Справа № 610/3565/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2016 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Носова Г.С.,

при секретарі Виноградській О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання втрати права користування житловим приміщенням та виселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: 64200, Харківська область Балаклійський район м. Балаклія вул. П.Азаренка, буд. 122, припинити дії, які порушують її право шляхом виселення відповідачки з спірного житлового будинку та стягнути з останньої судовий збір у розмірі 551,20 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що їй на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАА № 877921 від 21.07.2014 року належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область Балаклійський район м. Балаклія вул. П.Азаренка, буд. 122. В даному будинку зареєстрована та постійно проживає ОСОБА_2. До даного будинку відповідач вселилась з дозволу колишнього померлого власника будинку ОСОБА_5, як член його сім»ї. Відповідачка створила умови, які унеможливлюють користування та розпорядження позивачкою її власністю.

Позивачка в судове засідання не з"явилася, її інтереси представляє ОСОБА_1.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та зазначила, що в спірному будинку вона проживає з дитинства, її доглядали дід та бабка. 30.03.2006 року, з дозволу її діда, вона була зареєстрована в цьому будинку. За життя її дід склав заповіт на користь її двоюрідної сестри ОСОБА_4. Іншого житла у неї не має і переселитись їй нікуди. Просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, просив суд у їх задоволенні відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що спірним є житловий будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область Балаклійський район м. Балаклія вул. П.Азаренка, буд. 122.

Власником даного житлового будинку був ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20.05.2005 року Балаклійською державною нотаріальною конторою Харківської області за реєстром № 1-969 та зареєстрованого 31.05.2005 року у Балаклійському бюро технічної інвентаризації Харківської області номер запису 88, реєстраційний номер 10726258.

26.12.2013 року ОСОБА_5 помер.

Після смерті ОСОБА_5 власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Харківська область Балаклійський район м. Балаклія вул. П.Азаренка, буд. 122, стала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАА № 877921 від 21.07.2014 року. Право власності позивачки належним чином оформлено (а. с.16, 17, 18-27).

Відповідачка ОСОБА_2 була зареєстрована в спірному будинку за згодою колишнього власника, як член його сім'ї 30.03.2006 року та по теперішній час проживає в ньому.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачці також лежить процесуальний обов'язок доказування своїх доводів і заперечень.

Крім того, у частині 4 статті 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Право на користування жилим приміщенням членів сім'ї власника будинку і наймачів регулюється різними нормами. Зокрема, права і обов'язки членів сім'ї власника будинку регулюються статтями 156, 157 ЖК УРСР, а права і обов'язки наймачів - статтями 158-170 ЖК УРСР, а також главою 59 ЦК України.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-158цс14 від 05 листопада 2014 року, яка згідно зі статтею 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Оскільки ОСОБА_4 на законних підставах набула право власності на спірне житлове приміщення, у якому зареєстрована відповідачка, з припиненням права власності ОСОБА_5, померлого 26.12.2013 року, втрачається право власності у членів його сім'ї.

Отже, з урахуванням викладеного позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивачки ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, 3,4,10,60 ЦПК України, 383, 391, 405 ЦК України, 156 ЖК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання втрати права користування житловим приміщенням та виселення - задовільнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: 64200, Харківська область Балаклійський район м. Балаклія вул. П.Азаренка, буд. 122.

Припинити дії, які порушують право ОСОБА_4 шляхом виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МТ № 207884, виданий Балаклійським РВ ГУМВС України в Харківській області 21.02.2012 року з житлового будинку, що знаходиться за адресою: 64200, Харківська область Балаклійський район м. Балаклія вул. П.Азаренка, буд. 122.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28 листопада 2016 року.

СУДДЯ