АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/432/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Ящук Т.М.
Провадження № 22-ц/789/303/16 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Жолудько Л. Д., Кузьма Р. М.,

при секретарі - Романюк Х.Ю.

за участю представника апелянта ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шумського районного суду від 30 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-я особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба в справах дітей Шумської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та примусове виселення з квартири,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Шумського районного суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-я особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба в справах дітей Шумської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та примусове виселення з квартири.

Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 10 грудня 2013 року, виданого приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу ОСОБА_6 на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки від 27 листопада 2013 року, він є власником квартири АДРЕСА_1. Оскільки рішенням Шумського районного суду від 21 квітня 2015 року із спірної квартири виселена колишня власниця квартири ОСОБА_7, яка є тіткою дочки відповідачів ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, то й відповідно дитина відповідачів повинна бути виселена. Виходячи із викладеного, позивач просив усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом виселення із неї ОСОБА_8 та зобов»язати відповідачів, як батьків малолітньої дитини, зняти її з реєстрації у його квартирі та зареєструвати за своїм місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Шумського районного суду від 30 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подав на вказане рішення апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам. Зазначає, що хоча протокол про проведення прилюдних торгів рішенням суду визнано недійсним, однак, свідоцтво про право власності на спірну квартиру на його імя є чинним та проживання неповнолітньої дочки відповідачів в ній порушує його права, як власника. Крім цього, судом не враховано положення ч.2 ст.288 ЦК України, згідно якої майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продано у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представника апелянта ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечила, просила рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що згідно рішення апеляційного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року визнано недійсними прилюдні торги з реалізації придбаної позивачем квартири №1 у будинку №2 на вул.Набережній у м.Шумськ Тернопільської області та відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення.

З таким висновком колегія суддів погоджується.

Згідно протоколу проведення прилюдних торгів №21/115/13/і від 27 листопада 2013 року, оформленого ПП «СП «Юстиція», ОСОБА_3 придбав з прилюдних торгів квартиру №1 у будинку №2 на вул.Набережній у м.Шумськ, Тернопільської області.

10 грудня 2013 року приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу ОСОБА_6 на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки від 27 листопада 2013 року ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на придбану з прилюдних торгів квартиру №1 у будинку №2 на вул.Набережній у м.Шумськ, Тернопільської області.

В провадженні Шумського районного суду знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Шумський районний сектор управління державної міграційної служби України у Тернопільській області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення із нього ОСОБА_7, ОСОБА_8, зобов'язання Шумського районного сектору управління державної міграційної служби України в Тернопільській області зняти з реєстрації ОСОБА_7, ОСОБА_8; за позовом ОСОБА_7 до відділу Державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції Тернопільської області, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних торгів та визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів; за позовом ОСОБА_7, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_9, до ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шумської районної державної адміністрації, ОСОБА_5, про визнання недійсним договору іпотеки квартири

Рішенням Шумського районного суду від 21 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Усунуто перешкоди в користуванні квартирою №1, що в м.Шумськ, по вул.Набережна, 2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, шляхом виселення із неї ОСОБА_7 без надання іншого житлового приміщення.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_7 до відділу ДВС Шумського районного управління юстиції, ПП «Спеціалізоване підприємство юстиція», 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних торгів, які відбулися 27 листопада 2013 року в м.Шумськ, вул.Шевченка, 3, Тернопільської області та визнання недійсним протоколу №21/115/13/і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого 27 листопада 2013 року.

Відмовлено в позові ОСОБА_7, 3-ї особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_9 до ОСОБА_3, 3-іх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - служби в справах дітей Шумської райдержадміністрації, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору іпотеки квартири від 05 березня 2012 року.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_7 та рішення Шумського районного суду від 21 квітня 2015 року скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_7 до відділу Державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції, Приватного підприємства «Юстиція» про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна та позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користування житловим приміщенням шляхом виселення та ухвалено нове рішення, яким визнано недійсними прилюдні торги з реалізації квартири № 1 у будинку № 2 на вул.Набережній у м.Шумськ Тернопільської області, результат яких оформлено ПП «СП «Юстиція» протоколом № 21/115/13/і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна від 27 листопада 2013 року та відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки підставою позовних вимог ОСОБА_10 є право власності останнього на спірну квартиру, свідоцтво про право власності на яку видане 10 грудня 2013 року приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу ОСОБА_6 відповідно до ст.66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції 27 листопада 2013 року, а прилюдні торги з реалізації предмету іпотеки рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року визнані недійсними, тобто, відсутній результат прилюдних торгів, то судом першої інстанції вірно відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_10

При цьому колегія суддів звертає увагу, що позивач придбав вищеназвану квартиру з існуючими обтяженнями у виді зареєстрованих та мешкаючих в ній осіб. Отже, реалізація його права власника може бути обмежена необхідністю захисту конституційного права відповідачів на житло, що встановлено ч.3 ст.47 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

При цьому сам власник не позбавлений можливості зареєструватись та проживати у належній йому квартирі, а також вселити до неї інших осіб з дотриманням умов чинного законодавства.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на ч.2 ст.288 ЦК України, згідно якої майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продано у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Цивільно-правовим наслідком визнання недійсним укладеного на торгах договору відповідно до ч.1 ст.216 ЦК є реституція повернення сторін договору до первісного стану. В такому разі відчужене майно повертається організатору торгів для повторної організації і проведення торгів.

Норма ч.2 ст.388 ЦК України, згідно з якою заборонено витребовувати від добросовісного набувача майно, що було продане в порядку, встановленому для виконання судових рішень, регулює існуючі між сторонами спору речово-правові відносини та спрямована на унеможливлення витребування свого відчуженого на торгах майна боржником, і не перешкодає застосовувати наслідки недійсності договору реституції до сторін договору, якою боржник не є.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст.ст.57, 58 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування,

Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та надано вірну оцінку доказам.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шумського районного суду від 30 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_11