РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/16160/15-ц

Провадження № 2/643/5930/16

25.11.2016 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді - Сиротникова Р.Є.

За участю секретаря Новакової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за позовом Приватного акціонерного товариства « ПРОСТО - страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

22.09.2015 р. Приватне акціонерне товариство «Просто - страхування» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 суми страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 7604 грн. 45 коп., витрат на сплату судового збору в розмірі 1218 грн. 00 коп., посилаючись на те, що 02.02.2014 року Приватне акціонерне товариство «Просто - страхування» та ОСОБА_1 уклали договір , поліс № АС/ 7976097 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Шевроле лачетті», реєстраційний номер НОМЕР_1.

08.04.2014 року в м. Кременчук, на вул. Котлова відбулась дорожньо-транспортна пригода ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Шевроле Лачетті», реєстраційний номер НОМЕР_1, не дотримавшись безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з причепом ММ 381024, р.н. НОМЕР_2, який буксирувався автомобілем НОМЕР_3,під керуванням ОСОБА_2, який належить ОСОБА_3 що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 04.07.2014 року у справі №643/6994/14-п, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу. В момент настання страхового випадку (в даному випадку ДТП) цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «ПРОСТО- Страхування» відповідно до Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7976097.

09.02.2014 року ОСОБА_2 звернувся до АТ «Просто-страхування» із повідомленнями про настання дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті, вчинених відповідачем, протиправних дій, отримав пошкодження автомобіль НОМЕР_4, чим заподіяно майновий збиток власнику даного транспортного засобу, ОСОБА_3

Згідно висновком №124/1 з оціни транспортного засобу від 14.04.2014 року вартість матеріального збитку становить 8816,00 грн. Зазначена вище подія визнана страховою, про що 16.07.2014 року складено страховий акт № 96506, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склало 5805,45 грн.

Відповідно до виписки з ПАТ «ВТБ БАНК» від 11.08.2014 року АТ «Просто- страхування» виплатило страхове відшкодування у розмірі 5805,45 грн.

Також , внаслідок даної пригоди третя особа, ОСОБА_3, зазнала матеріальної шкоди внаслідок пошкодження її власності напівпричеп «ММВЗ 81024» р.н. 6209ПТ,згідно з висновком № 124/2 з оцінки транспортного засобу від 14.04.2014 року вартість матеріального збитку становить 3599,82 грн.

Зазначена вище подія визнана страховою, про що 16.07.2014 року, складено страховий акт № 96584, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склало 1799,00 грн.

Відповідно до виписки з ПАТ «ВТБ БАНК» від 11.08.2014 року АТ «Просто- страхування» виплатило страхове відшкодування у розмірі1799,00 грн.

09.09.2014 року позивач направив регресну вимогу відповідачу про відшкодування шкоди в порядку регресу, керуючись ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте дана претензія залишена без задоволення.

Таким чином, загальна сума збитку складає 7604,45 грн.

Просили позов задовольнити, розглянути справу в їх відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова вказаний позов задоволено в повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.09.2016 року задоволено заяву відповідача - ОСОБА_4 т а скасовано заочне рішення.

Від представника відповідача, що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, - ОСОБА_5, до початку судового засідання надійшли письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що по-перше, сам факт письмового неповідомлення позивача про дорожньо-транспортну пригоду не є підставою для стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу.

У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності (постанова Московського районного суду м. Харкова від 04.07.2014 року у справі №643/6994/14-п); сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування потерпілій особі, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15, яка, згідно зі ст. 360 - 7 ЦПК України, є обов'язковою для судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність до його рішення.

Таким чином, сам факт письмового неповідомлення позивача про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка протягом 3-х днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, за наявності встановлених вище обставин, не є підставою для стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу на підставі п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Аналогічної думки дотримується і Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 16 травня 2016 р. у справі № 6-9677ск16, а також апеляційний суд Харківської області в ухвалі від 21 січня 2016 року у справі № 640/4621/14- ц, рішенні від 10 листопада 2015 року у справі №619/1317/15-ц.

По-друге, відповідач телефонограмою повідомив позивача про страховий випадок Так, ОСОБА_1 одразу після ДТП (08.04.2014 р. об 11:13 год.) зателефонував на гарячу лінію ПрАТ «ПРОСТО - страхування» за тел. НОМЕР_5 та повідомив про страховий випадок. Тривалість розмови становить 184 секунди (близько 3-х хвилин). Вказане підтверджується Деталізацією по локальним і роумінговим дзвінкам, наданою ПрАТ «Київстар» (додається до заперечень).

Крім того, оператор ПрАТ «ПРОСТО - страхування» за телефоном повідомив ОСОБА_1 про відсутність необхідності подавати письмове повідомлення про ДТП, оскільки таке повідомлення подається потерпілим.

Тому у день ДТП (08.04.2014 р.), відповідач повідомив ПрАТ .«ПРОСТО - страхування» про страховий випадок та відповів на всі запитання працівника позивача. А отже позивач мав змогу оглянути транспортний засіб відповідача, однак цим правом позивач не скористався, будь-яких дзвінків чи запитів відповідачу не адресував.

Тому є безпідставними позовні вимоги ПрАТ «ПРОСТО - страхування» на підставі невиконання відповідачем вимог ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам, (Аналогічної позиції дійшов і Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 17 серпня 2016 р. у справі № 199/6318/15-ц).

По-третє, право страховика (позивача) бути вчасно проінформованим про настання страхового випадку не є порушеним. Оскільки вже 09.04.2014 р. року потерпілий повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася. У подальшому позивач визнав ДТП страховим випадком та здійснив страхову виплату на користь потерпілого.

Аналогічна позиція висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року у справі № 6-26389ск15.

По-четверте, відповідач з поважних причин письмово не мав змоги повідомити страховика (позивача) про ДТП протягом строку, передбаченого підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, 14 травня 2014 року народилася дочка відповідача - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ВЛ № 356867.

Тобто на день ДТП (08.04.2014 р.) дружина відповідача перебувала на дев'ятому місяці вагітності. А тому після ДТП за участі її чоловіка (відповідача), його вагітна дружина перехвилювалася та відповідач після повернення до м. Харків із м. Кременчуг був змушений опікуватися дружиною. В тому числі відвозити її на УЗД та консультацію лікарів.

Таким чином, сам по собі факт письмового неповідомлення позивача про дорожньо-транспортну пригоду не є підставою для стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу, право страховика (позивача) бути вчасно проінформованим про настання страхового випадку не є порушеним, а тому представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, письмовими запереченнями представника відповідача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 08.04.2014 року в м. Кременчук, на вул. Котлова відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Шевроле Лачетті», реєстраційний номер НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з причепом ММ 381024, р.н. НОМЕР_2, який буксирувався атомобілем ИЖ 21251012, р.н. НОМЕР_6,під керуванням ОСОБА_2, який належить ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 04.07.2014 року у справі №643/6994/14-п, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В момент настання страхового випадку (в даному випадку ДТП) цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в Приватному акціонерному товаристві «ПРОСТО-Страхування» відповідно до Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7976097 (а.с.8).

09.04.2014 року ОСОБА_2 звернувся до АТ «Просто-страхування» із повідомленнями про настання дорожньо-транспортної пригоди (а.с.5).

Згідно з висновком №124/1 оцінки транспортного засобу від 14.04.2014 року, вартість матеріального збитку становить 8816,00 грн. Зазначена вище подія визнана страховою, про що 16.07.2014 року складено страховий акт № 96506, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склала 5805,45 грн. (а.с. 9-12).

Відповідно до виписки з ПАТ «ВТБ БАНК» від 11.08.2014 року АТ «Просто-страхування» виплатило страхове відшкодування у розмірі 5805,45 грн.(а.с.24-25).

Також, внаслідок даної пригоди третя особа, ОСОБА_3, зазнала матеріальної шкоди внаслідок пошкодження її власності - напівпричепу «ММВЗ 81024» р.н. 6209ПТ, згідно з висновком № 124/2 з оцінки транспортного засобу від 14.04.2014 року вартість матеріального збитку становить 3599,82 грн. (а.с. 28-30)

Зазначена вище подія визнана страховою, про що 16.07.2014 року, складено страховий акт № 96584, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склала 1799,00 грн. (а.с.45)

Відповідно до виписки з ПАТ «ВТБ БАНК» від 11.08.2014 року АТ «Просто-страхування» виплатило страхове відшкодування у розмірі 1799,00 грн. (а.с.46-47)

09.09.2014 року позивач направив регресну вимогу відповідачу про відшкодування шкоди в порядку регресу, керуючись ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте дана претензія залишена без задоволення (а.с. 48).

В матеріалах справи міститься деталізація по локальним і роумінговим дзвінкам абонента 675575060 за період з 07.04.2014 по 09.04.2014 року, з якого вбачається, що відповідач 08.04.2014 року здійснював телефонний дзвінок на номер НОМЕР_5, - який зазначено номер телефону «тех.асистанс» на сайті позивача (а.с. 88). Таким чином, судом встановлений факт повідомлення відповідачем про настання страхового випадку позивачу за допомогою телефону. Вказаний факт позивачем під час розгляду справи не спростований.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що: «Обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників».

Пунктом 1.4. статті 1 вказаного Закону зазначено, що особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які експлуатують забезпечений транспортний засіб на законних підставах.

Згідно пункту 33.1.4. статті 33 Закону: «У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально».

Так матеріали справи містять копію свідоцтва про народження ОСОБА_6, батьком якої є відповідач по справі, яка народилась 14.05.2014 року, - тобто менше ніж через місяць після події ДТП.

Як вбачається з позовної заяви та наданих позивачем доказів, про факт настання страхового випадку позивача було повідомлено потерпілою особою 09.04.2014 року, факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування потерпілій особі, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15, яка, згідно зі ст. 360 - 7 ЦПК України, є обов'язковою для судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність до його рішення.

Таким чином, сам факт письмового неповідомлення позивача про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка протягом 3-х днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, за наявності встановлених вище обставин, не є підставою для стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу на підставі п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Аналогічної думки дотримується і Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 16 травня 2016 р. у справі № 6-9677ск16, а також апеляційний суд Харківської області в ухвалі від 21 січня 2016 року у справі № 640/4621/14- ц, рішенні від 10 листопада 2015 року у справі №619/1317/15-ц.

Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 979, 993, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя Р.Є. Сиротников