ухвала

іменем україни

30 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Дьоміної О.О., Демяносова М.В., Маляренко А.В., Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,
за участю представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-2», третя особа - Приватне акціонерне товариство «Позняки-Жил-Буд», про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-2» та просив суд визнати незаконною реконструкцію квартири № АДРЕСА_1 шляхом будівництва на терасі 25 поверху вказаного житлового будинку, додаткових приміщень і споруд; зобов'язати ОСОБА_6 надати проектно-нормативну документацію на реконструкцію квартири № АДРЕСА_1, звільнити незаконно займані приміщення тераси 25 поверху у будинку, привести незаконно займані приміщення тераси 25 поверху у будинку до попереднього стану за свій рахунок; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 вартість відновлювального ремонту в квартирі № АДРЕСА_2 в сумі 525 508,00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-2», третя особа - Приватне акціонерне товариство «Позняки-Жил-Буд», про зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, 05 травня 2016 року позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року залишено без руху, надавши особі, яка подала апеляційну скаргу строк для усунення виявлених в ній недоліків, а саме подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2016 року відмовлено ОСОБА_8 у відкритті апеляційного провадження на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_8 - ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2016 року, направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що зазначені в ухвалі недоліки не усунуті, ухвала не виконана та не надано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Однак погодитися з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, не погоджуючись із рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року, ОСОБА_8 05 травня 2016 року звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку (ч. 3 ст. 297 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення місцевого суду залишено без руху та надано строк для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

ОСОБА_8 отримав копію ухвали 25 травня 2016 року, що підтверджується поштовим повідомленням.

Разом з тим, апеляційний суд ухвалою від 06 червня 2016 року відмовив ОСОБА_8 у відкритті апеляційного провадження, тобто через 11 (одинадцять) днів з моменту отримання позивачем копії ухвали.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження без урахування тридцятиденного строку, наданого ОСОБА_8 для надання заяви про поновлення строку, є передчасним, суперечить чинному законодавству та перешкоджає подальшому провадженню в справі щодо існуючого спору.

З урахуванням викладеного ухвалу суду апеляційної інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з направлення справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2016 року скасувати, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:М.В. Демяносов Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко О.В. Ступак