Справа №2-1710/10
Провадження №2-п/639/122/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

ускладі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.,

при секретарі Слюсаревій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного (повторного) рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2016 року у цивільній справі № 2-1710/10 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ :

23 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою про перегляд заочного (повторного) рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2016 року у цивільній справі № 2-1710/10 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішення було ухвалено за відсутності відповідача по справі, яка не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи та судом не було повно зясовано усіх фактичних обставин справи та не досліджено і не надано належної оцінки доказам, наявним в матеріалах справи.

Сторони в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 231 ЦПК України суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутності осіб що не зявилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволені заяви слід відмовити виходячи з наступного.

Так, судом було встановлено, що заочним рішенням (повторним) Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири - задоволені частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 15 217,65 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 3 000 грн.. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. (т. 1 а.с. 100-102).

Відповідно до вимог цивільного процесуального кодексу України повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, 12.12.2011 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Рішенням судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 12.03.2012 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2010 року змінено в частині стягнення судових витрат та солідарного стягнення 3000 моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 по 750 грн. моральної шкоди з кожного та по 541,93 грн. судових витрат з кожного. В іншій частині рішення суду залишено без змін. (т. 1 а.с.128-129).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.06.2012 року у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовлено. (т. 1 а.с. 142).

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційної скаргою, яка ухвалою судді апеляційного суду Харківської області від 26.10.2012 року залишена без руху та встановлений строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали апеляційного суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу від 10.12.2012 року, у якій зазначає, що вона оскаржує заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2010 року.

Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 13.12.2012 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження ОСОБА_1 за її апеляційною скаргою на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2010 року (т. 1 а.с.192).

Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 05.02.2013 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2010 року. (т.2 а.с. 15).

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до суду із заявами про перегляд заочного рішення від 29.06.2010 року та апеляційними скаргами на зазначене рішення.

Цивільним процесуальним законодавством України передбачений порядок оскарження ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

В ухвалі судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 13.12.2012 року та в ухвалі судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 05.02.2013 року розяснено, що ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Зазначені ухвали направлені ОСОБА_1, однак, як вбачається із матеріалів справи, в касаційному порядку ОСОБА_1 ці ухвали не оскаржувала.

Тому посиланням заявника ОСОБА_1 на те, що їй не було відомо про існування оскаржуваного рішення, спростовується матеріалами справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

В судове засідання, яке відбулося 29.06.2010 року відповідачі не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення слухання справи не направили, у звязку з чим суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: перша - відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; друга - докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом вказаних норм наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов'язковою.

Але, в порушення даних вимог закону, відповідач не надала суду доказів, які можуть бути визнані судом, як такі, що мають істотне значення для вирішення спору, та не вказала жодних поважних причин неявки в судове засіданні, яке було призначено на 29.06.2010 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

З огляду на вищезазначене, підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення відсутні, тому в задоволенні заяви відповідача необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 77, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного (повторного) рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2016 року у цивільній справі № 2-1710/10 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідач має право оскаржити рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя