Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка» про зобов'язання нарахувати та виплатити підвищення та надбавки до заробітної плати

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка» (далі - КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка») про зобов'язання нарахувати та виплатити підвищення та надбавки до заробітної плати.

В обґрунтування позову зазначала, що вона з 01 січня 1982 року працює у КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка». Прийнята вона була на посаду «реєстратора», в подальшому ця посада перейменована у «мед реєстратор», а на теперішній час ця посада має назву «реєстратор медичний». Відповідно до трудової книжки її стаж на посаді реєстратора медичного в установі, яка надає медичну допомогу хворим на туберкульоз, станом на 01 листопада 2014 року становить 32 роки 10 місяців. Її заробітна плата станом на 01 листопада 2014 року складається з посадового окладу, доплати за шкідливі умови праці у розмірі 30 % посадового окладу та премії.

Зазначала, що відповідачем їй повинно нараховуватись та виплачуватись підвищення до посадового окладу на 60 %, а не на 30 % з 01 січня 2013 року, а також додатково надбавка за тривалість безперервної роботи у розмірі 60 % посадового окладу з 01 липня 2011 року та надбавка за вислугу років у розмірі 30 % посадового окладу з 01 липня 2013 року. Відповідачем ці нарахування не проводилися. У зв'язку з зазначеним, позивач просила суд зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй зазначені підвищення та надбавки.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

У справі встановлено, що ОСОБА_3 працює в КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка» із 01 січня 1982 року на посаді «реєстратор медичний», що підтверджується випискою із трудової книжки та наказом про прийняття на роботу №001/1к від 04 січня 1982 року та наказами про перейменування посади №002/56 від 31 січня 2001 року та №002/92 від 23 червня 2007 року.

Атестатом № НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1, виданим на ім'я ОСОБА_3, підтверджується, що позивач в період ІНФОРМАЦІЯ_1 навчалася у Технічному училищі №33 м. Костянтинівки Донецької області та отримала кваліфікацію «машиніст крану металургійного виробництва 3-го розряду».

За посадовою інструкцією реєстратора медичного, затвердженої головним лікарем КЛПУ 05 січня 2007 року, із якою ОСОБА_3 була ознайомлена 05січня 2007 року, для виконання своїх функцій реєстратор медичний зобов'язаний: 2.1. Працювати згідно до графіку, який затверджено адміністрацією закладу; 2.2. Підготовувати перед амбулаторним прийомом пацієнтів своє робоче місце: медичну документацію (забирати з клінічної лабораторії результати аналізів та вклеювати їх в амбулаторні картки, які знаходяться в реєстратурі та рентген-кабінеті), рентгенологічні знімки; 2.3. Регулювати потік пацієнтів шляхом забезпечення позачергового прийому хворих, які мають на те право (ІВВВ, ЧАЕК, медичні працівники); 2.4. Забезпечувати своєчасний відбір та доставку медичної документації з реєстратури до кабінетів лікарів; 2.5. Виконувати вказівки вищестоящих посадових осіб, не передбачені теперішньою інструкцією, але викликану виробничою необхідністю; 2.6. Забезпечувати збереження та охайний стан медичної документації в реєстратурі; 2.7. Виконувати прийняті правила збереження та сортування амбулаторних карт; 2.8. Розшукувати та надавати на прохання вищестоящих посадових осіб амбулаторні карти та знімки, які зберігаються у архіві; 2.9. Дотримуватись у роботі правил деонтології; 2.10. Забезпечувати конфіденційність інформації про хворого; 2.11. Працювати у спеціальному медичному одязі (взуття на низьких підборах з закритою п'ятою). Не палити при виконанні службових обов'язків; 2.12. Організовувати проведення поточного та заключного прибирання реєстратури; 2.13. Бути взірцем відношення до свого здоров'я та виконання правил здорового способу життя; 2.14. Щорічно проходити профілактичні медичні огляди та робити профілактичні щеплення; 2.15. Виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку, інструкції з охорони праці та протипожежної безпеки, правила профілактики професійних захворювань; 2.16. Робочим місцем є реєстратура диспансеру.

В посадовій інструкції реєстратора медичного, затвердженій головним лікарем КЛПУ 05вересня 2011 року, із якою позивачбула ознайомлена 05вересня 2011 року, завдання та обов'язки працівника викладені аналогічно вищезазначеним.

Відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників Випуск 78 «Охорона здоров'я», затвердженого та введеного в дію Наказом МОЗ України №117 від 29 березня 2002 року, посаду «реєстратор медичний» віднесено до категорії «Технічні службовці» із визначенням наступних завдань та обов'язків: «Записує хворих на прийом до лікарів. Реєструє виклики лікарів додому. Надає відвідувачам лікувально-профілактичного закладу довідки щодо порядку роботи закладу, про час і місце прийому лікарів. Забезпечує правильне ведення та зберігання медичних карток амбулаторних хворих. Своєчасно добирає та доставляє медичну документацію до кабінетів лікарів. Оформлює листки і довідки тимчасової непрацездатності, веде їх реєстрацію та облік. Проводить сортування та розкладку результатів лабораторних досліджень, електрографічних та інших, обстежень.» Кваліфікаційні вимоги: повна або базова загальна середня освіта та підготовка на робочому місці. Без вимог до стажу роботи.

На підставі ч. 1 ст. 22 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», працівникам протитуберкульозних закладів, які надають медичну допомогу хворим на туберкульоз, працюють із живими збудниками туберкульозу чи матеріалами, що їх містять, здійснюють догляд за хворими на туберкульоз та/або прибирання приміщень, у яких перебувають такі хворі, встановлюються підвищені посадові оклади у зв'язку із шкідливими і важкими умовами праці, надбавка за вислугу років та інші надбавки і доплати. Перелік робіт, професій і посад, зайняття яких дає право на підвищені посадові оклади, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я. Умови та розміри оплати праці працівників протитуберкульозних закладів визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 123 від 16 лютого 2011 року «Про деякі заходи щодо підвищення престижності праці медичних працівників, які надають медичну допомогу хворим на туберкульоз», встановлено лікарям, фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою і професіоналам з вищою немедичною освітою та науковим працівникам, що допущені до медичної діяльності, молодшим медичним сестрам спеціалізованих закладів охорони здоров'я та структурних підрозділів закладів охорони здоров'я, які здійснюють діагностику туберкульозу і надають: лікувально-профілактичну допомогу хворим на заразну форму туберкульозу, -підвищення посадових окладів на 60 відсотків у зв'язку із шкідливими і важкими умовами праці та надбавку за тривалість безперервної роботи у розмірі до 60 відсотків посадового окладу залежно від стажу роботи на відповідній посаді у зазначених закладах; лікувально-профілактичну допомогу хворим на активну форму туберкульозу, - підвищення посадових окладів на 30 відсотків у зв'язку із шкідливими і важкими умовами праці та надбавку за тривалість безперервної роботи у розмірі до 40 відсотків посадового окладу залежно від стажу роботи на відповідній посаді у зазначених закладах.

Згідно до п. п. 1 п. 2.4.5 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України від 5 жовтня 2005 року № 308/519 (далі - Умови), посадові оклади (тарифні ставки) працівників закладів та структурних підрозділів, перелік яких наведено у додатку 3, підвищуються на 25 та 15 відсотків у зв'язку зі шкідливими і важкими умовами праці.

Відповідно до п. п. 12 п. 2.4.5 Умов Конкретний перелік посад працівників, яким посадові оклади (тарифні ставки) підвищуються у зв'язку зі шкідливими і важкими умовами праці згідно з підпунктами 1-9, затверджується керівником закладу, установи за погодженням з профспілковим комітетом у залежності від функціональних обов'язків та обсягу роботи у шкідливих та важких умовах праці.

За п. п. 5.1. додатку № 3 до Умов встановлено право на підвищення посадових окладів (тарифних ставок) на 60% у зв'язку зі шкідливими і важкими умовами праці лікарям незалежно від найменування посад, фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою незалежно від найменування посад, професіоналам з вищою немедичною освітою, що допущені до медичної діяльності у структурних підрозділах протитуберкульозних закладів із високим ступенем ризику інфікування та захворювання на туберкульоз.

Відповідно до п. 2, 3 Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 року № 1418 (далі - Порядок),надбавка за вислугу років установлюється медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я залежно від стажу роботи в такому розмірі: понад 3 роки - 10%; понад 10 років - 20%; понад 20 років - 30%. Надбавка за вислугу років виплачується керівникам закладів охорони здоров'я, їх заступникам з числа лікарів, заступникам головного лікаря з медсестринства, керівникам структурних підрозділів з числа лікарів, головним медичним сестрам, лікарям усіх спеціальностей, професіоналам з вищою немедичною освітою, що допущені до медичної діяльності в закладах охорони здоров'я, керівникам фармацевтичних (аптечних) закладів, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів з числа провізорів і фармацевтів, провізорам усіх спеціальностей, фахівцям з базовою вищою та неповною вищою медичною і фармацевтичною освітою усіх спеціальностей та помічникам ентомолога.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 174 «Про деякі питання оплати праці працівників протитуберкульозних закладів» дію Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 року № 1418,поширено на категорії працівників, які визначені статтею 22 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз».

Відповідно до п. п. 12 п. 4.1.1 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України від 5 жовтня 2005 року № 308/519, лікарям незалежно від найменування посад, фахівцям з базовою та неповною медичною незалежно посад, професіоналам з вищою немедичною освітою, що допущені до медичної діяльності, молодшим медичним сестрам у структурних підрозділах протитуберкульозних закладів із високим ступенем ризику інфікування та захворювання на туберкульоз виплачується надбавка за тривалість безперервної роботи в наступних розмірах: до 2 років (включно) - 10%; від 2 до 4 років - 20%; від 4 до 6 років - 30%; від 6 до 8 років - 40%; від 8 до 10 років - 50%; понад 10 років - 60% посадового окладу.

Правильно визначивши характер спірних правовідносин та норму права, що їх регулює, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 не має права на отримання підвищення посадового окладу за роботу в шкідливих і важких умовах в розмірі 60 %, надбавки за вислугу років у розмірі 30 % посадового окладу танадбавки за безперервну роботу в розмірі 60 % посадового окладу, оскільки не належить до категорії осіб, визначених статтею 22 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» та Умовами оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що вона є фахівцем із базовою вищою освітою, не свідчить про поширення на неї наведених норм, оскільки у їх змісті для встановлення доплат і надбавок вимагається наявність саме базової вищої медичної освіти, якої позивач не має. Крім того, ОСОБА_3 не надала документ про здобуття нею базової вищої освіти, атестат про отримання кваліфікації машиніста крану металургійного виробництва 3-го розрядутаких обставин не підтверджує.

Норми матеріального права судами застосовано правильно, процесуальних порушень не вбачається.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О.Остапчук

В.О. Савченко