Cправа №517/499/14-ц н/п2/517/13/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 лютого 2016 року Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого-судді Гончар І.В.
при секретарі Заболотної Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Фрунзівка Одеської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» в особі філії- Одеського обласного управління АТ Ощадбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -
Відповідно до умов кредитного договору № 90 від 10 червня 2008 року, укладеного між ВАТ « Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією Красноокнянського відділення № НОМЕР_1 « Ощадбанк» та ОСОБА_1, банк надав відповідачу кредит у розмірі 18 000,00 грн. зі сплатою 28% річних за користування кредитом.
З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 10.06.2008 року було укладено договір поруки до кредитного договору № 90 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Відповідно до договору поруки від 10.06.2008 року поручителі відповідають по зобовязанням перед кредитором в тому ж обсязі що й боржник.
Відповідно до п.п.3.2. солідарні боржники залишаються зобовязаними перед кредитором до тих пір поки всі зобовязання за кредитним договором не будуть виконані повністю.
Банк належним чином виконав свої зобовязання по кредитному договору №90, здійснив видачу кредиту в сумі 18 000,00 гривень.
Проте в обумовлені кредитним договором строки ОСОБА_1 своїх зобовязань по поверненню кредиту не виконує. Сума заборгованості відповідно з розрахунку заборгованості станом на 06.05.2014 року складає 63 599,11 гривень, яка складається з:
-простроченого основного боргу по кредиту 17 650 грн.;
-прострочених процентів за користування кредитом за період з 01.07.2008 р. по 06.05.2014 р.-23 781,70 грн.;
-пеня за прострочений основний борг по кредиту 12 246,61 грн.;
- пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 9 920, 80 грн.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, погодився на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення.
Суд вважає, що відповідачі не зявилися до суду без поважних причин, тому при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів, матеріалів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 10.06.2008 року сторони уклали кредитний договір № 90, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 18 000,00 грн. зі сплатою 28% річних за користування кредитом.
10.06.2008 року було укладено договір поруки до кредитного договору № 90 з ОСОБА_2 та ОСОБА_4
Відповідно до змін до статуту ВАТ «Державний ощадний банк України» від 06 квітня 2011 року, позивач змінив назву на ПАТ «Державний ощадний банк України». Згідно ст.509 ЦК України, одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) чи утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки.
Згідно зі ст.1050 ЦК України боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти,зобовязаний сплатити кредитору неустойку.
З положень ст.ст. 553, 556 ЦК України вбачається те, що особливим видом договорів є договір поруки, змістом якого є забезпечення виконання дійсного зобов'язання, а саме - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником частково або в повному обсязі.
Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
У правовій позиції висловленої ВСУ в постанові від 17 вересня 2014 року в справі №6-6цс14, вказано, що відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки п.4.1 про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
Отже, порука це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.
У кредитному договірі строк виконання основного зобов'язання чітко не визначений строк повного погашення кредиту є 10 червня 2011 року.
За таких обставин у банку виникло право пред'явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 10 червня 2011 року, протягом наступних шести місяців.
Строк поруки не є строком для захисту порушення права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.
Керуючись ст.ст. 251, 252, 509, 526, 553, 554, 556, 559, 651,1050,1054 ЦК України, ст.ст.10,11,209,212,214-215,224-226 ЦПК України, суд-
Позов ПАТ Державний ощадний банк України задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в десятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: