Справа № 433/1613/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі :

головуючого- судді Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретарів - Рєзнікової Л.В., Соломіної В.В.,

представника позивачів - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах яких діє ОСОБА_4, до Публічного акціонерного товариства « ЛУГАНСЬК- НИВА» про визнання дійсним договору купівлі - продажу, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2016 року позивачі звернулись з позовом , в якому просили визнати право спільної сумісної власності на будівлі свиноматочників, який при розгляді справи уточнили збільшивши позовні вимоги, в яких просять визнати договір купівлі - продажу укладений між ними та відповідачем на нежитлові будівлі свиноматочників дійсним та визнати за ними право спільної сумісної власності на ці будівлі.

В обгрунтування позовних вимог зазначили, що відповідачу на підставі договорів купівлі- продажу нерухомих об,єктів належить наступне майно: нежитлове приміщення - будівля свиноматочника, що розташована за адресою: вулиця Вівчарівська, будинок 24, с. Вівчарове Троїцького району Луганської області, загальною площею 1303,3 кв.м та нежитлове приміщення-будівля свиноматочника, що розташована за адресою : вулиця Вівчарівська, будинок № 36, с. Вівчарове Троїцького району Луганської області, загальною площею -981,6 кв.м.

Між позивачами з однієї сторони та відповідачем, з іншої, було досягнуто домовленості щодо купівлі - продажу зазначених вище нежитлових приміщень - будівель свиноматочників, згідно з якою вони передали відповідачу домовлену суму за відчуження нерухомого майна у розмірі 100 000,00 гривень, про що було отримано відповідні чеки, але на даний час не мають можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного правочину, так як знаходиться на тимчасово окупованій території у місті Луганськ.

Зазначили, що оскільки вони домовились з відповідачем щодо усіх істотних умов укладеного між ними правочину купівлі - продажу нерухомого майна, згідно з яким ним у власність перейшли будівлі свиноматочників, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, однак підстави для нотаріального посвідчення правочину відсутні з незалежних від них обставин, а вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, тому порушене право є предметом захисту у судовому порядку.

Представник позивачів суду пояснив, що у 2014 році між позивачами та відповідачем було укладено попередній договір купівлі - продажу нежитлових приміщень свиноматочників , який нотаріально посвідчити не є можливим, оскільки відповідач знаходиться на тимчасово окупованій території у місті Луганськ, у зв.язку з чим позивачі вимушені були звернутись до суду . Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з,явився по невідомим суду причинам, про місце і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.74 ч.9 ЦПК України через оголошення у пресі.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ЛУГАНСЬК- НИВА», з одного боку, та ОСОБА_3, ОСОБА_2, з іншого боку, укладено попередній договір купівлі - продажу нежитлових приміщень - будівель свиноматочників , а саме : нежитлового приміщення - будівлі свиноматочника, що розташоване за адресою : вулиця Вівчарівська, будинок 24, с. Вівчарове Троїцького району Луганської області, загальною площею 1303,3 кв.м та нежитлового приміщення-будівлі свиноматочника, що розташоване за адресою : вулиця Вівчарівська, будинок № 36, с. Вівчарове Троїцького району Луганської області, загальною площею -1059,7 кв.м.

Згідно з умовами попереднього договору купівлі - продажу ( далі Договір) сторони зобов, язуються в майбутньому , укласти і належним чином оформити договір купівлі - продажу нерухомого майна ( Основний договір) на умовах, в порядку та строки, визначені цим договором

У відповідності із п.п. 2.1.3 Договору продавець зобов.язаний передати будівлі свиноматочників покупцю 1 та покупцю 2 за актом приймання - передачі в день набрання чинності Основним договором.

В пункті 3 Договору зазначено, що при підписанні цього договору покупець 1 та покупець 2 передали, а продавець отримав 100,000 гривень. Грошові кошти вносяться до каси продавця.

Згідно ксерокопій квитанцій від 21.08.2014 року до прибуткового касового ордеру № 1 та № 2 від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було прийнято по 50,000 гривень до каси відповідача , в яких підставою для сплати зазначено: за попередній договір до договору купівлі- продажу нежитлових приміщень ( а.с.12).

Згідно з пунктом 6 Договору сторони домовились, що укладення та нотаріальне посвідчення Основного договору має здійснитись не пізніше 30 вересня 2014 року. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, нотаріального посвідчення, і діє до виконання ними усіх своїх зобов.язань за цим договором.

Згідно п. 7 Договору зобов.язання , встановленні цим договором, припиняються, якщо Основний договір не був укладений протягом терміну, встановленого цим договором.

Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором,повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Так, відповідно ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, заявляючи позовні вимоги про визнання попереднього договору купівлі- продажу дійсним , позивачами невірно обраний спосіб захисту порушеного права.

У статтях 3,6,203,626,627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до вимог діючого законодавства України, примушування до угоди, яка ґрунтується на попередньому договорі, чи визнання її укладеною за відсутності згоди зустрічної сторони законом не передбачено, оскільки за порушення умов попереднього договору частиною другою статті 635 ЦК України передбачені інші правові наслідки - відшкодування збитків. Крім того, частиною третьою статті 635 цього ж Кодексу передбачено, що зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку, встановленого попереднім договором.

За змістом укладеного між сторонами попереднього договору сторони зобов'язались у майбутньому, остаточно в строк не пізніше 30 вересня 2014 року, укласти та нотаріально посвідчити Основний договір купівлі-продажу нежитлових будівель свиноматочників .

Проте, як встановлено судом у встановлений строк Основний договір купівлі-продажу будівель свиноматочників укладено не було, що свідчить про те, що відповідач ПАТ «ЛУГАНСЬК- НИВА» відмовився від укладання Основного договору купівлі-продажу.

Положення частини другої статті 635 ЦК України містять спеціальну норму, якою передбачено перелік правових наслідків порушення попереднього договору.

Цією нормою встановлено обов'язок сторони, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Положеннями ЦК України й інших актів цивільного законодавства, прямо не передбачено такий

правовий наслідок невиконання попереднього договору, як відшкодування збитків у спосіб зобовязання сторони цього договру виконати його умови та фактично продати об'єкт, що мав бути придбаний в майбутньому за договором купівлі-продажу, покупцеві на визначених попереднім договором умовах.

Примусове виконання зобов'язання в натурі суперечить вимогам статті 635 ЦК України про правові наслідки порушення зобов'язання за попереднім договором і положенням статті 321 ЦК України про непорушність права власності.

Стаття 635 ЦК України не передбачає такого правового наслідку порушення взятого на себе в попередньому договорі зобов'язання щодо укладення основного договору, як спонукання до його укладення в судовому порядку.

Зазначене узгоджується з вимогами частини третьої статті 635 ЦК, згідно з якою зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку, встановленого попереднім договором.

За таких обставин інша сторона попереднього договору може претендувати на відшкодування збитків відповідно до частини другої статті 635 ЦК України.

Проте таких вимог позивачі не заявляли.

Припинення зобов'язання з попереднього договору внаслідок неукладення основного договору протягом встановленого попереднім договором строку унеможливлює спонукання до укладення основного договору в судовому порядку, виконання обов'язку в натурі чи виникнення основного договірного зобов'язання як правової підстави для виникнення в набувача права власності на майно.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог .

На підставі ст.ст. 204,626,628, 635 ЦК України, керуючись ст. ст. ст.10,11,57-60,169, 209, 212-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах яких діє ОСОБА_4, до Публічного акціонерного товариства « ЛУГАНСЬК- НИВА» про визнання дійсним договору купівлі - продажу, визнання права власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 05 грудня 2016 року.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна .

05.12.16

29.08.16