Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Вільховецької сільської ради, третя особа - ОСОБА_3, про скасування рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2009 року зобов'язано Вільхівську сільську раду після виготовлення відповідної технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, видати їй державний акт на право власності на ту частину земельної ділянки розміром 13х12х5.5м., зі сторони с. Вільхівці (Сасово), що частково межує із земельною ділянкою, яка перебуває у користуванні ОСОБА_4, наданої їй відповідно до рішення Вільхівської сільської ради від 20 вересня 2001 року площею 0,60 га, що фактично перебувала у її користуванні та яка не була врахована при виготовленні державного акта серії НОМЕР_1. 17 вересня 2015 року позивачка звернулася з позовом до Вільховецької сільської ради про зобов'язання вчинити дії, а саме погодити її технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, так як відповідач відмовляється її погодити. Зазначала, що за її покійним чоловіком ОСОБА_5 земельна ділянка, площею 0,25 га була закріплена 13 квітня 1991 року, тобто до прийняття оспорюваного рішення від 17 листопада 1997 року за № 42 «Про узаконення під'їзду» суміжному землекористувачу ОСОБА_4 На даний час, відповідно до державного акта серія НОМЕР_1 та рішення Тячівського районного суду від 11 червня 2009 року, геодезичною службою здійснений відвід її земельної ділянки, а відповідач не погоджує її технічні матеріали, через що вона не може узаконити свою земельну ділянку.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2016 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Оскільки доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження заслуговують на увагу, то цей строк підлягає поновленню.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 23 ЗК України 1990 року право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позовних вимог, оскільки рішенням Вільховецької сільської ради від 20 вересня 2001 року ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, а під'їзд до будинку ОСОБА_4 за АДРЕСА_1 було встановлено рішенням виконкому Вільховецької сільської ради № 42 від 17 листопада 1997 року, тобто ще за чотири роки до виділення ОСОБА_2 земельної ділянки. Жодних доказів того, що ОСОБА_2 до 17 листопада 1997 року користувалася спірною земельною ділянкою (із визначенням меж) не надано.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 325 ЦПК України, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити. Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 червня 2016 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Вільховецької сільської ради, третя особа - ОСОБА_3, про скасування рішення.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік