АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/6013/2016 Головуючий в 1 інстанції - Ладиченко С.В.
Доповідач - Желепа О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Рубан С.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року про забезпечення позову в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитлобуд» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві, третя особа: Гаражно-будівельний кооператив «Голос» про скасування права власності та відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ТзОВ «Будівельна компанія «Міськжитлобуд» звернувся до суду із позовом до відповідачів до ОСОБА_2, ОСОБА_1, Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві, третя особа: Гаражно-будівельний кооператив «Голос» про скасування права власності та відшкодування збитків.

Крім того, представник позивача подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на гаражний бокс НОМЕР_1, що знаходиться в місті Києві, по вул. Цимбалів Яр, 31 Гаражно-будівельний кооператив «Голос», зареєстрований Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 04 березня 2010 року і записаний в реєстрову книгу № 294-82 за реєстровим № 53877 та перереєстрований державним реєстратором Коломієць Оленою Георгіївною, управління державної реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві за № 1584926 від 14.06.2013 року.

Заяву обґрунтовував тим, що оскільки оскаржується дійсність правовстановлюючих документів на гаражній бокс, є всі підстави вважати, що можливі шахрайські дії з вищезазначеним гаражним боксом, а тому його відчуження зробить неможливим виконання попередніх судових рішення та судового рішення за даним позовом.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2015 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на гаражний бокс НОМЕР_1, що знаходиться в місті Києві, по вул. Цимбалів Яр, 31 Гаражно-будівельний кооператив «Голос», зареєстрований Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 04 березня 2010 року і записаний в реєстрову книгу № 294-82 за реєстровим № 53877 та перереєстрований державним реєстратором Коломієць Оленою Георгіївною, управління державної реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві за № 1584926 від 14.06.2013 року.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати.

В скарзі посилалася на те, що ухвала є незаконною і такою, що постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. Вказувала на те, що ухвала постановлена без участі відповідача, що є порушенням процесуального законодавства. Зазначила, що суд відкриваючи провадження в даній справі порушив ст. 16 та п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Також апеляційна скарга містить доводи та обґрунтування по суті позовних вимог.

До апеляційного суду скаржник не з'явилась, про розгляд справи повідомлена.

Клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, через зайнятість її представника в іншій справі, колегія суддів відхиляє, так як до клопотання не долучені докази про зайнятість представника в Голосіївському районному суді.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 152 види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що є наявність достатніх підстав, які дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду так як він відповідає встановленим обставинам та вимогам закону.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору є гаражний бокс, арешт на який просив накласти позивач, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення.

Крім того, позивачем заявлені також вимоги про відшкодування збитків до ОСОБА_2 та ОСОБА_1.в розмірі 89335, 11 грн., що також підтверджує висновок суду про неможливість виконання рішення в цій частині , в разі відчуження відповідачами майна, за рахунок якого може бути виконано рішення суду.

Доводи скарги про те, що суд порушив процесуальні норми, розглядаючи питання без участі відповідача, колегія суддів не приймає, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України , заява про забезпечення позову розглядається в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд відкриваючи провадження в даній справі порушив ст. 16 та п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, не може бути підставою для скасування ухвали про забезпечення позову, оскільки ухвала про забезпечення позову є окремим процесуальним документом. Недотримання правил підсудності (підвідомчості) при поданні позовної заяви , може бути підставою для скасування ухвали про відкриття провадження в справі, а не про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги з приводу необґрунтованості заявлених позовних вимог також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Статтею 152 ЦПК України, передбачений такий спосіб забезпечення позову, як накладення арешту.

Так як, гаражний бокс, на який суд наклав арешт входить до предмету позову, вжиті судом заходи забезпечення є співмірними з заявленими позовними вимогами.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а тому відповідно до ст. 312 ЦПК України колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: