Справа № 645/7758/13-ц
Провадження № 2/645/16/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Алфьорової Т.М

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного товариства "Комерційний банк Надра" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 Акціонерне товариство "Комерційний банк Надра" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №6/4/2004840-К/173 від 14.01.2004 року в розмірі 269085,22 гривень у звязку з невиконанням з їх сторони умов кредитного договору .

В обґрунтування позову позивач зазначав, що між ВАТ Комерційний банк Надра, правонаступником якого є ОСОБА_4 акціонерне товариство "Комерційний банк Надра" в особі філії ВАТ КБ Надра Харківське РУ та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №6/4/2004840-К/173 від 14.01.2004 року, відповідно до якого, банк надав відповідачу ОСОБА_2 кредитні кошти у сумі 10000,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 15,5% річних. Ціль кредитування проведення розрахунків по договору купівлі-продажу №29 від 08.01.2004р. нерухомого майна (квартири), що знаходиться за адресою: м. Харків, вул.. Корчагінців, б. 25, кВ. 231 з кінцевим терміном повернення кредиту 14 січня 2014 року. Відповідно до укладеного договору поруки № 6/4/2004/840-П/174 від 14.01.2004р. поручитель відповідач-2 ОСОБА_3 зобовязалась відповідати перед банком за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань за кредитним договором №6/4/2004840-К/173 від 14.01.2004 року. Свої зобовязання за договором позивач виконав, надавши відповідачу ОСОБА_2 кредитні кошти, тоді як відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання проводити погашення кредиту та сплату відсотків шляхом щомісячної сплати суми мінімально необхідного платежу, не виконав, та не виконує по теперішній час, у звязку з чим, існує заборгованість за кредитним договором №6/4/2004840-К/173 від 14.01.2004 року у розмірі 33665,11 доларів США, що, згідно з офіційним курсом НБУ, на день розрахунку становить 269085,22 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву і дав поясненя про викладнен обставини та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності , позовні вимоги визнала частково , не заперечує проти того, що дійсно снує заборгованість за кредитним договором №6/4/2004840-К/173 від 14.01.2004 року, але просить застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК України, так як сума неустойки значна перевищує розмір збитків не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності. Сума пеніі складає 201432,15 грн., що в чотири рази перевищує розмір кредиту. Крім цього, просить прийняти до уваги інші обставини, перебуває у скрутному матеріальному становищі, має неповнолітню хвору дитину, має на утриманні непрацездатних батьків те, що до фінансової кризи -2008 року він добросовісно виконував свої обвязки.

Вислухавши сторони, свідків та зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 та ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування.

Встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк Надра, правонаступником якого є ОСОБА_4 акціонерне товариство "Комерційний банк Надра" в особі філії ВАТ КБ Надра Харківське РУ та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №6/4/2004840-К/173 від 14.01.2004 року, відповідно до якого, банк надав відповідачу ОСОБА_2 кредитні кошти у сумі 10000,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 15,5% річних. Ціль кредитування проведення розрахунків по договору купівлі-продажу №29 від 08.01.2004р. нерухомого майна (квартири), що знаходиться за адресою: м. Харків, вул.. Корчагінців, б. 25, кВ. 231 з кінцевим терміном повернення кредиту 14 січня 2014 року року.

Відповідно до укладеного договору поруки 6/4/2004/840-П/174 від 14.01.2004р. поручитель відповідач ОСОБА_3 зобовязалась відповідати перед банком за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань за кредитним договором №6/4/2004840-К/173 від 14.01.2004 року.

За загальним правилом, на особу покладається обов'язок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобов'язання (ч.1 ст. 614 ЦК України). Неналежне ставлення до виконання цього обов'язку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для відповідальності за порушення зобов'язання.

Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України.

Згідно умов кредитного договору позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає абсолютне право банка вимагати виконання зобовязань, вказаних у цьому договорі повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника і поручителя разом, так і від кожного окремо, та поручитель відповідає перед банком за виконання зобовязань у повному обємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобовязанням визнається правовідношення, на підставі якого одна сторона (боржник) зобовязується здійснити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, виплатити грошові кошти та ін..) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Так, ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Цивільний кодекс України, крім обов'язку належного виконання зобов'язання, встановлює також принцип своєчасності його виконання: згідно з частиною 1 статті 530 цього Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з вимогами ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, якій прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5 умов кредитного договору №6/4/2004840-К/173 від 14.01.2004 року, у разі невиконання взятих відповідачем на себе зобовязань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих санкцій, у строк, визначений договором, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості , від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Статтею 546 передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.1 ст. 551 ЦК України).

Станом на 05.08.2013р. існує заборгованість за кредитним договором №6/4/2004840-К/173 від 14.01.2004 року у розмірі 33665,11 доларів США, що, згідно з офіційним курсом НБУ, на день розрахунку ( 7, 993) становить 269085,22 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 6756,09 дол. США, що складає 54001,43 грн.; заборгованість за відсотками 1707,95 дол. США, що складає 13651,64 грн.; заборгованість за пенею 25201,07 дол. США, що складає 201432,15 грн.

Згідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, а також вимог ст.3 ЦК України про справедливість, добросовісність та розумність, загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦК України, що зобовязує суд сприяти сторонам у здійсненні своїх прав.

Крім того, згідно рішення Конституцйного суду України від 11 липня 2013 року за№ 7 рп/ 2913 по справі №1-12/2013 визначено наступне.

Конституційний суд України вважає, що з огляду на приписи частини четвертої ст.42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту.

Цей висновок узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН „Керівні принципи для захисту інтересів споживачів від 9 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 Кодексу, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За практикою судів загальної юрисдикції України істотними обставинами в розумінні вказаних положень Кодексу вважаються, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обовязку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, повязаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобовязань позичальниками - фізичними особами.

Як убачається із матеріалів справи, заборгованість відповідача за кредитом та процентами становить 67653,07 грн., неустойка складає 269085,22 грн., що є сумою значно більшою ніж заборгованість за кредитним договором, тому з відповідачів треба стягнути неустойку в сумі 85000 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 526, 546-552, 554, 611, 625, 627, 628, 1049, 1050, ЦК України, ст.ст. 10, 11, 79, 88, 209, 212, 214-215, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

ПозовПозов Публічного Акціонерного товариства "Комерційний банк Надра до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІН НОМЕР_1), та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІІН НОМЕР_2) на користь Публічного Акціонерного товариства "Комерційний банк Надра заборгованість за кредитним договором №6/4/2004840-К/173 від 14.01.2004 року в розмірі 152656,07 грн. (сто п*ятдесят дві тисячі шістсот п*ятдесят шість грн.), яка складається із заборгованості за кредитом 54001,43 грн. (п*ятдесят чотири тисячі одна грн.) , заборгованості за відсотками 13651,64 грн. (тринадцять тисяч шістсот п*ятдесят одна грн.) та пені в сумі 85000 грн. (вісімдесят п*ять тисяч)

Стягнути з ОСОБА_2, 01.06.1972 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІН НОМЕР_1), та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІІН НОМЕР_2) на користь Публічного Акціонерного товариства "Комерційний банк Надра" судовій збір по 763,28 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Суддя-