АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1192/15-ц Головуючий в 1 інстанції
Провадження № 22-ц/774/512/К/16 ОСОБА_1
Категорія № 27 (2) Доповідач Братіщева Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко Н.М., Михайлів Л.В.

при секретарі: Маслової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на ухвалу Нікопольского міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року про закриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

26 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Нікопольского міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року провадження по справі за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито у зв'язку зі смертю відповідача.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи. Зокрема, на його думку, суд не перевірив, відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, наявність спадкоємців, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та дійшов помилково висновку про необхідність закриття провадження у справі, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, та не залучив до участі у справі правонаступників померлого відповідача. Крім того, вказує, що судом не з`ясовано наявність спадкового майна відповідача та його вартість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що позивач ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н, укладеним між сторонами 22 вересня 2011 року, згідно з умовами якого, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

В порушення умов договору позичальник взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31 грудня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 20111,46 грн., з яких: 15965,23 грн. заборгованість за кредитом, 2462,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250,00 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 933,88 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач разом із судовими витратами по справі просив стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 18 березня 2015 року відкрито провадження по справі за вказаним позовом (а.с. 43).

12 листопада 2015 року до суду надана копія актового запису про смерть № 1583 від 03 жовтня 2014 року, згідно з яким ОСОБА_2 помер 03 жовтня 2014 року (а.с. 61-63).

Ухвалою суду від 13 листопада 2015 року провадження по справі зупинено для визначення кола спадкоємців ОСОБА_2 та залучення до участі у справі правонаступника (а.с. 65).

Згідно повідомлення Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області № 2724/01-09 від 03 грудня 2015 року, після померлого ОСОБА_2 із заявою про прийняття або відмови від спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 68-70).

Ухвалою Нікопольского міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року провадження у справі закрито (а.с. 74).

Постановляючи ухвалу про закриття провадження, суд першої інстанції виходив із того, що у зв'язку зі смертю відповідача, враховуючи, що спадкоємців щодо майна померлого не виявлено, у суду є всі підстави для закриття провадження у справі.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Згідно із статтями 28, 29, 30 ЦПК України, статтями 25, 30 ЦК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, відповідачем у даній справі може бути фізична особа, що наділена цивільною процесуальною правоздатністю і цивільною процесуальною дієздатністю, які припиняються у момент її смерті.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього кодексу.

Згідно із ст. 607 ЦК України, зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Кредитні правовідносини не є особистими правовідносинами, що не допускають правонаступництво, оскільки здійснення цього права не пов'язане з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Частиною 1 ст. 37 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Аналогічне роз'яснення міститься й в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24.10.2008 року № 12.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 37 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не зміни відповідача, однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, то за відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобов'язання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна, а не смертю боржника, як встановив суд.

До даних правовідносин має бути застосовано положення п. 1 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, відповідно до якого суд зобов'язаний зупинити провадження в справі в разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною в справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, до встановлення правонаступника.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено, позивачу стало відомо про смерть відповідача лише при розгляді справи в суді першої інстанції, а тому суд неправомірно закрив провадження по справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, у таких випадках провадження по справі має закриватись після проведення ретельного слідства за встановлення відсутності спадкоємців та спадковою майна.

Судом не було встановлено наявність або відсутність спадкоємців, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка належить їм з часу відкриття спадщини, а також наявність спадкового майна.

Посилання суду на те, що згідно з повідомленням Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області № 2724/01-09 від 03 грудня 2015 року після померлого ОСОБА_2 спадкова справа не відкривалась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось, не свідчить про відсутність спадкоємців після померлого ОСОБА_2 взагалі, а лише про їх волевиявлення з приводу прийняття спадщини, тому зазначена обставина не є належною підставою для закриття провадження у справі.

Враховуючи те, що спір між сторонами виник з приводу заборгованості за кредитним договором, і правовідносини між сторонами є майновими, тобто не пов'язаними з особою померлого та допускають правонаступництво, суд першої інстанції не з'ясував усіх обставин, що мають процесуальне значення для прийняття рішення про закриття провадження в справі, та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції подальшого розгляду.

Керуючись ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Ухвалу Нікопольского міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року - скасувати.

Справу направити до Нікопольского міськрайонного суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду та встановлення кола правонаступників

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому розгляду.

Головуючий: Л.А. Братіщева

Судді: Н.М. Грищенко

ОСОБА_4