Справа № 466/7184/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«24» листопада 2016 р. Шевченківський районний суд м. Львова

у складі:

в складі : головуючого судді Ковальчука О.І.

при секретарі Ваврин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. заступника начальника управління начальника відділу контролю за виконанням рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо неприйняття до виконання судового наказу №466/7999/15ц від 30.09.2015р., -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на бездіяльність в.о. заступника начальника управління начальника відділу контролю за виконанням рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо неприйняття до виконання судового наказу №466/7999/15ц від 30.09.2015р.

В обґрунтування скарги посилалася на те, що 30 вересня 2015 року Шевченківським районним судом міста Львова у справі №466/7999/15ц був виданий судовий наказ про стягнення з Будинкоуправління №4 КЕВ м. Львова на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у сумі 5493,03 грн.

19.10.2015 року старшим державним виконавцем Сихівського ВДВС ОСОБА_3 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

31.12.2015 року виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання постановою старшого державного виконавця Сихівського ВДВС ОСОБА_3 у звязку з відсутністю коштів у боржника державного підприємства.

28 липня 2016 року ОСОБА_1 подала до Управління ДВС ГУЮ у Львівській області заяву про виконання судового наказу від 30.09.2015 року з долученням оригіналу судового наказу, копії довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, копії паспорту громадянина України.

03.08.2016 року ОСОБА_1 отримала лист в.о. заступника начальника управління начальника відділу контролю за виконанням рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 від 28.07.2016 року №С-377, відповідно до якого наказ суду направлений за належністю у Сихівський відділ державної виконавчої служби.

Вважає такі дії (бездіяльність) УДВС ГУЮ незаконними у звязку з наступним.

Боржник за виконавчим документом (Будинкоуправління №4 КЕВ м. Львова) є державною організацією.

Особливості стягнення коштів боржників, які є державними організаціями, передбачені ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5 червня 2012 року №4901-VI та постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року №440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою».

Згідно з п.2 вищезазначеної постанови КМУ: «органи державної виконавчої служби управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, м.м. Києві та Севастополі».

Відтак, виконання рішення суду про стягнення коштів з державних установ покладено саме на Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, а не на Сихівський відділ державної виконавчої служби.

Просила винести ухвалу, якою: визнати бездіяльність в.о. заступника начальника управління начальника відділу контролю за виконанням рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, які полягають у неприйнятті до виконання судового наказу від 30 вересня 2015р. у справі 466/7999/15-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Львова, неправомірними.

Зобовязати в.о. заступника начальника управління начальника відділу контролю за виконанням рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 задовольнити вимогу заявника та усунути порушення шляхом прийняття до виконання судового наказу від 30 вересня 2015р. у справі 466/7999/15-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення боргу з Будинкоуправління №4 КЕВ м. Львова (79019, м. Львів, вул.. Стрийська, 105, Ідентифікаційний код 24964599) в користь ОСОБА_1 (м. Львів вул. Сорочинська, 4/2, ІПН - НОМЕР_1).

Зобовязати в.о. заступника начальника управління начальника відділу контролю за виконанням рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 зареєструвати судовий наказ від 30 вересня 2015р. у справі 466/7999/15-ц, виданий Шевченківським районним судом м. Львова та призначити відповідальну особу за його виконання.

Представник заявника ОСОБА_4 у судовому засідання скаргу підтримав повністю, зіславшись на викладені в ній доводи та просить дану скаргу задовольнити.

Представник боржника у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник УДВС ГТУЮ, в судовому засіданні проти скарги заперечила, покликаючись на обставини, які викладені в долученому до матеріалів справи письмовому запереченні.

Заслухавши пояснення представника заявника, представника УДВС ГТУЮ, зясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Положеннями п.1 ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, до яких, зокрема, віднесено виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до положень ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні становлено, що 30 вересня 2015 року Шевченківським районним судом міста Львова у справі 466/7999/15-ц був виданий судовий наказ про стягнення з Будинкоуправління №4 КЕВ м. Львова на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у сумі 5493,03 грн.

