Справа № 466/4741/14 Головуючий у 1 інстанції: Государський А.В.
Провадження № 22-ц/783/729/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Мусіної Т.Г.

суддів Левика Я.А., Савуляка Р.В.

за участі секретаря Цап П.М.

з участю: представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 січня 2015 року у справі за позовом Золочівського районного центру зайнятості до ОСОБА_3 про відшкодування незаконно отриманої допомоги по безробіттю,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року Золочівський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування незаконно отриманої допомоги по безробіттю, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на користь Золочівського районного центру зайнятості отриману допомогу по безробіттю в сумі 1295,16 грн.

Свій позов обґрунтовував тим, що отримуючи допомогу по безробіттю відповідно до вимог законодавства в сфері соціального страхування на випадок безробіття, відповідач всупереч вимогам п.3 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, не повідомила про факт реєстрації в іншій місцевості. Внаслідок таких дій, ОСОБА_3 незаконно отримала допомогу по безробіттю за період з 23.01.2009 року по 05.05.2009 року в сумі 1295,16 грн.

На підставі наведеного, позивач просив задовольнити його позов.

Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16 січня 2015 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Золочівського районного центру зайнятості незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 1295 грн. 16 коп.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м.Львова від 16 січня 2015 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що несвоєчасне виявлення зміни реєстрації місця її проживання є службовою недбалістю спеціаліста Золочівського районного центру зайнятості, оскільки під час кожного відвідування апелянтом центру зайнятості її паспорт перевірявся спеціалістом, який її обслуговував. Також вказує, що обовязок здійснювати контроль за правильністю виплат за страхуванням на випадок безробіття, а також щодо правильності виплат застрахованим особам по безробіттю покладено на Фонд загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Посилаючись на вказане, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" від 1 березня 1991 року N 803-XII, безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно до п. 3 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затв. Постановою КМУ від 14 лютого 2007 р. N 219, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, реєстрація та облік громадян, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні, проводяться державною службою зайнятості за місцем їх проживання за умови пред'явлення паспорта, трудової книжки, цивільно-правового договору, а в разі потреби також військового квитка, диплома або іншого документа про освіту. Іноземці та особи без громадянства, що постійно проживають в Україні, подають посвідку на постійне проживання.

Судом встановлено, що 08 серпня 2008 року ОСОБА_3 (місце реєстрації: Золочівський р-н., с. Новоселиця, вул. Нова, буд. 29) звернулась до Золочівського районного центру зайнятості із заявю про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю (а.с. 5).

Згідно із ст. 11 Закону України «Про зайнятість населення» особи, визнані у встановленому порядку безробітними, мають право на одержання допомоги по безробіттю.

На підставі заяви ОСОБА_3 наказом Золочівського центру зайнятості від 08.08.2008р. № НТ080808 ОСОБА_3 надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до підпунктів 1,3,4 ст. 22, пункту 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування на випадок безробіття».

Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_3 23 січня 2009р. Золочівським РВ УМВСУ у Львівській області її знято із реєстрації місця проживання (а.с. 3-4).

30 січня 2009 року ОСОБА_3 зареєструвалась в Галицькому РВ УМВСУ у Львівській області за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000р. № 1533-ІІІ в редакції, чинній на час зняття ОСОБА_3 з реєстрації, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їх забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно пункту 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 219, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку з дня, що настає після зняття з реєстрації місця проживання у разі переїзду в іншу місцевість (район, місто) або закінчення строку реєстрації місця проживання. При цьому громадянину видаються копії картки та інших документів, необхідних для реєстрації за новим місцем проживання.

Встановлено, що по місцю нової реєстрації проживання у м. Львові ОСОБА_3 не стала на облік у відповідному Центрі зайнятості та продовжувала без достатніх правових підстав одержувати допомогу з безробіття у Золочівському районному центрі зайнятості.

Судом встановлено, що про факт реєстрації в січня 2009 року у м. Львові відповідач ОСОБА_3 не повідомила Золочівський районний центр зайнятості і цей факт нею визнається та підтверджений поясненнями в судовому засіданні апеляційної інстанції, чим допустила порушення вимог ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», тому наказом Золочівського районного центру зайнятості від 29 травня 2009 року № НТ 090529 з врахуванням Акту розслідування страхового випадку від 28.05.2009р. ОСОБА_3 знято з обліку відповідно до п. 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у звязку з виявленим факту подання недостовірних даних, що мало місце під час одержання допомоги по безробіттю відповідно до абзацу 14 п.п. 20 Порядку (а.с. 6,7).

З врахуванням зазначеного та положень ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яка регулює питання стягнення виплачених сум у разі порушення ч. 2 ст. 36 цього Закону, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та з врахуванням визначеного позивачем розміру безпідставно одержаних відповідачем коштів в сумі 1295, 16 грн. (а.с. 29 довідка № 1196 від 04.12.2014р.) зобовязав повернути позивачу одержані без достатньої правової підстави суми.

Доводи апеляційної скарги про те, що несвоєчасне виявлення зміни реєстрації місця її проживання є службовою недбалістю спеціаліста Золочівського районного центру зайнятості не заслуговують на увагу, оскільки згідно ч.2 ст. 36 Закону обовязок повідомити про зміни, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, лежить на особі, яка зареєстрована як безробітна та одержує відповідні виплати.

Висловлена в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 нова усна версія причин зняття її з реєстрації у Золочівському районному центрі зайнятості, а саме порада працівника центру з метою збереження виплат у звязку з наявністю в ОСОБА_3 земельної ділянки у Золочівському районі, не заслуговує на увагу як голослівна, відповідач не змогла назвати прізвища цього працівника, його дії, як неправомірні, не оскаржувала, зазначене категорично заперечується представником позивача.

Враховуючи, що суд першої інстанції повно і правильно встановив фактичні обставини справи, застосував закон, який поширюється на зазначені правовідносини, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які є підставами для скасування рішення суду, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: Я.А. Левик

ОСОБА_4