Справа № 438/1568/15 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/783/2548/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я. Гірник Т.А.

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні відповідача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4, представника ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 15 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції про скасування державної реєстрації права власності на незавершений будівництвом обєкт нерухомого майна, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 15 січня 2016 року заяву представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції про скасування державної реєстрації права власності на незавершений будівництвом обєкт нерухомого майна задоволено. Накладено арешт на незавершене будівництво готовністю 65% та на земельну ділянку, на якій воно розміщено, площею 0,0644 га з кадастровим №:08:011:0147 (дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.05.2014 року) на вулиці Луговій, 16а в м.Бориславі Львівської області; Заборонено ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) здійснювати будівельні, ремонтні чи будь-які інші роботи на земельній ділянці площею 0,0644 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на вулиці Луговій, 16а в м.Бориславі, Львівської області (кадастровий номер :08:011:0147, дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.05.2014 року), а також роботи з реконструкції, перепланування обєктів нерухомого майна, розміщених на даній земельній ділянці, та користуватись даним нерухомим майном;Заборонено Реєстраційній службі Бориславського міського управління юстиції, іншим державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, які виконують свої функції на території України та нотаріусам, як спеціальним субєктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вчиняти будь-які дії, які стосуються виникнення, переходу, припинення та оформлення прав щодо обєктів нерухомого майна, розміщених на земельній ділянці площею 0,0644 га з кадастровим №:08:011:0147 (дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.05.2014 року) на вулиці Луговій, 16а в м. Бориславі Львівської області та щодо самої земельної ділянки.

Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити. Вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що суд прийшов до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, маючи у своєму розпорядженні лише позов ОСОБА_4, який ґрунтується на перекручених і неповних відомостях про дійсні обставини справи, а також при повній відсутності документального підтвердження обґрунтованих вимог позивача та за відсутності будь-яких матеріалів позову, які б давали можливість зясувати справжню суть існуючих правовідносин. Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд не врахував норму ч.3 ст. 152 ЦПК України щодо співмірності виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами та не взяв до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_4 стосуються виключно скасування державної реєстрації права власності на незавершений будівництвом обєкт нерухомого майна і жодне інше майно, в тому числі і земельна ділянка, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, предметом спору у даній справі не є. Крім цього, зазначає, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено відомостей про те кому належить майно, на яке накладена арешт. Також, зазначає, що вжиті судом заходи забезпечення позову не спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення. Окрім вказаного зазначає про те, що аналогічні заходи забезпечення позову вжито, також, і у іншій судовій справі, тому повторно такі вживати не було потреби. Окрім цього, спір не є майновим і не може бути забезпечений у спосіб, який вжив суд, оскільки таким вимоги позову забезпечені бути не можуть. Також, вжиті заходи забезпечення позову обмежують ряд її прав законного власника стосовно спірного майна та наносять їй шкоди.

В судове засідання представника відповідача РС Бориславського МУЮ не зявився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що така особа належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки представника суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України та те, що від вказаного відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та її представника на підтримання апеляційної скарги, позивача та її представника в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову вказував про те, що оскільки відповідач по справі проводить ремонтні роботи за адресою м.Борислав, вул.Лугова, 16 «а» (спірна будівля) відповідно до повідомлення начальника Бориславського ВП Дрогобицького відділу ГУНП у Львівській області вих№164 від «14» січня 2015 року, забезпечення позову є необхідною умовою для недопущення порушення прав та інтересів позивача до ухвалення рішення суду, так як не вжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає такі висновки суду помилковими та такими, що не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, завданих злочином. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обовязку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов'язку вчиняти певні дії. Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на яке судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, може бути передано приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передане майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Відповідно до змісту п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із виділених матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, ОСОБА_4 заявлено позовні вимоги до ОСОБА_2 та Реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції про скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_2 на незавершене будівництво обєкту нерухомого майна на вул. Луговій, 16а в м. Бориславі, Львівської області готовністю 65%, набуте на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_6 11.06.2004 року за реєстровим №1204; зобовязання реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно розділ про реєстрацію права приватної власності на незавершене будівництво обєкту нерухомого майна по вул. Луговій, 16а в м. Бориславі, Львівської області, готовністю 65%, набуте на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_6 11.06.2004 року за реєстровим №1204.

Із вказаних вимог вбачається, що такі не стосуються майнових питань, питань набуття права власності, не стосуються питань зміни стану обєктів права власності, тощо.

Предметом спору фактично є лише питання реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва.

Зважаючи на вказане заходи забезпечення такого позову можуть стосуватись лише питання реєстрації спірного обєкту, а саме обєкту незавершеного будівництва на вул. Луговій, 16а в м. Бориславі, Львівської області, готовністю 65%, оскільки виконання потенційного рішення суду про задоволення позову обмежуватиметься виключно виключенням запису про реєстрацію права власності на такий обєкт за відповідачем з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зважаючи на вказане вжиття заходів забезпечення позову про які просила позивач, а саме: накладення арешту, як на спірний обєкт так і на земельну ділянку, що не є предметом спору; заборона здійснювати ряд робіт на земельній ділянці, що знову ж не є предметом спору, а також роботи, що стосуються певних не визначених обєктів нерухомого майна, що розташовані на цій ділянці та теж не є предметами спору та заборона користування певним, згаданим нерухомим майном; заборона реєстраційній службі та іншим особам вчиняти дії, які стосуються прав щодо невизначених обєктів нерухомого майна, розміщених на згаданій ділянці, які не є предметом спору та щодо самої ділянки, яка також таким предметом спору не є, можливо, як вказує суд, і є заходами, що забезпечують недопущення порушення прав та інтересів позивача, однак не тих, які потенційно можуть бути порушеними в межах розгляду даного позову, тобто не забезпечують заявлений нею позов.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати обґрунтованим, а саму скаргу такою, що підлягає до задоволення, ухвалу ж суду першої інстанції, як таку, що постановлена без дотримання норм закону та без врахування дійсних обставин справи слід скасувати з постановленням нової про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 15 січня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_5 в інетерсах ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції про скасування державної реєстрації права власності на незавершений будівництвом обєкт нерухомого майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: В.Я. Бакус

ОСОБА_7