Справа № 132/474/15-ц Провадження № 22-ц/772/468/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 32Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Матківської М.В., Шемети Т.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 та апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 28 грудня 2015 року, -

В с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Свої вимоги вони мотивувала тим, що 11.09.2012 року біля 20.40 год. ОСОБА_6 керуючи автомобілем НОМЕР_1, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 416413, виданого 19.03.2011 року, є ОСОБА_7, рухаючись ділянкою автодороги між м. Калинівка та с. Дружелюбівка Калинівського району Вінницької області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8, який внаслідок тяжких тілесних ушкоджень помер. Згідно постанови заступника начальника слідчого відділення Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_9 від 30.08.2014 р. кримінальне провадження було закрите у зв'язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 застрахована ПрАТ «СК «Провідна», відповідно до Полісу №АВ/0455767, діючого з 06.12.2011 року по 05.12.2012 року.

У зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_8, позивачі звернулися в суд з вказаним позовом.

Змінивши позовні вимоги в сторону збільшення, позивачі просили суд стягнути з ОСОБА_6 на користь:

ОСОБА_2 86 333,90 грн. моральної шкоди і 406 грн. щомісячно, починаючи з лютого 2015 року довічно, шкоди по втраті годувальника;

ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_5, - 86 333,90 грн. моральної шкоди і 406 грн. щомісячно, починаючи з лютого 2015 року до досягнення вісімнадцятиліття, шкоди по втраті годувальника;

ОСОБА_3 - 86 333,90 грн. моральної шкоди та 15 961,64 грн. матеріальної шкоди, із яких: 6841 грн. - витрати на проведення поминального обіду в день похорону, 4 287,64 грн. - витрати на поминальний обід на 9-й день після смерті ОСОБА_8, 2 074,60 грн. - витрати на поминальний обід на 40-й день, 2 259,47 грн. вартість перельоту «Москва-Київ» та 500 грн. франшизи. При цьому ОСОБА_6 було відшкодовано 10 000 грн., тому 15961,64 грн. 10 000грн. = 5961,64 грн. матеріальної шкоди;

ОСОБА_4 86 333,90 грн. моральної шкоди.

З ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна», позивачі просили суд стягнути на користь:

ОСОБА_2 13 277,58 грн. страхового відшкодування у зв`язку зі смертю потерпілого, 13 666,10 грн. моральної шкоди, 420 грн. витрат на копання та засипання ями;

ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_5 - 13 666,10 грн. моральної шкоди;

ОСОБА_3 - 13 666,10 грн. моральної шкоди, 750 грн. шкоди, завданої знищенням велосипеда, на якому їхав потерпілий; 5 758 грн. витрати на поховання ОСОБА_8 (вартість одежі та обряду поховання);

ОСОБА_4 25 880 грн. витрат на придбання та спорудження пам`ятника і огорожі та 13 666,10 грн. моральної шкоди.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 28.12.2015 року позов задоволено частково. Вирішено: стягувати з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 щомісячно по 367,33 грн., починаючи з 16 лютого 2015 року і довічно та одноразово - 20 000 грн. по відшкодуванню моральної шкоди, а також 1 877,08 грн. витрат на правову допомогу; стягувати з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 щомісячно по 367,33 грн., починаючи з 16 лютого 2015 року до досягнення ним повноліття та одноразово - 20 000 грн. по відшкодуванню моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 - 20 000 грн. по відшкодуванню моральної шкоди, а також 1 877,08 грн. витрат на правову допомогу; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 - 20 000 грн. по відшкодуванню моральної шкоди, а також 1 877,08 грн. витрат на правову допомогу; стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_2 13 277,58 грн. страхового відшкодування в зв'язку зі смертю годувальника та 420 грн. витрат на копку могили для померлого; стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_3 - 5 290, 00 грн. витрат на поховання чоловіка; стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_4 - 2 800 грн., як витрати на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання по стягненню судового збору.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку, як прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у відшкодуванні шкоди ОСОБА_4 в повному обсязі та зменшити розмір відшкодування з інших позивачів.

Крім того, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» теж оскаржило рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 28.12.2015 року, так як вважає, що воно ухвалене внаслідок порушення і неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а також за неповного з`ясування фактичних обставин справи, що мають важливе значення для правильного вирішення спору, у звязку з чим, вказане рішення підлягає зміні. Апелянт просить змінити рішення суду першої інстанції, відмовивши ОСОБА_2 у стягненні 13 277,58 грн. шкоди, завданої втратою годувальника.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з наступних обставин.

Так, встановлено, що 11.09.2012 року біля 20.40 год. ОСОБА_6 керуючи автомобілем НОМЕР_1, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 416413, виданого 19.03.2011 року, є ОСОБА_7, рухаючись ділянкою автодороги між м. Калинівка та с. Дружелюбівка Калинівського району Вінницької області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8, який внаслідок тяжких тілесних ушкоджень помер (а/с 12). Згідно постанови заступника начальника слідчого відділення Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_9 від 30.08.2014 р. кримінальне провадження було закрите у зв'язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (а/с 5). Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 застрахована ПрАТ «СК «Провідна», відповідно до Полісу №АВ/0455767, діючого з 06.12.2011 року по 05.12.2012 року (а/с59).

