Ухвала

іменем україни

09 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Маляренка А.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Одеська міська рада, про знесення самочинно збудованих споруд, зобов'язання усунути перешкоди в користуванні власністю, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 21 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що сторони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1. Відповідач у 1979 році без відповідних дозвільних документів збудував прибудову до вказаного будинку, встановив металевий гараж і ворота, чим перешкоджає позивачу в користуванні належною йому частиною будинку.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просив зобов'язати ОСОБА_4 знести самочинно збудовану прибудову до будинку АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача не перешкоджати позивачу у користуванні Ѕ частиною вказаного вище будинку; стягнути з ОСОБА_4 100 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси 18 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 21 січня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про знесення самочинно встановленого металевого гаражу та металевих воріт по АДРЕСА_1 та ухвалено у цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог. Зобов'язано ОСОБА_4 знести самочинно встановлений металевий гараж та металеві ворота за вказаною вище адресою. У решті рішення місцевого суду залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про знесення самочинно встановленого металевого гаражу та металевих воріт та ухвалюючи у цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог, апеляційний суд виходив із того, що металевий гараж та металеві ворота є самочинним будівництвом, перешкоджають позивачу безперешкодно потрапляти до своєї частини будинку, а тому таке підлягає знесенню відповідно до вимог ч. 7 ст. 376 ЦК України.

Такі висновки колегія суддів вважає правильними і такими, що узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Судами встановлено, що сторонам по справі на праві власності належить житловий будинок № 88в по в. Кордонній у м. Одесі.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2014 року проведено розподіл вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та виділено ОСОБА_4 в цьому житловому будинку наступні приміщення: «3-4» - житлова кімната площею 13,6 кв. м; «2-7» - житлова кімната площею 12,1 кв. м; «2-3» - кухня площею 7,4 кв. м; «2-4» - ванна площею 3,1 кв. м, загальною площею 36,2 кв. м, житловою площею 25,7 кв. м; виділено ОСОБА_4 з господарчих будівель - Ѕ частини сараю літ. «Б», Ѕ частини огородження, Ѕ частини мостіння. Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, з яких виділено ОСОБА_3 в житловому будинку: «2-1» - веранда площею 3,4 кв. м; «2-2» - веранда площею 6,7 кв. м; «2-5» - житлова кімната площею 13,1 кв. м; «2-6» - житлова кімната площею 12,6 кв. м, що складає загальну площу 35,8 кв. м, житлову площу 25,7 кв. м; виділено ОСОБА_3 з господарчих будівель - Ѕ частини сараю, літ. «Б», Ѕ частини огородження, Ѕ частини мостіння.

Рішенням виконавчого комітету Малиновської районної ради народних депутатів від 04 травня 1979 року встановлено, що прибудову до будинку АДРЕСА_1, яка складається з кухні площею 7,73 кв. м, вбиральні площею 2,4 кв. м, коридору площею 4,06 кв. м; мансарди 13,8 кв. м самочинно збудував ОСОБА_5, який є батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вказаним рішенням виконавчого комітету в узаконенні самочинно збудованої прибудови відмовлено, однак прийнято рішення про її збереження до знесення будинку при реконструкції району.

Відповідно до листів виконкому Малиновської районної ради народних депутатів від 15 червня 1983 року, від 11 квітня 1984 року, від 27 червня 1985 року та від 29 травня 1989 року спірний металевий гараж та металеві ворота були встановлені самочинно.

Судом також встановлено, що спірні металевий гараж та металеві ворота самовільно встановив ОСОБА_4, без належного дозволу і проекту, на земельній ділянці, яка не виділялась йомудля цієї мети.

Вказаний металевий гараж і металеві ворота встановлені відповідачем таким чином, що вони перешкоджають позивачу безперешкодно потрапляти до своєї частини будинку та прибудинкової території, оскільки відстань від вказаних споруд до металевого сітчастого паркану суміжного землевласника, складає менше 1 м.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про знесення самочинно встановленого металевого гаражу та металевих воріт та ухвалюючи у цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог,апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що позивач має право на усунення перешкод у користуванні своєю власністю, прибудинковою земельною ділянкою, шляхом зобов'язання відповідача знести самочинно встановлений металевий гараж та металеві ворота.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

А.В.Маляренко

І.М. Фаловська