Справа № 1412/2819/12
Провадження № 6/487/27/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Агєєва Л.І.,

при секретарі Ткаченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи ОСОБА_1 за межі України до виконання зобовязання за рішенням суду,

В С Т А Н О В И В:

26.02.2016 року Заводський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_1, мотивуючи тим, що вона не виконує зобовязання, покладені на неї рішенням суду.

Державний виконавець Карастан А.О. в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, подання підтримала і просила його задовольнити.

Дослідивши надані матеріали, оцінивши докази, суд вважає подання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження №37874276 з примусового виконання:

-виконавчого листа по справі №2/487/306/13 виданого 11.03.2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики від 20 квітня 2011 року та 02 червня 2011 року, з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних витрат у розмірі 49723,82 грн., судові витрати у розмірі 489,00 грн.

-виконавчого листа по справі №2/1412/3267/12 виданого 28.11.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 6026,99 грн., а також 214,60 грн. судового збору.

-виконавчого листа по справі №2/1412/3267/12 виданого 28.11.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в сумі 33301,00 грн. основного боргу, 17000,00 грн. проценти за користування грошовими коштами за договором, 492,67 грн. 3% річних, а всього 50793,67 грн., а також 3000,00 грн. за надання юридичної допомоги, судовий збір у сумі 639,30 грн.

05.04.2013 року, 30.01.2013 року, 18.07.2013 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, копії яких направлено сторонам виконавчих проваджень.

19.07.2013 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, у звязку з тим, що боржником рішення у строк, наданий державним виконавцем для самостійного виконання, не виконано.

Згідно результатів пошуку по БД Автомобіль за боржником зареєстровано транспортний засіб автомобіль NISSAN NOTE 1.6, 2007 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1. В ході примусового виконання рішень вищезазначене майно описано та реалізовано на прилюдних торгах. Кошти від реалізації у пропорційному співвідношенні із стягненням витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору розподілені між стягувачами.

22.05.2013 року боржником подано заяву в якій остання зобовязалась сплачувати свою заборгованість частинами, щомісячно до 22 числа перераховувати кошти на рахунок Заводського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції. Але станом на 16.02.2016 грошові кошти від боржника на рахунок відділу не надходили.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону, боржник зобовязаний:

-утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

-надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах;

-своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця;

-письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи, або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Судом також встановлено, що при здійсненні виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_1 на користь вищевказаних юридичної та фізичних осіб, на момент відкриття виконавчих проваджень, загальна сума боргу становила 110887,38 грн.

В ході примусового виконання рішень державним виконавцем в примусовому порядку стягнуто з боржника грошові кошти в розмірі 9963,10 грн.

Станом на 26.02.2016 року рішення суду боржником не виконано, заборгованість становить 100924,28 грн.

Згідно відповіді з УДМС України в Миколаївській області ОСОБА_1, документована 06.05.2006 року УДМС України в Миколаївській області паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії EC №540796.

Крім того, витягом з наявною у базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України гр. ОСОБА_1 підтверджується інформація про регулярне перетинання державного кордону України останньою.

На підставі викладеного, суд вважає, що боржник дійсно ухиляється від виконання рішення суду, а тому невжиття заходів щодо обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України до виконання зобовязання за рішенням суду може ускладнити його подальше виконання. Крім того, обмеження боржника у праві виїзду за межі України може сприяти виконанню рішення та відновлення порушених прав стягувача на отримання боргу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ч. 1 ст. 377-1 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, до виконання нею зобов'язань, покладених на неї виконавчими листами: по справі №2/487/306/13 виданого 11.03.2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва, по справі №2/1412/3267/12 виданого 28.11.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва , по справі №2/1412/3267/12 виданого 28.11.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва.

Виконання обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_1 покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвала набуває законної сили через 5 днів після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через місцевий суд в порядку визначеному ст. 294 ЦПК України.

СУДДЯ: Л.І.Агєєва