Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/442/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Ковальчука М.В.

з участю секретаря Дворак Г.П.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олевську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя ,-

В СТАН О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить суд провести розподіл спільного сумісного майна подружжя набутого під час шлюбу з відповідачем, шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та визнання за відповідачем права власності на 1/2 частину зазначеної квартири.

Свої вимоги мотивує тим, що з 15.07.2006 року по 04.12.2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого і було придбано спільне майно - спірна квартира. У зв"язку із тим, що відповідач відмовляється поділити майно у добровільному порядку позивачка і звернулась до суду з позовом.

В судовому засідання позивачка позов підтримала та просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник позов не визнали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, мати відповідача, суду пояснила, що вона надавала кошти для придбання квартири відповідачу та позивачу, тобто для новоствореної сім"ї, оскільки вважала, що вони будуть проживати разом.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що дійсно як йому пояснювала ОСОБА_4, квартира купується її сину, який має намір одружитися.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі, який був зареєстрований 15.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 53, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6).

Розірвали сторони шлюб 15.11.2012 року, що підтверджується копією рішення Олевського районного суду від 15.11.2012 року (а.с.7).

За час перебування у шлюбі, сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.2006 року (а.с9).

Як свідчать матеріали справи, покупцем за договором виступив ОСОБА_2, який на той час перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 11.09.2006 року (а.с.10) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.09.2006 року (а.с.11), з яких слідує, що відповідачу на праві приватної власності належить спірна квартира.

Згідно із ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу Українита ч. 1 ст. 60 СК Українимайно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Стаття 57 СК Українипередбачає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК Українидружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Виходячи із змісту ст. 60 СК Українизаконодавець встановлює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі.

Обов'язок з доведенням тієї обставини, що майно, придбане у шлюбі є особистою власністю одного з подружжя, покладений на останнього.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, суд не бере до уваги пояснення відповідача, з приводу придбання квартири лише для нього, оскільки вони спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яких слідує, що спірна квартира купувалася хоч і за кошти батьків відповідача, але для нього та позивача, як для новостворенної сім"ї.

Тому, сам по собі факт придбання спірного майна за кошти батьків відповідача в період шлюбу доведено, але він не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів особистої приватної власності ОСОБА_2

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІдН-НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 487,20 грн. судового збору.

З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись 12 березня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. В. Ковальчук