У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Касьяна О.П., ОстапчукаД.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Закарпатської області від 23 квітня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_4, на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 березня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано незаконними та скасовано наказ директора КП «Ужгородліфт» від 13 червня 2013 року № 18-к, пункт 7 наказу від 30 квітня 2010 року № 5, наказ від 14 травня 2010 року № 7, наказ від 30 жовтня 2013 року № 23, наказ від 29 листопада 2013 року № 26 та наказ від 31 грудня 2013 року № 31.

Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2015 року визнано незаконними та скасовано наказ директора КП «Ужгородліфт» від 13 червня 2013 року № 18-к, визнано незаконними дії КП «Ужгородліфт», у результаті яких зменшились розміри обов'язкових виплат та нарахувань, та зобов'язано відновити стан, який існував до початку трудових відносин ОСОБА_4 з КП «Ужгородліфт»; зобов'язано КП «Ужгородліфт» провести нарахування та виплату доплат за роботу за сумісництвом, за роботу у вихідні та святкові дні за період з травня 2010 року по день винесення рішення у справі; скасовано накази від 30 квітня 2010 року та від 14 травня 2010 року № 7. Визнано незаконними та скасовані накази від 30 жовтня 2013 року № 23, від 29 листопада 2013 року № 26 та від 31 грудня 2013 року № 31.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 23 квітня 2015 року заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 березня 2014 року та додаткове рішення цього ж суду від 16 січня 2015 року у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 до КП «Ужгородліфт» про визнання незаконними дій КП «Ужгородліфт», які виразились у зменшенні розмірів обов'язкових виплат та нарахувань, та зобов'язання відновити стан, який існував до початку трудових відносин ОСОБА_4 з КП «Ужгородліфт», зобов'язання КП «Ужгородліфт» провести нарахування та виплату доплат за роботу за сумісництвом, за роботу у вихідні та святкові дні за період з травня 2010 року по день винесення рішення у справі, визнання незаконними та скасування наказів директора КП «Ужгородліфт», а саме: пункту 7 наказу від 30 квітня 2010 року № 5, наказу від 14 травня 2010 року № 7, наказу від 30 жовтня 2013 року № 23, наказу від 29 листопада 2013 року № 26 та наказу від 31 грудня 2013 року № 31 скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 В іншій частині вказані судові рішення залишені без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 15 липня 2015 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 23 квітня 2015 року залишено без змін.

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного вище рішення апеляційного суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи її тим, що однією з підстав скасування рішення та додаткового рішення суду першої інстанції став висновок апеляційного суду про скрутне матеріальне становище підприємства, що стало підставою для видання наказів від 30 квітня 2014 року № 5 та від 14 травня 2010 року № 7. Посилаючись на те, що після ухвалення такого рішення, зі змісту листа КП «Ужгородліфт» Ужгородської міської ради від 29 травня 2015 року № 73 йому стало відомо про те, що за період січень-травень 2010 року місячну фінансову звітність підприємство не готувало, внаслідок чого були відсутні жодні відомості про фінансовий стан останнього. Посилаючись на наведене, просив суд скасувати рішення апеляційного суду Закарпатської області від 23 квітня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову про скасування наказів від 30 квітня 2010 року № 5 та від 14 травня 2010 року № 7 та в цій частині залишити в силі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 березня 2014 року.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2015 року у задоволенні заяви про перегляд рішення апеляційного суду Закарпатської області від 23 квітня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_4, просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду та постановити нову про задоволення заяви про перегляд рішення апеляційного суду Закарпатської області від 23 квітня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні заяви апеляційний суд обґрунтовано виходив із відсутності нововиявлених обставин у розумінні ст. 361 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена із додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її зміни чи скасування немає.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_4, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
О.П. Касьян Д.О. Остапчук