, 549 ЦК України (1963 р.), ст.ст.1261, 1269 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток, визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: