Справа №568/1426/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

В складі:

Головуючий суддя: Прачук Л.І.

При секретарі судового засідання: Гуменюк Г.В.

За участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 В»ячеслава Олеговича до Рідківської сільської ради Радивилівського району про визнання права власності на спадкове нерухоме майно померлого за спадкоємцем

Встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до Рідківської сільської ради Радивилівського району Рівненської області про визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно померлого батька ОСОБА_2, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 і помер 22.05.2015 року. В обґрунтування позову посилається на те, що при житті батько володів будинковолодінням в с. Рідків вул.. Набережна, 19. Батько при житті, а саме 12.01.2009 року, склав заповіт, за яким все своє майно заповів йому-позивачу. Проте нотаріус відмовляє йому видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове будинковолодіння через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Позивач заявляє, що батько при житті належним чином оформив право власності на будинковолодіння, проте у позивача на даний час збереглися лише копії цих документів: свідоцтва про право власності на будинковолодіння і витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Оригінали правовстановлюючих документів втрачені. Просить визнати за ним право власності на спадкове будинковолодіння посилаючись на ст. 1223 ЦК України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і дав покази стосовно обставин справи в межах заявлених позовних вимог. Пояснив, що до смерті батько проживав одиноко. Позивач доглядав батька здійснив його поховання. Коли і яким чином втрачені оригінали правовстановлюючих документів позивачу не відомо. Радивилівське бюро технічної інвентаризації і Рідківська сільська рада відмовляються видати йому дублікати документів. А державний нотаріус відмовляється видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно померлого батька через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності.

Представник Рідківської сільської ради в судове засідання жодного разу не з"явився. Сільський голова ОСОБА_3 надіслав до суду лист №02.15.59 від 18.01.2016 року про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Позовні вимоги сільська рада визнає.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, давши їм повну, об"єктивну і правову оцінку, суд знаходить, що позов не підлягає до задоволення.

ОСОБА_2 помер 22 травня 2015 року в с. Рідків Радивилівського району Рівненської області.

При житті він володів на праві власності домоволодінням в с. Рідків, по вул. Набережна, 19 Радивилівського району, Рівненської області. До будинковолодіння належить житловий будинок загальною площею 66,3 кв.м;, сарай, сарай, погріб, сарай-гараж. Право власності спадкодавця на дане домоволодіння доводиться Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Рідківської сільської ради 11.12.2006 року на підставі рішення виконкому Рідківської сільської ради №126 від 26.10.2006 року, на ім.»я ОСОБА_2. Згадане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно зареєстроване в Реєстрі права власності на нерухоме майно за №17093295 відповідно до вимог чинного законодавства. (а.с.9-10)

Ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає підстави для реєстрації права власності на нерухоме майно. Серед правових підстав в п.6 ст.27 даного закону значиться Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією.

12 січня 2009 року ОСОБА_2 склав заповіт, за яким все своє майно заповів синові ОСОБА_2 В»ячеславу Олеговичу і ОСОБА_4 в рівних долях. Заповіт посвідчений Рідківською сільською радою Радивилівського району Рівненської області 12.01.2009 року за реєстром №6.(а.с.6)

Позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті батька шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Радивилівської державної нотаріальної контори відповідно до вимог ст.1269 ЦК України. Дане доводиться листом державного нотаріуса Радивилівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 18.12.2015 року за вих..№1623/01-16.

Відповідно до ч.1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що передбачено ч.1ст.1297 ЦК України.

З вищевикладеного вбачається, що в даному випадку наявні всі правові підстави для оформлення позивачем спадщини після смерті батька ОСОБА_2 в нотаріальному порядку, передбаченому главою 86 ЦК України, а тому позовні вимоги безпідставні.

В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.24 згаданої постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року суд при розгляді справи повинен перевіряти наявність або відсутність спадкової справи у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність в матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Проте позивач не надав суду постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

З вищевикладеного вбачається, що підстави для звернення позивача з позовом до суду відсутні, а отже позов до задоволення не підлягає.

В обґрунтування позову позивач посилається на втрату оригіналу правовстановлюючого документу і оригіналу витягу з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Проте відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на будинковолодіння, право власності на яке зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства, не є підставою для звернення з позовом до суду.

Відповідно до п.48 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року, який діяв до 01 січня 2016 року, у випадку втрати, пошкодження або зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою адміністрацією, державного акту на право власності на земельну ділянку, за видачею свідоцтва на заміну втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа, необхідно було звертатись до державного реєстратора органу державної реєстрації прав відповідного управління юстиції.

З 01.01.2016 року діє новий Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затверджений Постановою КМУ від 25 грудня 2015 року №1127. Відповідно до п. 22 згаданого Порядку інформація з Державного реєстру прав за бажанням заявника може бути надана у паперовій формі уповноваженою особою субєкта державної реєстрації прав, нотаріусом або його помічником з урахуванням строку державної реєстрації, за який сплачено реєстраційний збір, шляхом її друку за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав на аркушах паперу форматом А4 (210 х 297 міліметрів) без використання спеціальних бланків, проставлення підпису та печатки державного реєстратора. Інформація з Державного реєстру прав у паперовій або електронній формі має однакову юридичну силу та містить обовязкове посилання на Державний реєстр прав.

Згідно ст.46-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва обовязково використовує відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отримана нотаріусом під час вчинення нотаріальних дій, залишається у відповідній справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса. Користування Державним реєстром речових прав на нерухоме майно здійснюється безпосередньо нотаріусом, який вчиняє відповідну нотаріальну дію, або його помічником.

Виходячи з вищевикладеного наявні всі правові підстави для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Керуючись ст.ст.328,346,1220,1221,1222,1223,1233,1235,1268,1269, 1270,1296,1297 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, ст.ст.10, 11, 62, 212, 213 ЦПК України суд,

В и р і ш и в:

ОСОБА_2 В»ячеславу Олеговичу відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню цього строку, а при поданні апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 04.04.2016 року.

Суддя: Л.І.Прачук