Справа № 169/38/16-ц
Провадження № 2/169/31/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2016 року смт. Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Турак О.В.,
секретар судового засідання Луцик Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про повернення коштів,-
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про повернення коштів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 жовтня 2015 року між нею та відповідачем укладено договір купівлі продажу №2017, відповідно до якого відповідач зобов'язався протягом 60 днів передати у її власність товар двері вхідні білі зі склом, за які вона сплатила аванс у розмірі 3000 грн., однак до теперішнього часу товар не передав. На її телефонні дзвінки відповідач не відповідає, за місцем реєстрації відсутній. За результатами звернення до поліції з приводу таких дій відповідача позивач отримала висновок про те, що в діях відповідача відсутні ознаки адміністративного правопорушення, та між сторонами склались цивільно правової відносини. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на її користь 3000 грн. сплаченого авансу, а також судові витрати.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак подала суду заяву 03 березня 2016 року, в якій зазначила, що позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує, справу просить розглянути без її участі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, оскільки судова повістка направлена йому відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України за адресою, за якою він зареєстрований у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав.
Зі згоди позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.
Так, судом встановлено, що 08 жовтня 2015 року між сторонами укладено договір купівлі продажу №2017, відповідно до якого відповідач зобов'язався протягом 60 днів передати у власність позивача товар двері вхідні білі зі склом, за які позивач сплатила аванс у розмірі 3000 грн. (а. с. 6).
Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 662, ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.
Згідно ч.1 ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.
Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Як слідує із договору купівлі продажу від 08 жовтня 2015 року №2017, відповідач одержав 3000 грн. попередньої оплати товару, проте товар у визначений договором строк не передав, суму попередньої оплати не повернув, що стверджується висновком Турійського відділення поліції Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області від 20 листопада 2015 року (а. с. 9).
Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.
Відповідач доказів передання товару, за який він одержав суму попередньої оплати, не надав.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача 3000 грн. боргу як суми попередньої оплати.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 551.20 грн. витрат по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 662, 663, 693 ЦК України та керуючись ст.ст. 11, 58-60, 88, 197, 209, 213-215, 218, 224, 228 ЦПК України, суд
Стягнути з підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн. (три тисячі грн. 00 коп.) боргу та 551.20 грн. (пятсот пятдесят одну грн. 20 коп.) витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.