Справа № 750/8518/16-ц
Провадження № 4-с/750/50/16
У Х В А Л А

22 листопада 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу а скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» на дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс Банк» звернулось до суду зі скаргою та просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1, які полягають у винесенні постанов від 25.08.2016: про поновлення виконавчого провадження (ВП № 50659383); про стягнення виконавчого збору у розмірі 1675,27 грн. (ВП № 50659383); про стягнення витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 100 грн. (ВП № 50659383); про поновлення виконавчого провадження (ВП № 50659485); про стягнення виконавчого збору у розмірі 430,97 грн.(ВП № 50659485); про стягнення витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 100 грн. (ВП № 50659485) та зобов'язати державного виконавця скасувати вказані постанови. Також просить визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1, яка полягає у невинесенні постанов про закриття виконавчих проваджень ВП № №50659383, 50659485 та зобов'язати державного виконавця закінчити вказані виконавчі провадження, зобовязати Печерський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві повернути Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Правекс Банк» кошти, які були отримані в якості виконавчого збору та витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 2 306 грн. 24 коп.

В судове засідання сторони не зявились, до його початку представник позивача надав заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, скаргу підтримує, від представника відповідача надійшли письмові заперечення проти скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 09.03.2016 Деснянським районним судом міста Чернігова було видано виконавчий лист № 750/7275/15-ц на виконання рішення у справі № 750/7275/15-ц від 27.11.2015 по стягненню з ПАТК «ПРАВЕКС-БАНК» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 16 752,71 грн.; 4 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди; заборгованість по заробітній платі (доплату) за виконання обов'язків тимчасово відсутнього начальника відділу в розмірі 4 309,70 грн.; компенсацію втрати частини доходів в зв'язку із затримкою термінів виплати в розмірі 3 450,31, грн.; 4 164,04 грн. у відшкодування витрат на послуги адвоката та пов'язаних із залученням свідка.

31.03.2016 Печерським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві по даному виконавчому листу були відкриті виконавчі провадження: ВП № 50659383 - про стягнення суми у розмірі 16 752,74 грн. ВП № 50659485- про стягнення суми у розмірі 4 309,70 грн.(копії постанов про відкриття виконавчих проваджень від 31.03.2016.

11.04.2016 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ виніс ухвалу, якою зупинив виконання рішення у даній справі до закінчення касаційного провадження. На виконання цієї ухвали 27.04.2016 державний виконавець виніс постанови про зупинення виконавчих проваджень.

Ухвалою від 27.07.2016 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ відхилив касаційну скаргу Банку на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.11.2015 та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 16.02.2016, а вказані рішення судів залишив в силі, в зв'язку із чим на виконання судового рішення 12.08.2016 Банк здійснив виплату коштів.

15.08.2016 через канцелярію Печерського ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Банком було подано заяву про закінчення виконавчих проваджень ВП №№ 50659383, 50659485, до якої додані документи, що підтверджують сплату коштів у повному обсязі, а саме: меморіальні ордери від 12.08.2016, видатковий касовий ордер від 09.12.2015 та індивідуальні розрахункові листи за грудень 2015 року та серпень 2016 року.

25.08.2016 державний виконавець виніс постанови про поновлення виконавчих проваджень, стягнення виконавчого збору у сумах 1 675,27 грн. та 430,97 грн. та про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 100 грн. по кожному виконавчому провадженню.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» встановлено, що витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Отже, виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, стягуються за постановою державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Разом з тим, ч. З ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Всупереч наведеним положенням Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець Печерського ВДВС, після отримання заяви Банку від 15.08.2016 із доданими до неї документами, що підтверджують виконання рішення суду у повному обсязі виконавчі провадження не закінчив та 25.08.2016 виніс постанови про стягнення виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Отже, за таких умов дії державного виконавця Печерського ВДВС щодо винесення постанов про стягнення з Банку виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, та неприйняття постанов про закінчення виконавчих проваджень у відповідності з вимогами п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а саме з підстав фактичного виконання рішення у відповідності з виконавчим документом, є неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, скарга обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.10,11, 210,386-388 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1, які полягають у винесенні постанов від 25.08.2016:

-про поновлення виконавчого провадження (ВП № 50659383);

-про стягнення виконавчого збору у розмірі 1675,27 грн. (ВП № 50659383);

-про стягнення витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 100 грн. (ВП № 50659383);

-про поновлення виконавчого провадження (ВП № 50659485);

-про стягнення виконавчого збору у розмірі 430,97 грн.(ВП № 50659485);

-про стягнення витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 100 грн. (ВП № 50659485) та зобов'язати державного виконавця скасувати вказані постанови.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1, яка полягає у невинесенні постанов про закриття виконавчих проваджень ВП № №50659383, 50659485 та зобов'язати державного виконавця закінчити вказані виконавчі провадження.

Зобовязати Печерський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві повернути Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Правекс Банк» кошти, які були отримані в якості виконавчого збору та витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 2 306 грн. 24 коп.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів після проголошення в порядку статті 294 ЦПК України.

СУДДЯ