АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/1790/15 Головуючий 1-ї інстанції Скотар А.Ю.
Справа № 2-643/5058/15 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Черкасова В.В., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ПП «Нива-В.Ш.», Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, треті особи ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання торгів, акту державного виконавця та свідоцтва нотаріуса недійсними та скасування права власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом який було неодноразово уточнено, до ОСОБА_1, ПП «Нива-В.Ш.», Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання торгів, акту державного виконавця та свідоцтва нотаріуса недійсними та скасування права власності.

В обґрунтування позову посилалась на те, що в рамках зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 378 477,23 грн. на користь ПАТ «Укрсиббанк» на прилюдних торгах, проведених у лютому 2014 року філією 21 ПП «Нива-В.Ш.», була реалізована квартира АДРЕСА_1, покупцем якої стала ОСОБА_1

За результатами укладання даного правочину, державним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки та видано нотаріально посвідчене свідоцтво ОСОБА_1 про право власності на спірну квартиру.

Оскільки зазначена квартира належала їй та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності і відповідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2010 року по справі за її позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна, знаходилась під забороною відчуження, просила визнати недійсними акт державного виконавця та свідоцтво нотаріуса, скасувати право власності ОСОБА_1 на цю квартиру.

Відповідачка ОСОБА_1 проти позову заперечувала з посиланням на відсутність будь-яких порушень при проведенні торгів та при вчиненні нотаріальних дій, а також на сплив строку на звернення зі скаргою на дії державного виконавця.

Представник Московського ВДВС Харківського МУЮ також заперечував проти задоволення позову, оскільки виконавчі дії вчинено в рамках норм закону «Про виконавче провадження».

Представник ТОВ «Кей-Колект» та приватний нотаріус також заперечували проти позову.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги, проведені 21 лютого 2014 року філією 21 ПП «Нива-В.Ш.» з реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_2 за ціною 156 000 грн. покупцем якої стала ОСОБА_1

Визнано недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, складений головним державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління ОСОБА_5

Визнано недійсним свідоцтво від 07 березня 2014 року, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі № 391 про належність ОСОБА_1 на праві власності квартири № 247 за вказаною адресою.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої інстанції, відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Рішення суду в частині незадоволених позовних вимог сторонами не оскаржується, тому в силу ст. 303 ЦПК України не перевіряється.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що в провадженні Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходилося зведене виконавче провадження № 39438955 про стягнення з ОСОБА_3 боргу на загальну суму 378477,23 грн.

11 грудня 2013 року між Московським відділом виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі начальника ОСОБА_6 та ПП «Нива-В.Ш.» укладено договір № 2113238/98 про надання послуг по організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, відповідно до умов якого Управління передає організатору прилюдних торгів - ПП «Нива-В.Ш.» нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1, а організатор торгів надає послуги з організації та проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (ас.250252 зведеного виконавчого провадження).

21.02.2014 року Відділом ДВС в рамках зведеного виконавчого провадження № 39438955 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 боргу на користь ПАТ «Укрсиббанк» на прилюдних торгах, проведених спеціалізованою організацією філією 21 ПП «Нива-В.Ш.», реалізована квартира АДРЕСА_1, покупцем якої стала ОСОБА_1

За результатами даного правочину державним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки від 28.02.2014 року , а приватним нотаріусом 07.03.2014 видано свідоцтво, яким посвідчений факт належності ОСОБА_1 на праві власності спірної квартири (а.с. 35, 255, 256) ( та аркуші 1, 41, 250-252, 269-272, 276-278 зведеного виконавчого провадження (далі ЗВП).

Статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Відповідно ч.3 статті 63 вищевказаного Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом.

Судом встановлено, що спірна квартира на момент її реалізації на прилюдних торгах відповідно ухвали Московського районного суду м.Харкова від 25 листопада 2010 року знаходилася під арештом (а.с.57 зведеного виконавчого провадження).

Вказана обставина також підтверджується інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.160-161 зведеного виконавчого провадження).

Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, за яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення).

Разом з цим, призначаючи прилюдні торги, організатор торгів діяв всупереч п. 3.11 Тимчасового положення, оскільки боржника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 взагалі не повідомлено.

Також, суду не надано доказів на підтвердження направлення повідомлень про проведення торгів державному виконавцю.

Згідно з ч. 2 ст. 16, ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

При цьому, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції на підставі доказів, наданих сторонами та належним чином оцінених судом (ст. 212 ЦК України), обґрунтовано виходив із того, що при проведенні публічних торгів були порушені вимоги Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та ст.ст. 62, 63 Закону України «Про виконавче провадження», а тому, на підставі ч. 1 ст. 215, ч.1 ст. 203 ЦК України дійшов обґрунтованого висновку про визнання недійсним прилюдних торгів, акт державного виконавця та свідоцтво про право власності на нерухоме майно, придбане з прилюдних торгів.

Під час установлення зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, належні та допустимі докази на підтвердження вказаних доводів суду не надано.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування рішення суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді: