Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 310/3818/15Головуючий у 1-й інстанції Парій О.В.
№22-ц/778/238/16Суддя-доповідач Гончар М.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Стрелець Л.Г., Каракуші К.В.

при секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2015 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

28 квітня 2015 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.04.2012 року станом на 31.03.2015 року у розмірі 13 592,88 грн., яка складається з: 4399,18 грн. - заборгованості за кредитом, 6 320,23 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1750,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією, штрафів: 500,00 грн. (фіксована частина), 623,47 грн. (процентна складова), від сплати якої у добровільному порядку відповідач на користь Банку ухиляється, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2015 року позов Банку задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за договором б/н від 18 квітня 2012 року станом на 31 березня 2015 року в розмірі 11255,38 грн., а також судовий збір в розмірі 201,32 грн., всього 11456,70 грн.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

За заявою відповідача ОСОБА_3 зазначене заочне рішення судом першої інстанції не переглядалось.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк у своїй апеляційній скарзі просив рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 1750,00 грн. змінити, ухвалити нове рішення у вказаній частині, яким задовольнити позовні вимоги Банку до ОСОБА_3 про стягнення пені в розмірі 1750,00 грн., в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою було відкрито апеляційним судом (а.с.103), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с.105).

У судові засідання у цій справі, призначені апеляційним судом на 14 січня 2016 року та на 03 березня 2016 року відповідач ОСОБА_3 не з'явилась, повідомлялась судом з додержанням вимог ст. ст. 74-77 ЦПК України, у тому числі через сайт «Судова влада», клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавала.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю відповідача ОСОБА_3 за присутністю представника Банку за довіреністю (а.с.108) ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника Банку, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Банку, як позивача у цій справі, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ч. 1 ЦПК України).

Згідно ст. 307 ч. 1 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (п. 2), змінити рішення (п.3).

Відповідно до ст. 309 ч. 1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи Банку у цій справі в частині стягнення з ОСОБА_3 пені на суму 1750,00 грн., керувався ст.ст. 3-6, 11, 57-62, 64, 88, 212-215, 223-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 1054 ЦК України (2003 рік) та виходив із необґрунтованості та недоказаності позовних вимог Банку у цій частині; вважав, що доказів в підтвердження обставини існування заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом в розмірі 1750,00 грн. позивачем не надано; розрахунок розміру комісії окремо від розміру пені суду не наданий; за який вид платежу нараховано комісію не зазначено; відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, з такими висновками суду у частині позовних вимог позивача (пені) погодитись не можна.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині у цій справі прийнято з порушенням вимог ст. ст. 213-214 ЦПК України.

Так, має місце недоведеність обставин у цій частині позовних вимог, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; висновки суду першої інстанції у цій частині не відповідають обставинам справи; мають місце порушення та неправильне застосування норм матеріального права; внаслідок чого, в цій частині, суд першої інстанції неправильно вирішив спір у цій частині позовних вимог Банку.

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин цієї справи при вирішенні позовних вимог Банку до відповідача у цій справі про стягнення пені, зокрема: не звернув належної уваги на довідку про особливі умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів льотного періоду» (а.с.11-12)», яка є невід'ємною частиною кредитного договору та згідно із якою передбачено нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості відповідачем та було нараховано саме пеню, а не комісію, за вищезазначеним кредитним договором для відповідача.

Також встановлено, що Банком був наданий до його позову у цій справі розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідача, у тому числі суми пені (а.с.7-9), якому суд першої інстанції не надав, як доказу у цій справі, належної оцінки.

Пеня розрахована Банком у сумі 1750,00 грн. за період з 02.10.2013 року по 31.03.2015 року, підстави для зменшення останньої згідно із ст. 551 ч. 3 ЦК України за рішенням суду відсутні.

Також, враховуючи заочний розгляд ц3ієї справи судом та відсутність заяви відповідача про застосування спеціального (однорічного) строку позовної давності у цій до позовних вимог Банку про стягнення пені, у суду відсутні правові підстави для застосування останньої у цій справі.

Штраф, розмір якого, вже частково був стягнутий судом рішенням суду першої інстанції, в частині, яка Банком, в його апеляційній скарзі згідно резолю.тивної її частини не оскаржується в апеляційному порядку у цій справі, та пеня, є різновидом одного виду відповідальності (цивільної), але передбачені Умовами та правилами надання банківських послуг за різні види порушень відповідача за вищезазначеним договором, а тому у даному випадку не порушуються вимоги ст. 61 Конституції України.

За змістом якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

При вищевикладених обставинах, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2015 року в оскаржуємій частині в частині відмови у задоволенні позовних вимог Банку до ОСОБА_3 про стягнення пені в розмірі 1750,00 грн. слід скасувати, а не змінити, як помилково просив Банку у своїй апеляційній скарзі, та ухвалити у цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь Банку пеню в розмірі 1750,00 грн.

У зв'язку із чим, вважати загальною сумою, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь Банку суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.04.2012 року станом на 31.03.2015 року «13206,70 грн.» (розрахунок: 4399,18 грн. заборгованості за кредитом + 6320,23 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом + штраф 535,97 грн. + пеня 1750,00 грн. + судовий збір 201,32 грн.) замість «11456,70 грн.» (розрахунок: 4399,18 грн. заборгованості за кредитом + 6320,23 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом + штраф 535,97 грн. + судовий збір 201,32 грн.).

В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку Банком не оскаржено та апеляційним судом не переглядалось.

Крім того, в силу вимог ст.88 ч.ч. 1, 5 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь Банку слід стягнути судові витрати, пов'язані зі розглядом цієї справи у судах першої та апеляційної інстанції в розмірі 299,71 грн. (розрахунок: 31,75 грн. достягнення судового збору, сплаченого при подачі позову до суду першої інстанції, пропорційно до суми задоволених позовних вимог позивача у цій справі з урахуванням пені а.с.1 + 267,96 грн. судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги у цій справі до апеляційного суду а.с.93).

Разом із тим, враховуючи, що судом апеляційної інстанції переглядалось заочне рішення суду першої інстанції у цій справі за апеляційною скаргою Банку, як позивача, за відсутності у судовому засіданні апеляційної інстанції відповідача ОСОБА_3, яке ще не переглядалось судом першої інстанції за заявою відповідача, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне роз'яснити особам, які беруть участь у цій справі, що у подальшому дане рішення апеляційного суду може бути переглянуто апеляційним судом за апеляційною скаргою відповідача в порядку ст. 318 ЦПК України, поданою після перегляду заочного рішення судом першої інстанції у цій справі за завою відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 307- 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2015 року в оскаржуємій частині в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення пені в розмірі 1750,00 грн. скасувати.

Ухвалити у цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () пеню в розмірі 1750,00 грн. (одна тисяча сімсот п'ятдесят гривень).

У зв'язку із чим, вважати загальною сумою, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.04.2012 року станом на 31.03.2015 року «13206,70 грн.» (тринадцять тисяч двісті шість гривень сімдесят копійок)» замість «11456,70 грн. (одинадцять тисяч чотириста п'ятдесят шість гривень сімдесят копійок)»

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () судові витрати, пов'язані зі розглядом цієї справи у судах першої та апеляційної інстанції в розмірі 299,71 грн. (двісті дев'яносто дев'ять гривень сімдесят одна копійка).

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С.Стрелець Л.Г.Каракуша К.В.