Справа №442/6820/16-ц
Провадження №2-о/442/136/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Михавко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Стебницької міської ради про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на квартиру,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи Стебницької міської ради про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на квартиру, посилаючись на те, що він, ОСОБА_1 є співвласником разом з ОСОБА_2 ( його дідо), ОСОБА_3 (його баба), ОСОБА_4 (його мати) квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 11.04.1995 року. Проте, під час ознайомленням з документами, які необхідні для здійснення свого права власності на дану квартиру виявлено не відповідність між документами, а саме: у Свідоцтві про право власності на квартиру (будинок) від 11.04.1995 року його прізвище зазначено не правильно як «Маркіянов», хоча правильно згідно його паспорту серії КВ №75790, виданого Стебницьким МВМ Дрогобицького МРВ УМВСУ у Львівській області 15 лютого 2002 року - «Маркіянів» ОСОБА_5. При тому, що усі інші відомості (імя, по батькові, адреса проживання) зазначені у правовстановлюючому документі збігаються з даними у паспорті. Дана невідповідність між документами пояснюється не правильним перекладом його прізвище з російської мови на українську мову, так як він родився у Російській Федерації і йому видавали документи про його народження на російській мові. Він змушений був здійснювати в органах РАЦСу певні виправлення в документах щодо свого прізвища. Вищезазначені невідповідності між документами позбавляють його вільно здійснювати його право власності на дану квартиру. Установлення факту належності йому правовстановлюючого документу (Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 11.04.1995 року) необхідне для здійснення свого права власності на майно у нотаріуса та інших органах, установах. Саме ці обставини змушують його звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з»явився, однак від нього надійшла заява, в якій він просить слухати справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності заявника на підставі наявних доказів по справі.

Заінтересована особа представник Стебницької міської ради в судове засідання не з»явилася, однак від неї поступило клопотання, в якому просить справу розглядати без його участі, відносно задоволення заявлених вимог заперечує, а тому суд розглянув справу у відсутності заінтересованої особи на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Зі змісту ст.256 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст.257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до 4.1, п.5 ч.2 ст.234, ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Більше того, в роз'ясненнях, наданих в Постанові Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину (тощо).

Як вбачається із копії паспорту серії КВ 757906 від 15.02.2002р., виданого Стебницьким МВМ Дрогобицького МРВ УМВСУ у Львівській області, ОСОБА_1 народився 14.09.1985 р. в м.Новий Уренгой, Тюменської області, РФ.

Як вбачається із копії Свідоцтва про право власності на квартиру від 11.04.1995р., ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2.

Як вбачається із довідки за №21 від 31 січня 2002р., виданої Відділом РАГС Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, ОСОБА_7, який народився 14 вересня 1985р. у м.Новий Уренгой, Росія перемінив прізвище на ОСОБА_1, про що 31 січня 2002р. зроблено запис за №21.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення:

-встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 ст. вказаного кодексу визначене перелік фактів, які встановлюються судом.

Аналіз ч.2 цієї статті дає можливість зробити висновок, що цей перелік не є вичерпним. Цією нормою Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

А тому, аналізуючи всі зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності та з»ясувавши всі обставини справи та письмові докази, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи, є всі підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214-215, п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт, що Свідоцтво про право власності на квартиру (будинок), видане 11 квітня 1995р. згідно з розпорядженням (наказом) від 10.04.1995р. за №219 на квартиру АДРЕСА_3, належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя