Апеляційний суд Кіровоградської області
№ 22-ц/781/648/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

02.03.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Суровицької Л.В.

суддів Авраменко Т.М., Суржика М.М.,

секретар Гусак А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинські обєднані мережі» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Долинські обєднані мережі» (далі - ТОВ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання.

Позивач зазначав, що відповідач фактично користувався послугами з централізованого опалення, які надавались підприємством, тому зобовязаний щомісячно здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію згідно встановлених тарифів на дані послуги, але зобовязання щодо оплати позивач не виконує.

За період жовтень 2014 року квітень 2015 року заборгованість відповідача за надані послуги з централізованого опалення становить 3 236,21 грн.(а.с.1-2).

В ході розгляду справи ТОВ збільшило позовні вимоги і просило суд у звязку з тим, що відповідач не виконував зобовязання по своєчасній оплаті отриманих послуг, стягнути з відповідача на його користь 3% річних у розмірі 51,98 грн. та втрати від інфляції в розмірі 776,94 грн. (а.с.18-19).

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2015 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Долинські обєднані мережі» заборгованість за надані послуги з теплопостачання в розмірі 3236,21 грн, 776,94 грн. інфляційних втрат, 51,98 грн. три проценти річних. Стягнуто з відповідача на користь ТОВ судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. (а.с.45-47).

Ухвалою суду від 14 січня 2016 року залишено без задоволення заяву відповідача про перегляд заочного рішення (а.с.66-67).

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що суд не взяв до уваги, що позивачем не доведено споживання ним теплової енергії за спірний період, оскільки його квартира відєднана від системи централізованого опалення ще з 2006 року та встановлено індивідуальне електричне опалення електроконвектори (а.с.74-75).

В засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, а представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги і просив відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не є істотними (ч.1 ст.308 ЦПК України).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 є володільцем квартири АДРЕСА_1. На його імя позивачем відкрито особовий рахунок № 01094026.

В порушення вимог ст.24 Закону України «Про теплопостачання», ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач договір на постачання теплової енергії з теплопостачальною організацією ТОВ «Долинські обєднані мережі» не уклав, однак підприємство вказані послуги з централізованого опалення квартири надавало, а відповідач отримував ці послуги.

Суд першої інстанції правильно встановив, що між сторонами склались фактичні договірні відносини, згідно яких підприємство надавало послуги з централізованого теплопостачання, а відповідач отримував в ці послуги.

Відповідач відключив вказану квартиру від мережі централізованого опалення , про що11 вересня 2006 року його мати ОСОБА_3, яка померла 09 жовтня 2006 року, подала начальнику Долинського ЖКУ письмову заяву. В заяві просила про те, щоб надіслали відповідну комісію для складання акту про відключення квартири від мережі централізованого опалення (а.с.81).

Це відключення є самовільним та відбулося з порушенням Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (із змінами від 6 листопада 2007 року №169), оскільки відсутній дозвіл на це міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування.

Пунктами 24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, зі змінами, передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. При цьому відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4).

При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа це сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно пункту 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є - відгалуження від стояків у межах квартири.

Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання відповідачу послуг з постачання тепла, відсутність підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином підприємство виконало свої зобовязання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобовязаний оплатити надані послуги.

Суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що самовільне відключення квартири від теплопостачання без дотримання встановленого порядку не породжує правових наслідків як для осіб, які надають послуги з теплопостачання, так і для тих, кому ці послуги фактично надаються, та не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, оскільки відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за теплову енергію.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706 цс15, у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15.

У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Колегія суддів також відмічає, що пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13.

Заборгованість за послуги з теплопостачання підтверджується розрахунком та визначена на підставі затверджених тарифів та розпоряджень про початок і закінчення опалювального сезону (а.с. 10,20-28,33,34,35,36,38,39).

Розмір заборгованості належними та допустимими доказами відповідачем не спростовано.

Правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13).

Безпідставним є посилання відповідача в апеляційній скарзі на Меморандум від 16 грудня 2014 року укладений між ТОВ «ДОМ» та представниками ініціативної групи власників/наймачів квартир, відключених від централізованого опалення, оскільки відповідач в узгодженому списку відсутній.

Рішення суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та вимогам закону. Підстав для його зміни або скасування в межах доводів апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді Т.М.Авраменко

ОСОБА_4