Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/220/16-ц
№ 2/733/182/16
Рішення

Іменем України

"04" березня 2016 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі Л.В. Панахно

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 20 січня 1990 року. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя, на грунті чого між ними постійно виникають сварки та суперечки. Вони припинили сімейно-шлюбні відносини та примирятися не мають наміру. Вважає, що сім'я розпалася, збереження шлюбу та подальше спільне проживання неможливе, тому просить розірвати шлюб.

Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить розірвати шлюб.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, проти позову не заперечує та просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_2».

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 січня 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, 1992 (а.с.6). Спільне життя не склалося через різні погляди на життя, на грунті чого між ними постійно виникають сварки та суперечки. Вони припинили сімейно-шлюбні відносини та примирятися не мають наміру. Сім'я розпалася, існує лише формально і подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін. Тому суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між ним та відповідачкою, залишивши останній прізвище «ОСОБА_2».

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

У відповідності до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 88,197 ч.2, 212-215, 223 ЦПК України, ст. 104-105,110,112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20 січня 1990 року Відділом РАЦС Ічнянського райвиконкому Чернігівської області, актовий запис № 3 від 20 січня 1990 року, розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище з «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. В. Карапиш