Відповідно до пенсійного посвідчення на а/с15 позивач ОСОБА_2, батько покійного потерпілого (а/с16), з 20.06.1997 року є пожиттєвим пенсіонером за віком.

Син покійного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/с 13), на час скоєння ДТП був малолітнім, а на час ухвалення оскаржуваного рішення суду неповнолітнім, в силу норми ст.6 СК України.

Згідно довідки виданої виконкомом Калинівської міської ради Вінницької області №6038 від 20.11.2015 року, ОСОБА_8 до дня смерті проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з ним за вказаною адресою проживали та були зареєстровані:

дружина ОСОБА_3 з 13.11.1987 р. по 15.09.2015 р.;

син ОСОБА_5 з 12.11.2000 р. по 15.09.2015 р.;

дочка ОСОБА_4 з 23.12.2005 року по час видачі довідки;

батько ОСОБА_2 з 28.02.1979 року по час видачі довідки (а/с 103).

ОСОБА_4 є рідною донькою потерпілого ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про її народження та одруження на а/с 14,18.

Так, апелянт ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі просить, зокрема, відмовити у відшкодуванні шкоди ОСОБА_4 в повному обсязі.

Як видно з оскаржуваного рішення суду, на користь ОСОБА_4 з відповідача ОСОБА_6 стягнуто лише 20 000 грн. моральної шкоди та витрати на правову допомогу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується, зокрема, особам, які проживали з померлим однією сім`єю.

Як уже було вказано, згідно довідки виданої виконкомом Калинівської міської ради Вінницької області №6038 від 20.11.2015 року, донька потерпілого - ОСОБА_4 проживала разом з батьком по день його смерті в м. Калинівка по вул. Дружби,15 (а/с103).

Стягнутий судом розмір моральної шкоди, відповідає душевним стражданням, яких позивачка зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо її батька, як це визначено статтею 23 ч.2 п.2 ЦК України. Витрати на правову допомогу обґрунтовані доказами на а/с 112 - 114.

Отже, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги, щодо того, що ОСОБА_4 повнолітня, не спростовують рішення суду у вказаній його частині.

Щодо вимоги апелянта про зменшення розміру відшкодування на користь інших позивачів, то вона теж безпідставна, з огляду на наступне.

Відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки регламентоване ст. 1187 ЦК України.

Ч.2 ст. 1187 ЦК України вказує на те, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіла транспортним засобом.

Стаття 1200 ЦК України трактує відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого.

З огляду на встановлені обставини та вказані правові норми, суд правомірно задовольнив вимоги позивачів щодо стягнення з відповідача ОСОБА_6 на користь непрацездатного ОСОБА_2 та на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 щомісячного утримання, відповідно пожиттєво та до досягнення повноліття.

Розмір утримання відповідає обставинам, що потерпілий ОСОБА_8 не працював та правовим нормам, застосованим судом при його обрахунку, а саме: нормам ч.2 ст. 1200 і ч.2 ст. 1195 ЦК України. При цьому слід зазначити, що цивільні правовідносини щодо обрахування щомісячного утримання непрацездатним та неповнолітнім особам у зв`язку з втратою годувальника, не врегульовані нормами ЦК України, тому суд застосував аналогію закону, передбачену ч.1 ст.8 ЦК України та вирахував вказане утримання за правилами ст. 1195 ч.2 ЦК України.

Стягнута моральна шкода на користь позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_5 теж відповідає вимогам ст.ст. 1167,1168 та 23 ЦК України і доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що його не було визнано винним у скоєнні ДТП, не спростовують рішення суду в зазначеній його частині та є безпідставними, тому, що суд, задовольняючи вимоги позивачів частково, виходив також з обставин про грубу необережність потерпілого під час ДТП.

Витрати на правову допомогу, знову ж, обґрунтовані на а/с 112 -114.

Отже, дана апеляційна скарга безпідставна і її слід відхилити.

Щодо апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА», то в ній ставиться питання лише про зміну оскаржуваного рішення суду, а саме: про відмову ОСОБА_2 у стягненні відшкодування шкоди у зв`язку зі смертю годувальника.

Відповідно до рішення суду першої інстанції, з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_2 стягнуто 13 277,58 грн. страхового відшкодування у зв`язку зі втратою годувальника. При цьому, суд керувався ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; Порядком проведення розрахунку розміру страхового відшкодування утриманцям у зв`язку зі смертю годувальника внаслідок дорожньо-транспортної пригоди», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1776 від 31 грудня 2004 року; нормою ч.2 ст. 1195 ЦК України та аналогією закону, передбаченою ч.2 ст. 8 ЦК України, оскільки потерпілий не працював. Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги надумані так, як на а/с 103 міститься довідка виконкому Калинівської міської ради №6038 від 20.11.2015 року, з якої видно, що ОСОБА_2 батько потерпілого проживав разом з потерпілим у буд.№15 по вул. Дружби у м. Калинівка; відповідно посвідчення серії АА № 432842 та довідки Калинівського районного управління Пенсійного фонду України № 276 від 20.01.2013 року ОСОБА_2 є пенсіонером за віком з 1997 року (а/с 15, 102). Апелянт нічим не спростував вказаних доказів. За вказаних обставин, і апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» не підлягає до задоволення.

На думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а обидві апеляційні скарги відхилити, в силу норми ст..308 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» - відхилити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 28.12.2015 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя: В.С. Марчук