АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/375/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/789/207/16 Доповідач - Хома М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючої - Хоми М.В.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

секретар - Танцюра О.В.

з участю представника товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи"

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу - Білецької Ніни Анатоліївни про визнання договору іпотеки припиненим, усунення перешкод у користуванні, розпорядженні майном та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що 9 листопада 2006 року між ним та АКБ "ТАС-Комерцбанк" (правонаступник якого - ПАТ "Сведбанк") було укладено кредитний договір, за яким банк надав йому 15 000 доларів США з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 8 листопада 2009 року. Для забезпечення належного виконання кредитного договору між сторонами було укладено іпотечний договір №1901/1106/88-518 від 9 листопада 2006 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

28 листопада 2012 року між ПАТ "Сведбанк" та Факторинговою компанією "Вектор Плюс" було укладено договір факторингу, згідно з яким Банк відступив фактору право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором. В цей же день ФК "Вектор Плюс" уклало договору факторингу з ТзОВ "Кредитні ініціативи" і до останнього перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договором.

Позивач вважає, що з врахуванням умов кредитного договору та договору іпотеки, положень ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека є припиненою 9 листопада 2009 року.

Крім цього, просив також врахувати, що у червні 2014 року ТзОВ "Кредитні ініціативи" зверталось в суд із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, так як ОСОБА_1 не виконав свої зобов"язання за кредитним договором та допустив заборгованість у сумі 185 271 грн., однак у задоволенні позову було відмовлено у зв"язку із спливом строку позовної давності. Рішенням суду встановлено, що строк позовної давності за вимогами, зумовленими невиконанням чи неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов"язань за кредитним договором від 9 листопада 2006 року розпочався 9 листопада 2009 року та закінчився 9 листопада 2012 року. Отже, у ТзОВ "Кредитні ініціативи" у майбутньому уже не може виникнути вимога до ОСОБА_1 на підставі кредитного та іпотечного договорів, в силу зазначеного рішення суду.

З врахуванням зазначених обставин позивач просив визнати припиненою іпотеку, зобов"язати нотаріуса виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження квартири АДРЕСА_1 іпотекою, та зобов"язати нотаріуса виключити з Державного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна запис про заборону на зазначене нерухоме майно.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2015 року позов задоволено частково. Визнано припиненим іпотечний договір №1901/1106/88-518 від 9 листопада 2006 року, укладений між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1І, право вимоги за яким перейшло до нового кредитора - ТзОВ "Кредитні ініціативи". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТзОВ "Кредитні ініціативи" просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, оскільки факт закінчення строку дії кредитного договору за наявності заборгованості боржника не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання боржником кредитного договору.

Заслухавши пояснення представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції врахував судове рішення щодо відмови у задоволенні позову ТзОВ "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, та дійшов висновку про те, що у даному випадку іпотека є припиненою, так як є похідною від основного зобов'язання та припиняється у зв'язку із припиненням основного зобов'язання, яке нею забезпечувалось, на підставі ст.17 Закону України "Про іпотеку".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Судом встановлено, що 9 листопада 2006 року між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1901/1106/88-518 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 15 000 доларів США на строк з 9 листопада 2006 року по 8 листопада 2009 року (п.1.1. Договору).

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, 9 листопада 2006 року між АКБ "ТАС-Комерцбанк" (правонаступник якого - ПАТ "Сведбанк") та ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір №1901/1106/88-518, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою H.A., відповідно до якого останні передали Банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1

28 листопада 2012 року між ПАТ "Сведбанк", який виступає правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк", та Факторинговою компанією "Вектор Плюс" укладено договір факторингу, відповідно до умов якого Банк відступив фактору своє право вимоги заборгованості по вказаному кредитному договору.

В цей же день - 28 листопада 2012 року, Факторингова компанія "Вектор Плюс" уклала договір факторингу з ТзОВ "Кредитні ініціативи", згідно якого передала останньому право вимоги заборгованості за договором кредиту №1901/1106/88-518 від 9 листопада 2006 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_1.

У червні 2014 року ТзОВ "Кредитні ініціативи" звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконав свої зобов"язання за кредитним договором №1901/1106/88-518 від 9 листопада 2006 року, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 185 271 грн. (яка складається із заборгованості за кредитом - 84 798 грн., заборгованості за відсотками - 36 246 грн., та пені - 64 225 грн.).

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 10 вересня 2014 року в задоволенні даного позову ТзОВ "Кредитні ініціативи" було відмовлено у зв'язку із пропуском строку позовної давності. Судом встановлено, що у ТзОВ "Кредитні ініціативи" сплив строк давності як до основного зобов"язання, так і до додаткової вимоги, в тому числі і до вимоги про звернення стягнення на передане в іпотеку майно.

Отже, зобов"язання ОСОБА_1 за кредитним договором не може бути примусово виконане.

Відповідно до частини п'ятої статті 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

За таких обставин суд прийшов до вірного висновку про припинення іпотеки.

Посилання ТзОВ "Кредитні ініціативи" на правову позицію Верховного суду України, висловлену під час розгляду справи №6-153цс14 від 22 жовтня 2014 року, згідно якої факт закінчення строку дії кредитного договору за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки правова позиція стосується тих випадків, коли наявний факт закінчення кредитного договору та наявна заборгованість.

Однак, у даній справі інші фактичні обставини - наявний не лише факт закінчення кредитного договору ОСОБА_1, але є судове рішення про відмову у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв"язку з пропуском строку давності. Судовим рішенням відмовлено у стягненні як суми кредиту, так і процентів та пені. Отже, не можна вважати, що наявна заборгованість.

Підстав для скасування рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Хома