У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 липня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища яке існувало до порушення,

в с т а н о в и в:

Заступник прокурора м. Києва звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища яке існувало до порушення

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2014 року позов заступника прокурора м. Києва задоволено.

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 26 липня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що з листа Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 квітня 2016 року ОСОБА_2 стало відомо, що існує рішення Київської міської ради від 17 вересня 2009 року № 58/2127 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань», яким було затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів будівництва об'єктів рекреаційного призначення (з комплексом інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_1 та внесено зміни до Генерального плану м. Києва. Вказані обставини є нововиявленими та істотними для справи, а тому рішення підлягає скасуванню у зв'язку з нововиявленими обставинами, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 серпня 2016 року, залишеною без змін апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2013 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами»).

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що обставини, якими ОСОБА_2 обґрунтував свою заяву про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2013 року, не є нововиявленими та істотними для справи обставинами в розумінні ст. 361 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних ухвал не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових ухвал.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 липня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища яке існувало до порушення.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов