АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4555/2016 Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Качана В.Я., Кравець В.А.

при секретарі - Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача та визнання правочину щодо третейської оговори недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2015 року позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку з порушенням правил підсудності для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі, з посиланням на порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даної ухвали та направлення справи на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживача та визнання правочину щодо третейської оговори недійсним.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції зазначив, що оскільки в кредитному договорі визначено про розгляд спору у Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. М. Раскової, 15, то на підставі ст. 2 та ч. 3 ст. 51 Закону України «Про захист прав споживачів» компетентним судом у даній справі є Дніпровський районний суд м. Києва, за місцем третейського розгляду.

Колегія суддів не може повною мірою погодись з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів позовної заяви ОСОБА_3 вбачається, що між ним та відповідачем укладено договір №10-29/4309 від 01.10.2007 року, умовами якого передбачено третейське застереження, що на думку позивача обмежує його права та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/20111 встановлено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Таким чином, виходячи з характеру спірних правовідносин, між сторонами виникли правовідносини, на які поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 5 статті 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не перевірив доводів ОСОБА_4 щодо можливості звернення до суду на підставі ч. 5 ст. 110 ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене оскаржена ухвала є передчасною, постановленою з порушенням норм процесуального права, підлягає до скасування, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2015 року -скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: