Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа - Гарант» про стягнення страхового відшкодування за касаційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року,

встановила:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що у серпні 2008 року придбав автомобіль марки «АUDІ А6», державний номерний знак НОМЕР_1. 14 жовтня 2008 року з товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТзДВ «СК «Альфа-Гарант») він уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, що не є предметом застави. 8 листопада 2008 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля марки «АUDІ А6», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням

ОСОБА_4, та автомобіля марки «DodgeRam Van», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5 Винний у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_4 У результаті даного ДТП обом автомобілям було завдано технічних пошкоджень.

Про ДТП та її наслідки, позивач повідомив ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» у строки, передбачені чинним законодавством та умовами договору. На вимогу відповідача належний позивачу автомобіль було представлено для огляду призначеному відповідачем спеціалісту в галузі автотоварознавчої експертизи. Вартість відновлювального ремонту згаданого автомобіля склала 140 701, 57 грн. У виплаті страхового відшкодування позивачу було відмовлено через те, що позивач свідомо надав неправдиву інформацію про предмет договору страхування, та про факт і обставини настання страхового випадку.

Зазначав, що ОСОБА_5 звернулася з позовом до нього, як заподіювача шкоди, та до ТзДВ «СК «Альфа-Гарант», як страховика. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21 грудня

2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 листопада 2012 року, ДТП від 8 листопада 2008 року було визнано страховим випадком та стягнуто з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 24 990 грн.

Вважав, що підстави відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування є неправомірними, оскільки при представленні автомобіля страховику ним не було вчинено жодних шахрайських дій, просив зобов'язати відповідача виплатити на його користь відшкодування у розмірі 118 336, 37 грн з розрахунку: 85 500 грн - страхове відшкодування, 14 201, 55 грн - пеня за порушення термінів виплати відшкодування, 18 534, 82 грн - інфляційні втрати.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 червня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 85 000 грн страхового відшкодування, 18 534, 82 грн інфляційних втрат та 1 183, 36 грн судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ТзДВ «СК «Альфа - Гарант» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що 8 листопада 2008 року мав місце страховий випадок, тому відповідач повинен виплатити позивачу страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування транспортного засобу від 14 жовтня 2008 року.

Доводи касаційної скарги були предметом перевірки апеляційним судом.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, яким суд дав належну оцінку.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» відхилити, рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова