12.02.2016 Справа № 756/2474/15-ц
Справа № 756/2474/15-ц
Провадження № 2/756/182/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 лютого 2016 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарі - Алфьоровій С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3, відділу реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, третя особа: Служба у справах дітей Оболонського району м. Києва, про встановлення батьківства, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2, який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3, ВРАГС Оболонського РУЮ в м. Києві, третя особа: Служба у справах дітей Оболонського району м. Києва, про встановлення батьківства, зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у лютому 2001 року позивач народила доньку ОСОБА_4. До та після народження дитини позивач проживала однією сім'єю з ОСОБА_3 Реєстрацією дитини в органах РАГСу займався ОСОБА_3 При реєстрації дитині було дано прізвище матері, дані про батька дитини вказані в порядку, передбаченому ст. 55 Кодексу України про шлюб та сім'ю. Позивач зазначає, що проживала з ОСОБА_3 у цивільному шлюбі з вересня 1995 року по 13 грудня 2010 року. Рішенням суду ОСОБА_3 було визнано недієздатним та призначено йому опікуна ОСОБА_2

За таких обставин, позивач просить встановити, що батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зобов'язати ВРАГС Оболонського РУЮ в м. Києві внести зміни до актового запису № 358 від 02 березня 2001 року.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Зазначила, що з вересня 1995 року вона проживала разом з ОСОБА_3 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Під час спільного проживання з ОСОБА_3 у позивача народилася донька ОСОБА_4, 2001 року народження. У вказаній квартирі позивач з дочкою були зареєстровані з 2004 року. Дитина відвідувала дитячий садочок та школу на території Оболонського району м. Києва. Усі знайомі позивача сприймали позивача та ОСОБА_3 як подружжя, а ОСОБА_3 - як батька неповнолітньої ОСОБА_4 У 2010 році за станом здоров'я дитини позивач вимушена була переїхати на проживання разом дочкою у Київську область.

Відповідач у судове засіданні не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих відправлень. Заяв, клопотань на адресу суду не надіслав.

Свідок ОСОБА_5, допитана у судовому засіданні, показала, що вона є дочкою позивача, проживає по вул. Богатирській в м. Києві. Свідок особисто знайома з ОСОБА_3, починаючи з 1995 року. Деякий час свідок, позивач та ОСОБА_3 проживали разом, потім свідок вийшла заміж. В подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_3 переїхали до квартири № АДРЕСА_1. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жили однією сім'єю, вели спільне господарство, усі знайомі сприймали їх як подружжя. У 2001 році народилася ОСОБА_4, яку ОСОБА_3 вважав своєю донькою, опікувався нею, приймав участь у її вихованні, у своєму батьківстві не сумнівався. Реєстрацію дитини в органах РАГСу здійснював ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_6 під час допиту у судовому засіданні підтвердила, що вона є хрещеною матір'ю ОСОБА_4. З 1995 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом як одна родина, вели спільне господарство. У 2001 році народилася ОСОБА_4, яку ОСОБА_3 визнавав своєю дочкою, виховував, дбав про розвиток дитини, забирав дочку з дитячого садочку, школи. Крім того, свідок особисто знайома з матір'ю ОСОБА_3, яка визнає ОСОБА_4 своєю онукою.

Свідок ОСОБА_7, допитаний у судовому засіданні, показав, що він є родичем ОСОБА_1 У 1995 році свідок познайомився з ОСОБА_3, якого сприймав як чоловіка ОСОБА_1 Згодом у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_4. Дружина свідка стала хрещеною матір'ю дитини. Свідок підтвердив, що ОСОБА_3 сприймав ОСОБА_4 як рідну доньку, піклувався про неї, займався її вихованням. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом як одна родина, були пов'язані спільним побутом.

У зв'язку з неявкою у судове засідання відповідача та з урахуванням згоди позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі, наявних у матеріалах справи доказах.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4, батько - ОСОБА_8, мати - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 02 березня 2001 року. (а.с. 11-12)

Заявником при реєстрації народження дитини був ОСОБА_3, ім'я дитини та відомості про батька вказані за бажанням та зі слів заявника. (а.с.43)

За роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

У відповідності до ст. 53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з ст. 55 КпШС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини провадиться за заявою батька.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст. 57 Кодексу про шлюб та сім'ю України діти, походження яких встановлено за спільною заявою батьків або за рішенням суду, мають ті ж права і обов'язки щодо батьків та їх родичів, що й діти, які народилися від осіб, які перебувають у шлюбі.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 народилася ОСОБА_4. Запис про батька дитини здійснений в порядку, передбаченому ст. 53 КпШС України.

Дитина народилася у позивача під час її спільного проживання разом з ОСОБА_3, що підтверджується показами свідків, допитаних у судовому засіданні.

Крім того, ОСОБА_3 після народження ОСОБА_4 визнавав її за свою доньку, про що свідчать наступні письмові докази. 02 березня 2001 року ОСОБА_3 звернувся до органів РАЦСу із заявою про реєстрацію народження дитини, за його бажанням було вказано ім'я дитини. У заяві про зарахування дитини до Школи-дитячого садочку «Ластівка» від 01 вересня 2007 року та до загальноосвітньої середньої шкоди №252 Оболонського району м. Києва у відомостях про батька вказаний ОСОБА_3, пенсіонер, інвалід ІІ групи. Крім того, у медичній картці дитини також вказано її батьком ОСОБА_3 (а.с. 47-51, 64-66)

Також в матеріалах справи наявні фотографічні картки, з яких вбачається, що ОСОБА_3 проводить час з дитиною ОСОБА_4 у період з 2002 року по 2008 рік.

Згідно з листом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» від 01 вересня 2015 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, були зареєстровані ОСОБА_1, 1960 року народження, та ОСОБА_4, 2001 року народження, у період з 15 червня 2004 року по 28 січня 2014 року. Власником вказаної квартири є ОСОБА_3 Заява про реєстрацію місця проживання від 26 травня 2004 року, подана ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, підписана власником квартири ОСОБА_3 без заперечень. (а.с. 99, 67)

Під час розгляду справи ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року призначена у справі судово-медична експертиза для визначення кровного споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 методом ДНК-аналізу.

За висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 10 листопада 2015 року № 337 молекулярно-генетичним дослідженням встановлено вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 складає величину не менш ніж 99,99%, біологічне батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 практично доведено. (а.с. 109-111)

Оцінюючи у сукупності докази, зібрані під час розгляду справи, суд доходить висновку, що до народження неповнолітньої ОСОБА_4 у 2001 році ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали разом, вели спільне господарство. В подальшому після народження дочки разом її виховували, утримували та піклувалися про неї. ОСОБА_3 під час такого спільного проживання визнавав ОСОБА_4 своєю дочкою. Крім того, за висновками судової експертизи встановлено біологічне батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 Такі обставини підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд позбавлений можливості з'ясувати думку самого ОСОБА_3, оскільки за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2012 року ОСОБА_3, 1965 року народження, визнаний недієздатним.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення батьківства та зобов'язання вчинити певні дії є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн., витрати на проведення судової експертизи у розмірі 3158,40 грн.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3, відділу реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, третя особа: Служба у справах дітей Оболонського району м. Києва, про встановлення батьківства, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження: село Блистова Новгород-Сіверського району Чернігівської області, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: місто Київ, актовий запис про народження №358 від 02 березня 2001 року, зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві.

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві внести зміни до актового запису №358 від 02 березня 2001 року про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: місто Київ,, а саме вказати батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження: село Блистова Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення судової експертизи у сумі 3158 (три тисячі сто п'ятдесят вісім) гривень 40 копійок та судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко