30.05.2016 Єдиний унікальний номер 205/7537/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Федченко В.М.

при секретарі Бунаковій С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора - про встановлення факту належності домоволодіння та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради про встановлення факту належності її матері ОСОБА_3 домоволодіння та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що її мати ОСОБА_3 впродовж з 1965 року по 1978 рік проводила будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 766 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Проектна, 68, без належного дозволу з боку виконавчого комітету Ленінського району. Домоволодіння складалося з житлового будинку під літерою А-1, з прибудовою літ. А-1, загальною площею 39,8кв.м., житловою площею 14,6кв.м., фундаменту під житловий будинок убиральні під літерою Г, споруд № 1,2,3. З 1978 року позивачка та її мати проживала у збудованому житловому будинку та були в ньому прописані. У 1978 році мати позивачки отримала в ОСОБА_4 МБТІ Інвентарну справу № 18165 на зазначене домоволодіння, але з невідомих позивачці причин документи на домоволодіння не були оформлені до кінця, тобто правовстановлюючого документу на домоволодіння мати не отримала. 01 червня 1979 року мати ОСОБА_3 змінила свої ім?я та прізвище на ОСОБА_5. 14.04.2008 року ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з зазначеного вище домоволодіння. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері є позивачка, яка прийняла спадщину після смерті матері, яка у встановлений законом строк звернулася у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Нотаріус, перевіривши надані документи, зазначив, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо у звязку з тим, що не надано документу, що підтверджує право власності на домоволодіння, вказавши на необхідність звернутися до суду у позовному провадженні згідно до норм ст. 392 ЦК України. Тому просить встановити факт належності померлій матері домоволодіння та визнати за нею право всласності на дане домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради просив в позові відмовити.

Третя особа - ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала листа про розгляд справи у їх відсутність.

Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши поясненя сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні встановлено, що згідно до інвентарної справи № 18165 складеної ОСОБА_2 інвентарбюро 21.06.1978 року ОСОБА_3 побудувала житловий будинок літ. А-1 з господарськими спорудами. Дозвільні документи та технічна документація на будівництво не були отримані забудовником, але все будівництво було здійснено з дотриманням всіх передбачених законом правил, норм та стандартів.

Відповідно до Указу ПВС УРСР від 22.01.1979 р. «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель» всі господарсько-побутові будівлі та споруди, які належать громадянам і збудовані до ухвали даного Указу, не відносяться до категорії самовільних. В даному випадку всі надвірні побудови були збудовані забудовником до 1979 року.

25.05.2009 року було складено ООО Промтехстальпроект висновок № 09-03/285 про технічний стан будівельних конструкцій житлового будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Проектна, 68. Згідно до даного висновку стан несучих будівельних конструкцій будівлі житлового будинку класифікується як задовільнений, відповідає будівельним нормам ДБН79-92, а саме, архітектурним, санітарним та будівельним нормам, є придатним для подальшої експлуатації за призначенням, є безпечним для життя та здоровя людей.

Відповідно до Листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011року № 40-12-2409 Щодо прийняття в експлуатацію обєктів, України та Цивільного Кодексу України, вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі обєкти. Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Така ж позиція зазначена у Листі Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 12.02.2013року № 40-11-598 Щодо прийняття в експлуатацію самочинно збудованих обєктів будівництва .

У відповідності до п.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, право на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цього Закону, визнається дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за умови, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Згідно до п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних ( садибних) житлових будинків…, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011року № 91, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 11.07.2011 року за № 830/19568, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків господарських (присадибних) будівель та споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У звязку з викладеним підлягає задоволенню вимога позивачки про встановлення факту належності спірного домоволодіння її матері ОСОБА_5

В судовому засіданні встановлено, згідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ № 211966, виданим Відділом реєстрації смерті ОСОБА_4 міського управління юстиції 19.04.2008 року згідно до актового запису № 3283, вбачається, що ОСОБА_5 померла 14 квітня 2008 року.

Згідно до свідоцтва про зміну прізвища, імені по батькові, серії І-КИ № 256167, виданим Красногвардійським відділом ЗАГС 01.06.1979 року згідно до актового запису №32, ОСОБА_3 змінила прізвище та імя на ОСОБА_5.

Судом встановлено, що згідно до повторного свідоцтва про народження ОСОБА_7, народженої 16.09.1963 року, серії ІІІ-КИ № 257307, виданим Ленінським бюро ЗАГС м. Дніпропетровська 05.06.1979 року згідно до актового запису № 3536, батьками якої зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_5.

Зі свідоцтва про шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від 28.11.1985 року, вбачається, що після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище Шелухіна .

В судовому засіданні встановлено, що згідно до домової книги на житловий будинок № 68 по вул. Проектній у м. Дніпропетровську у даному домоволодінні з 20.07.1978 року була прописана ОСОБА_3 ( ОСОБА_5С.), а в подальшому і позивачка.

Згідно до висновку КП Центр містобудування, архітектури, землеустрою та кадастру ОСОБА_4 міської ради № КП-2392 від 20.04.2012року, житловий будинок та господарські споруди за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Проектна, 68, присадибна ділянка, розташована на зазначеній території, відповідає вимогам містобудівної документації, погоджені схему червоних ліній та ліній регулювання забудови, наявні графічні матеріали М 1:500, узгоджені дані земельного кадастру.

Згідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 3585/02-31 від 30.09.2015 року по спадковій справі 684/2008, виданій державним нотаріусом Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5, оскільки відсутні відомості щодо реєстрації за померлою ОСОБА_5 права власності за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Проектна, 68.

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ч. 5 ч. 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивачка, як дочка спадкодавиці, є спадкоємцем першої черги по закону, оскільки її мати заповіту не склала, та прийняла спадщину, так як постійно проживала із спадкоємцем на час його смерті та звернулася вчасно до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, аналізуючи здобуті по справі докази, зважаючи на те, що позивач надав достатньо доказів того, що житловий будинок з господарськими будівлями належав її померлій матері та є спадщиною, що відкрилася після її смерті, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 213-215, 256 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 376, 392, 1221, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради , третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора - про встановлення факту належності домоволодіння та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_5, що померла 14 квітня 2008року, домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Проектна, 68.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Проектна, 68, що складається з житлового будинку під літерою А-1, з прибудовою літ. А-1, загальною площею 39,8кв.м., житловою площею 14,6кв.м., фундаменту під житловий будинок убиральні під літерою Г, споруд № 1,2,3. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, що померла 14 квітня 2008року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів із дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Федченко В.М.