Справа № 591/2264/15-ц
Провадження № 2/591/30/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2016 року м.Суми
Зарічний райсуд м. Суми в складі:
головуючого судді Мальованої-Когер В.В.
при секретарі Кайда І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Перша Сумська державна нотаріальна контора, КП «Сумське МБТІ, ДПІ у м.Сумах, виконавчий комітет Сумської міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення в порядку набувальної давності,
Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить суд визнати за ним - ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на нежитлове приміщення сараю (літ. «II») загальною площею 21,5 кв. м в цокольному поверсі житлового будинку садибного типу (літ. «А») в домоволодінні № 9 по вул. Над'ярна у м. Суми, що зазначений в технічному паспорті. Свої вимоги мотивує тим, що після отримання спадщини після померлої бабусі ОСОБА_3 він успадкував 199/300 частини житлового будинку , що розташований за адресою : м.Суми, вул. Надярна, 9. За життя ОСОБА_3 1982 року уклала договір купівлі продажу підвального приміщення під житловим будинком літ. «А». з гр. ОСОБА_4. З моменту отримання спадщини після померлої ОСОБА_3- з 2002 року, позивач безперервно користується , відкрито володіє сараєм (літ. «II») загальною площею 21,5 кв. м в цокольному поверсі житлового будинку садибного типу (літ. «А») в домоволодінні № 9 по вул. Над'ярна у м. Суми. Гр. ОСОБА_4 жодного разу з цього часу до домоволодіння не приходив, не цікавився належним йому приміщенням.
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Відповідач проти позову не заперечив, подавши письмову заяву та проханням слухати справу у його відсутність.
Від представників відповідача та 3-іх осіб надійшли заяви про слухання справи в їх відсутність, у вирішенні питання покладаються на розсуд суду.
ОСОБА_3, проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з довідок-характеристик наявних у матеріалах інвентарної справи, а також технічним паспортом (а.с. 16-18).
За життя ОСОБА_3 в 1958 році продала підвальне приміщення під своїм будинком ОСОБА_5 (інвент. справа а.с.60) . Після смерті ОСОБА_3 23 червня 1994 року, позивач успадкував за законом все її майно (а.с.12) ОСОБА_5 на подвірї він ні разу не бачив. Відповідно до Свідоцтва про право власності за законом мені належить 199/300 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м.Суми, вул. Надярна під номером девять та розташованого на земельній ділянці 1285 кв. м, жила площа 56,2 кв.м з надвірними будівлями сарай «В», вбиральня «Г», огорожа № 1-2.
Позивач набувши право власності за законом на нерухоме майно спадкодавця, з 2002 року відкрито, безперервно володіє нежитловим приміщенням сараю загальною площею 21,5 кв. м в будівлі житлового будинку садибного типу.
Як встановлено судом, з моменту фактичного володіння вказаним сараєм і по сьогоднішній день позивачем були зроблені такі роботи: цегляна закладка віконних пройомів, утеплення вхідних дверей, встановлення цегляного опорного стовпа, проведення електромережі. Дані обставини не оспорювались, доказів на спростування цих обставин сторонами не надавалися.
Конституцією України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України).
Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Правовідносини, що склалися, врегульовані Цивільним кодексом України в редакції 2004 року, оскільки згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом.
Момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом.
При визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України.
відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом;
Із змісту ст.344 ЦК України вбачається, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, ордеру, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності.
Названа норма права визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна.
Отже, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
керуючись ст.60,88,224-226 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, ст. 124 Конституції України
Позов ОСОБА_1 задовільнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на нежитлове приміщення сараю (літ. «II») загальною площею 21,5 кв. м в цокольному поверсі житлового будинку садибного типу (літ. «А») в домоволодінні № 9 по вул. Над'ярна у м. Суми, що зазначений в технічному паспорті.
Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може подати до Зарічного районного суду м. Суми заяву про його перегляд. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя В.В.Мальована-Когер

Повний текст рішення

виготовлено 04.03.2016 року