У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

29 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Гулька Б.І., Дьоміної О.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного підприємства «Ком-Автосервіс» про визнання недійсними доручення, договору комісії та договору купівлі-продажу автомобіля за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 27 квітня 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 У період шлюбу у 2008 році ними придбано автомобіль Опель Вектра, номерний знак НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2

16 грудня 2012 року ОСОБА_2 надав нотаріально посвідчене доручення ОСОБА_5 на право керування та розпорядження вказаним автомобілем.

17 вересня 2013 року ОСОБА_2 вказаний автомобіль зняв з обліку в МРЕВ ДАІ для продажу та без її згоди через ОСОБА_3, який діяв за дорученням, здав автомобіль на комісію до ПП «Ком-Автосервіс» для продажу, уклавши договір комісії на продаж товару № 049030 від 26 вересня 2013 року.

Посилаючись на те, що автомобіль належав до спільного сумісного майна подружжя, договір купівлі-продажу автомобіля укладено без її на це згоди, просила визнати недійсним доручення, видане ОСОБА_2 ОСОБА_3, визнати недійсним договір комісії та договір купівлі-продажу автомобіля.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 6 розділу XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що з 27 квітня 2007 року по листопад 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

За цей час сторонами придбано автомобіль Опель Вектра, номерний знак НОМЕР_1, право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_2

За дорученням, виданим ОСОБА_2 ОСОБА_3 16 грудня 2012 року, ОСОБА_2 доручив ОСОБА_3 вчиняти дії з розпорядження автомобілем, у тому числі, укладати правочин з його продажу.

Відповідно до договору комісії на продаж товару № 049030 від 26 вересня 2013 року, автомобіль передано ПП «Ком-Автосервіс» на комісію.

Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу №049030 від 26 вересня 2013 року та довідкою-рахунком серії ВІА №049030 від 26 вересня 2013 року, ПП «Ком-Автосервіс» продав автомобіль марки «Опель-Вектра» (шасі, кузов НОМЕР_2, 2003 року випуску, зеленого кольору, об'єм двигуна 1796) ОСОБА_4

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши наявність усної згоди позивача на укладення доручення та угоди купівлі-продажу, вірно виходив з того, що сама по собі відсутність письмової згоди одного з подружжя на відчуження цінного спільного майна за наявності доказів про його усну згоду на таке відчуження, не свідчить про недійсність правочину.

Суди з дотриманням вимог 212-214 ЦПК України вірно встановили, що позивач була обізнана про укладення договору доручення та передачу автомобіля на комісію, надавала на це усну згоду і у такому випадку вона не позбавлена права на відповідну компенсацію вартості відчуженого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскаржених судових рішень, а фактично зводяться до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду з їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: Б.І.Гулько О.О.Дьоміна