Справа № 452/2885/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"29" листопада 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів із ОСОБА_3 посилаючись на те, що вони перебували у шлюбі, від якого з відповідачем народилася дочка ОСОБА_4 10 квітня 2004 року, на утримання якої відповідач не надає належної та необхідної матеріальної допомоги, хоча має в тому зобовязання і можливість. У звязку з наведеним позивач просила присудити до стягнення в судовому порядку аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки від заробітку відповідача щомісячно до досягнення повноліття і двадцяти трьохрічного віку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, як установлено законом.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала вимоги позову та посилалася на обставини, викладені у зверненні до суду. Водночас ствердила, що так ставить свою вимогу про присудження ? частки і до двадцяти трьохрічного віку дитини, оскільки дочка відвідує позашкільні гуртки та додаткові оплачувані уроки у звязку з особливими здібностями та надалі через навчання потребуватиме більш значних коштів; не заперечила про часткове надання останнім часом відповідачем матеріальної допомоги на утримання спільної дитини, однак, наполягала на вирішенні спору судом для подальшого стабільного отримання коштів на утримання дочки.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 по суті спору позов визнав частково і просив позовні вимоги задовольнити та присудити сплачувати ним аліментні зобовязання на утримання дочки в розмірі ? частки із його заробітку.

Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав:

Із фотокопії судового рішення відомо, що шлюб між сторонами розірвано 28.05.2015 року; від цього шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_4 10.04.2004 року. Згідно виданої 14.11.16р. за №9678 довідки СМР «ЖЕК» м. Самбір та пояснень сторін у суді установлено, що дитина проживає разом із матірю окремо від відповідача.

Відповідно до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. принцип 6, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові, розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

У судовому засіданні під час розгляду цивільної справи встановлено, що ОСОБА_3 останніх кілька місяців частково виконував обовязок по утриманню дочки, а також брав участь в її вихованні. Однак, дані обставини не були істинними, що потягнуло звернення позивача до суду із спором про стягнення аліментів. У звязку з цим суд надає віри позивачу в тому, що фактично на утримання дитини протягом зазначеного часу саме нею використовувались та затрачалися кошти на утримання неповнолітньої дитини: на харчування, одяг, при необхідності на лікування та інші потреби, але про це документально підтвердити їй складно, оскільки фактично не збирала доказів. Із пояснень відповідача при зясуванні обставин справи установлено, що він по суті спору згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі ? частки від заробітку на дитину щомісячно; у випадку наявності вільних коштів буде брати участь у додаткових витратах при потребі.

За законодавством України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття у спосіб, визначений за домовленістю між ними. Судом установлено, що між сторонами в даній цивільній справі не досягнуто згоди.

Відповідач ОСОБА_3 як і позивач офіційного працює, тому аліменти слід присудити у частці від його заробітку (доходу) згідно ст. 183 СК України. Зазначеною нормою Закону встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тому, аналізуючи зібрані докази сторонами із наведеними нормами закону, пояснення відповідача та позивача у суді, ураховуючи інтереси дитини, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу, суд прийшов до висновку в необхідності присудити стягувати аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття з часу предявлення такого позову, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При присудженні такої суми і частковому задоволенні позову суд виходить із положень Сімейного Закону, засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу позицій сторін, представлених ними документів і присуджує до стягнення щомісячні кошти (аліменти) з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 на утримання дочки, розяснивши сторонам, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів; що ОСОБА_1 вправі звернутись із окремим позовом про участь батька у додаткових витратах на дитину.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 180 183 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого викладачем у КЗ ЛОР «Самбірський педагогічний коледж імені ОСОБА_5», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, - аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 11 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі ? частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у сумі 551,2грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення.

Суддя