19.10.2015 року старшим державним виконавцем Сихівського ВДВС ОСОБА_3 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

31.12.2015 року виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання постановою старшого державного виконавця Сихівського ВДВС ОСОБА_3 у звязку з відсутністю коштів у боржника державного підприємства.

28 липня 2016 року ОСОБА_1 подала до Управління ДВС ГУЮ у Львівській області заяву про виконання судового наказу від 30.09.2015 року з долученням оригіналу судового наказу, копії довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, копії паспорту громадянина України.

03.08.2016 року ОСОБА_1 отримала лист в.о. заступника начальника управління начальника відділу контролю за виконанням рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 від 28.07.2016 року №С-377, відповідно до якого наказ суду направлений за належністю у Сихівський відділ державної виконавчої служби.

Боржник за виконавчим документом (Будинкоуправління №4 КЕВ м. Львова) є державною організацією, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань (а.с. 12-17).

Особливості стягнення коштів з боржника, який є державним підприємством або юридичною особою, передбачені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI зі змінами, що набрав чинності з 01.01.2013 року.

Відповідно до частин 1-3,7 ст.4 цього Закону: «Стаття 4. Особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи:

1. Виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

2. У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

3. Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

7. Державний виконавець протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення виносить постанову про заміну стягувача на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, з одночасним направленням повідомлення такому органу.»

В обґрунтування своїх доводів щодо підвідомчості виконавчого документа органу державної виконавчої служби Управлінню державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області, а не Сихівському відділу ДВС, стягувач посилалась на вимоги постанови КМУ від 03.09.2014р. №440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою».

Згідно з Порядком, затвердженим цією постановою - «органи державної виконавчої служби управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, м.м. Києві та Севастополі».

Однак, на думку суду, таке посилання стягувача не ґрунтується на вимогах вищезазначених норм, оскільки згідно з цією постановою КМУ така прийнята «з метою реалізації пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень№ 4901-VI. При цьому вказаним пунктом 3 розділу II Закону№ 4901-VI встановлено особливості виконання судових рішень, які прийняті до набрання чинності цим Законом, тобто до 01 січня 2013 року, а саме:

«3. Виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення».

У пункті 2 зазначеної постанови КМУ від 03.09.2014р. №440, прийнятою з метою реалізації цієї норми, вказано, що у прийнятому Порядку терміни вживаються в такому значенні, зокрема: « рішення - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень субєкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року».

Отже, зазначеною постановою КМУ №440 від 03.09.2014р. та прийнятим Порядком, на підставі пункту 3 розділу 11 Закону№ 4901-VI, передбачені особливості виконання виконавчих документів та судових рішень, що були прийняті до 01.01.2013 року, а що стосується інших виконавчих документів та рішень суду, виконання яких гарантовано державою, то такі особливості вказані у вищенаведеній статті 4 цього Закону № 4901-VI, де відсутні посилання на те, що такі рішення виконуються такими органами виконавчої служби, як УДВС ГТУЮ.

Відтак, субєктом, дії якого оскаржені, підставно направлено судовий наказ про стягнення коштів з державної організації (юридичної особи) до відповідно районного відділу державної виконавчої служби відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ст.ст. 20, 21, та Закону України «Про державну виконавчу службу». Інших доводів на обґрунтування скарги та доказів заявником не наведено і не подано.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи дії в.о. заступника начальника управління начальника відділу контролю за виконанням рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо неприйняття до виконання судового наказу №466/7999/15ц від 30.09.2015р., суд вважає, що вони були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень (вчинення дії) та неупереджено. За таких обставин суд приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 383, 384, 385, 386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. заступника начальника управління начальника відділу контролю за виконанням рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо неприйняття до виконання судового наказу №466/7999/15ц від 30.09.2015р. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова

Суддя ОСОБА_5