Cправа № 127/2-1620/10
Провадження № 4-с/127/47/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

10 березня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Прокопчук А.В..

при секретарі Дацюк Ю.Ю.,

за участю державного виконавця Староміського ВДВС Вінницького

МУЮ ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці скаргу публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2", за участю зацікавлених осіб державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1, ОСОБА_3, на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_2" звернулося в суд з вищевказаною скаргою.

Вимоги, викладені в скарзі, мотивовано тим, що 18 жовтня 2010 року Староміським районним судом м. Вінниці було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. 24 грудня 2015 року державним виконавцем Староміського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_1 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Вказану постанову заявник вважає незаконною та такою, що порушує його права, як стягувача, оскільки державним виконавцем було не в повному обсязі виконано роботу щодо пошуку майна та коштів боржника, а також постанова про повернення виконавчого документа стягувачу була направлена без повідомлення про вручення, тому звернувся до суду з даною скаргою та просить визнати дії державного виконавця Василишиної Т.В. відділу Староміської ДВС Вінницького МУЮ про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачі від 24.12.2015 ВП № 47037390 та зобов'язати державного виконавця Василишину Т.В. відділу Староміської ДВС Вінницького МУЮ провести виконавчі дії з виконання рішення Староміського равйонного суду м. Вінниця від 18 жовтня 2010р. у справі № 2-1620/10.

Також зазначено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2" віднесено до категорії неплатоспроможних, запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

В судове засідання представник заявника не з'явився, надіславши на адресу суду клопотання з проханням розглядати справу за їх відсутності.

В судовому засіданні державний виконавець Староміського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_1В скаргу не визнала, пояснивши, що при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, діяла у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження". Тому вважає, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві винесена правомірно. Також додала, що оскаржувана постанова була направлена стягувачу рекомендованим листом, однак без повідомлення про вручення, в зв'язку з відсутністю коштів. Просила у задоволенні скарги відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення державного виконавця Староміського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно виконавчого листа № 2-1620/10, виданого 07.12.2010 року Староміським районним судом м. Вінниці, з ОСОБА_3 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" стягнуто 21985,48 грн. заборгованості за кредитним договором № 308 від 21.12.2007р., 219,85 грн. судового збору і 120,00 грн. витрат на ІТЗ розгляду цивільних справ (а.с. 61).

Відповідно до п.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Встановлено судом і те, що на підставі виконавчого листа № 2-1620/10, виданого 07.12.2010 року Староміським районним судом м. Вінниці, державними виконавцями Староміського ВДВС Вінницького МУЮ відкривалися виконавчі провадження, про що свідчать постанова ВП № 50089998 від 10.02.2016 року та ВП № 47037390 від 30.03.2015 року (а.с. 53, 59).

Згідно постанови головного державного виконавця Староміського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_1 від 24.12.2015 року було повернуто виконавчий документ № 2-1620/10 стягувачеві, в зв'язку з не виявленням у боржника майна належного йому на праві власності, на яке б можливо було звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 4). Зі змісту оскаржуваної постанови суд вбачає, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 24.12.2016 року.

За змістом ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Доводи заявника про те, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.12.2015 року ВП № 47037390 підлягає скасуванню, оскільки не в повному обсязі виконано роботу щодо пошуку майна та коштів боржника; а також направлення постанови без повідомлення про вручення, на думку суду, є необгрунтованими та не знаходять свого підтвердження з огляду на наступне.

З аналізу письмових доказів, наданих державним виконавем, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_1 було в повному обсязі виконано роботу щодо пошуку майна та коштів боржника ОСОБА_3, зокрема це підтверджується: актами державного виконавця від 23.12.2015 року, від 24.12.2015 року, Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, відповіддю Державної сільськогосподарської інспекції, Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповіддю Державної податкової служби України, відповіддю Пенсійного фонду України, відповіддю Головного управління Держземагенства у Вінницькій області (а.с. 39, 40, 43-44, 45, 46-47, 49-50, 51-52, 54, 55, 56).

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Частиною 1 ст. 31 вищевказаного Закону визначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Пункт 5 ст. 47 вищевказаного закону зазначає, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Що і зробив заявник, звернувшись до виконавчої служби із заявою від 08.02.2016 року про примусове виконання виконавчого листа № 2-1620/10, виданого Староміським районним судом м. Вінниці, на підставі чого державним виконавцем Староміського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_4 10.02.2016 року відкрито виконавче провадження (а.с. 53).

Статтями 22, 23, 24 Закону України "Про виконавче провадження", визначені строки пред'явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред'явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Також ч. 5 ст. 47, п. 10 ч.1 ст. 49, ч.1 ст. 51 зазначеного Закону встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну виконавчу службу" дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.14р. №6, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії ( ч.1 ст.11 Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій( ч. 7 ст. 12).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Стаття ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, для чого наділений відповідними правами та повноваженнями.

Суд приходить до висновку, що державний виконавець Староміського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_1 при винесенні постанови від 24.12.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконанню виконавчого листа № 2-1620/10 діяла правомірно у відповідності із своїми повноваженнями та правами, передбаченими Законом України "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що прав, свобод та інтересів публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" державним виконавцем при вчиненні виконавчих дій не порушено, а тому підстав для задоволення скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 13 Закону України "Про державну виконавчу службу", ст.ст. 2, 6, 11, 19, 22, 23, 24, 30, 31, 47 Закону України "Про виконавче провадження", п.3 Постанови Пленуму Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.14р. №6, ст.ст. 383-387 ЦПК, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2", за участю зацікавлених осіб державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1, ОСОБА_3, на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, у відсутність яких вона постановлена, - протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: