АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2044/16 Справа № 199/5813/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Єлізаренко І.А.

суддів Гайдук В.І., Калиновського А.Б.,

за участі секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_5, ОСОБА_4 звернулися з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог, які в ході судового розгляду справи уточнювалися, позивачі посилалися на те, що в травні місяці 2014 року відповідач ОСОБА_2 потрапивши у важку фінансову ситуацію, не зміг оплачувати фінансовий лізинг автомобіля «Хонда Аккорд» 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1, у зв'язку з чим запропонував позивачу ОСОБА_5 сплатити суму кредиту за автомобіль з подальшим переоформленням автомобіля на останнього. ОСОБА_5 погодився на таку пропозицію та з 19 травня 2014 року почав сплачувати фінансовий лізинг за автомобіль. Зазначає, що він та його дружина, ОСОБА_4 внесли на рахунок ТОВ «Автокредит Плюс», відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок погашення фінансового лізингу грошові кошти у сумі 27 010 грн., проте через певний проміжок часу автомобіль зник з автостоянки, оскільки його забрав відповідач ОСОБА_2 За поверненням грошових коштів, сплачених за договором лізингу, позивачі звернулися до відповідача, проте відповідач повернути грошові кошти відмовився, а тому просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 суму грошових коштів у розмірі 19 510 грн. та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму грошових коштів у розмірі 7 500 грн., стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір у розмірі 270 грн. 10 коп.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 суму грошових коштів у розмірі 19 510 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму грошових коштів у розмірі 7500 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 06 грудня 2013 року між відповідачем ОСОБА_2 та ТОВ «Автокредит Плюс» було укладено договір фінансового лізингу (а.с.9-12).

Між сторонами було укладено та підписано додатки до вищевказаного договору фінансового лізингу: додаток №1, додаток №2, додаток №3 (а.с.9-12).

Предметом договору є автомобіль «Хонда Аккорд» 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1, вартістю140 000 грн. (а.с.12). Тобто власником автомобіля «Хонда Аккорд» 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1 є відповідач ОСОБА_2

Звернувшись до суду із зазначеними позовними вимогами, позивачі посилалися на те, що у травні 2014 року відповідач ОСОБА_2 потрапивши у важку фінансову ситуацію, не зміг оплачувати фінансовий лізинг автомобіля «Хонда Аккорд» 2007 року випуску, д.н. АА 24950Н, у зв'язку з чим запропонував позивачу ОСОБА_5 сплатити суму кредиту за автомобіль з подальшим переоформленням автомобіля на останього, у зв'язку з чим передав позивачу технічний паспорт на автомобіль, один примірник ключів віл автомобіля, та реквізити банку щодо сплати лізингового платежу, а також передав вищезазначений автомобіль. Позивач ОСОБА_5 погодився на таку пропозицію та з 19 травня 2014 року разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 почали сплачувати фінансовий лізинг за автомобіль. Всього позивачі внесли грошові кошти в рахунок погашення фінансового лізингу на суму 27 010 грн, з яких: 19 510 грн. вніс ОСОБА_5О, 7 500 грн. внесла ОСОБА_4 (а.с.2-7, 32-36).

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст.ст. 3 та 627 ЦК України. Свобода договору включає в себе й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 сплачували лізингові платежі на банківський рахунок за автомобіль «Хонда Аккорд» 2007 року випуску д.н. НОМЕР_1, власником якого є відповідач ОСОБА_6, та всього позивачі внесли грошові кошти в період часу з травня 2014 року по грудень 2014 року у розмірі 27 010 грн., з яких 19 510 грн. вніс позивач ОСОБА_5 та 7 500 грн. внесла позивач ОСОБА_4 (а.с. 12-15, 17).

З матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу автомобіля між сторонами укладено не було.

Також з матеріалів справи вбачається, що договір оренди автомобіля між сторонами не укладався, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивачів та стягнення з відповідача на їх користь грошових сум, сплачених ними на розрахунковий рахунок банку у погашення платежів відповідача за договором фінансового лізингу.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що автомобіль надавався відповідачем позивачам в оренду у звязку з чим ними і проводилися платежі, належними доказами по справі не підтверджуються.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтом не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді