У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Приватного підприємства «Житомироблдрукарня» про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, за касаційною скаргою представника Приватного підприємства «Житомироблдрукарня» - Дідурік Людмили Іванівни - на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Житомироблдрукарня» (далі - ПП «Житомироблдрукарня») про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати.

На обґрунтування вимог ОСОБА_6 посилався на те, що з 07 серпня 2013 року перебував у трудових відносинах з ПП «Житомироблдрукарня», працював на посаді директора. Згідно з наказом від 08 грудня 2014 року № 18-к звільнений з роботи за угодою сторін. Посилаючись на те, що на час звільнення відповідачем йому не виплачена заборгованість із заробітної плати, з урахуванням збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідача на свою користь 13 860 грн 03 коп. заборгованості із заробітної плати, компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 5 590 грн 40 коп., а також 2 000 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 23 вересня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ПП «Житомироблдрукарня» на користь ОСОБА_6 заборгованість із заробітної плати в розмірі 13 860 грн 03 коп. та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 5 285 грн 48 коп. В іншій частині позов залишено без задоволення. Стягнуто з ПП «Житомироблдрукарня» в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп.

У касаційній скарзі представник ПП «Житомироблдрукарня» - Дідурік Л.І. - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення про відмову в позові, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що 07 серпня 2013 року згідно з наказом від 07 серпня 2013 року № 112-к ОСОБА_6 прийнятий на посаду директора ПП «Житомироблдрукарня» та звільнений з роботи з 08 грудня 2014 року згідно з наказом від 08 грудня 2014 року № 18-к на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін (т. 1, а. с. 3-4, 139, 235).

Згідно із затвердженим 23 січня 2014 року штатним розписом керівників, спеціалістів та робітників ПП «Житомироблдрукарня» посадовий оклад директора встановлено у розмірі 3 100грн (т. 1, а. с. 227).

На підставі відомостей розподілу заробітної плати працівників ПП «Житомироблдрукарня», розрахункових листків, платіжних доручень із зазначенням призначення платежу, наданих ПАТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості із заробітної плати позивача становить 13 860 грн 03 коп., у тому числі: грудень 2013 року - 491 грн 64 коп., вересень, жовтень, листопад 2014 року - по 2 493 грн 64 коп., грудень 2014 року - 5 887 грн 47 коп. (з урахуванням компенсації за невикористану відпустку) (т. 1, а. с. 151-152, 156-162, 259-342).

Розрахунковим листком за грудень 2014 року однією сумою підтверджується борг за підприємством перед працівником (позивачем) у розмірі 13 860 грн 03 коп. (т. 1, а. с. 161).

Наказом від 08 грудня 2014 року № 18-к на підприємстві визначено виплатити кошти за невикористану частину щорічної відпустки ОСОБА_6 за 41 календарний день за період роботи з 07 серпня 2013 року по 08 грудня 2014 року (т. 1, а. с. 139).

Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника (ст. 47 КЗпП України).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що посадовий оклад директора підприємства - ОСОБА_6 - становив 3 100 грн, у день звільнення із ним не проведено розрахунку із заробітної плати, наказ про визнання виплати коштів за невикористану відпустку не скасований, є чинним, правильно виходили з того, що заявлений розмір заборгованості підлягає стягненню з підприємства, інших обставин, які б вказували на її відсутність, матеріали справи не містять, і таким даним судами попередніх інстанцій дана належна оцінка.

Компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться підприємством відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, за змістом яких, у разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше, ніж на один відсоток.

Згідно із п. 2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427, компенсація працівникам проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 01 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більше як на один відсоток.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що заробітна плата позивачеві частково за грудень 2013 року та за період з вересня по грудень 2014 року своєчасно не була виплачена з вини роботодавця, дійшли правильних висновків про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача компенсації втрати частини доходів за період затримки виплати заробітної плати в межах заявлених вимог, а саме: починаючи з жовтня 2014 року по травень 2014 року в сумі 5 285 грн 48 коп. При цьому суди обґрунтовано, з урахування дати ухвалення судового рішення, виключили з підрахунку суму нарахованої позивачем компенсації за червень 2015 року.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач виконував функції керівника підприємства і станом на день звільнення не розрахувався із собою в частині виплати заробітної плати і компенсації за невикористану відпустку, колегією суддів не приймаються, оскільки обов'язок із виплати заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку покладено саме на роботодавця, яким за змістом п. 7.3 статуту підприємства є загальні збори, які і уповноважені покладати такі обов'язки на виконавчий орган підприємства, а у разі звільнення директора - на особу, яка виконує його обов'язки.

Доводи скарги про безпідставну виплату позивачу як засновнику та фізичній особі-підприємцю 16 000 грн частки статутного капіталу підприємства та 30 000 грн поворотної безвідсоткової позики не відносяться до предмета спору в справі, а тому обґрунтовано судами попередніх інстанцій відхилено.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає змісту ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення судів без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Приватного підприємства «Житомироблдрукарня» - Дідурік Людмили Іванівни - відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук