№ 274/7331/13-ц провадження № 2/0274/40/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Замеги О.В., при секретарі Павлюк Жук А.В., за участю представників відповідачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_3 груп" до ОСОБА_4, Моторно(транспортного) страхового бюро України про стягнення коштів в порядку регресу-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_3 груп" просить стягнути з відповідачів в порядку регресу в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди кошти в розмірі 20780.70 грн..

Позовні вимоги мотивує тим, що 01.06.2011 року між ПрАТ „Українська страхова компанія „КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3" та ВКФ ТзОВ «Гранд-Авто» було укладено Комплексний договір добровільного страхування (НВ) № 06/02-200027856, яким застраховано автомобіль марки „Тоуоtа", державний номерний знак НОМЕР_1. Строк дії договору визначено до 31.05.2012 року, сума страхового відшкодування - 171500 грн.. 18.07.2011 року в с. Слободище Бердичівського району сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої відбулося зіткнення за участю забезпеченного транспортного засобу " Тоуота " д.р. № НОМЕР_1 та мотоцикла НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4. ДТП сталося з вини відповідача, який грубо порушив правила дорожнього руху, що призвело до пошкодження забезпеченного транспортного засобу, та спричинення матеріальної шкоди. 30.08.2011 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 16064.45 грн., згідно платіжного доручення № 10493. Згідно розпорядження № 132740269 від 23.08.2011 року частина страхового відшкодування в розмірі 4716.25 грн. було зараховано до несплачених платежів, відповідно до п. 22.15 Договору. Станом на 20.11.2013 року кошти не відшкодовані.

В судове засідання представник позивача не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві.

У відкритому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав, вважає, їх безпідставними. Оскільки на його думку, позивач не довів, що ОСОБА_4 на правовій підставі користувався мотоциклом під час ДТП.

У відкритому судовому засіданні представник відповідача - Моторно(транспортного) страхового бюро ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, та надав заперечення проти позову.

Зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Встановлено, що 01.06.2011 року між ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_3 груп" та ВКФ ТзОВ "Гранд-Авто" було укладено Комплексний договір добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків. За даним договором застраховано автомобіль НОМЕР_3(а.с. 5 -9).

18 липня 2011 року року близько 15 години 35 хвилин в с. Слободище Бердичівського району ОСОБА_4 керуючи мотоциклом "ИЖ-Ю-4К " д.н. № 41-34 ЖИА виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив наїзд на застрахований автомобіль НОМЕР_3, внаслідок чого відбулося зіткнення, яке призвело до пошкодження транспортних засобів, що підтверджується довідкою про обставини дорожньо- транспортної пригоди(а.с. 21-22).

Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 25 серпня 2011 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченного ст. 124 КУпАП(а.с.23).

Як вбачається з копії довідки № 8846526 від 26 липня 2011 року про обставини дорожньо-транспортної пригоди, 18 липня 2011 року сталася ДТП за участю транспортного засобу мотоцикла "ИЖ-Ю-4К н.з. 41-34 ЖИА, що належить на праві власності ОСОБА_5.

Ухвалою суду від 11.11.2014 року до участі в даній справі було залучено в якості співвідповідача - ОСОБА_5(а.с. 130).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть - ОСОБА_5 помер 01 жовтня 1999 року(а.с. 157).

Як вбачається з відповіді Бердичівської державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна ОСОБА_5, який помер 01.10.1999 року, не відкривалася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались, свідоцтво про право на спадщину не видавалося(а.с.221).

Відповідно до частини 1 ст. 25 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Частиною другою даної статті передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

Відповідно до частини 4 статті 25 Цього Кодексу, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Таким чином з моменту смерті ОСОБА_5, припиненні всі його обов"язки.

Відповідно до ч. І ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1)шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2)за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній травовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні даного ДТП підтверджується постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.08.2011 року(а.с.23).

Згідно з довідкою за № 3365 від 26.07.2004 року, копія якої міститься в матеріалах справи(а.с. 21), під час ДТП водій ОСОБА_4 мав при собі посвідчення водія. Про наявність інших документів, що дають право на керування вказаним транспортним засобом, у довідці не зазначено.

Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, під час ДТП ОСОБА_4 керував вищевказаним транспортним засобом з усного дозволу родичів власника цього транспортного засобу, оскільки той помер.

А тому суд вважає, що оскільки власник транспортного засобу помер, право власності на даний транспортний засіб переоформлене у встановлений законом спосіб за іншою особою не було, доказів незаконного заволодіння даним транспортним засобом відповідачем не здобуто, то відповідати за даним позовом повинен відповідач - ОСОБА_4, який визнаний винним у скоєнні даного ДТП, і у ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_3 груп" виникло право на регресне відшкодування з ОСОБА_4 сплаченої суми, тобто позовна вимога в цій частині є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

За висновком № 304 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля від 21 липня 2011 року, проведеного за листом ПрАТ „Українська страхова компанія „КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3", вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу становить 14917.24 грн.(а.с. 24-28).

За розрахунком № 132740269-1, проведеним приватним акціонерним товариством „Українська страхова компанія „КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ОСОБА_3" розмір страхового відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля „Тоуота" становить 16921,95 грн.(а.с.39).

30.08.2011 року, позивач платіжним дорученням № 10493, здійснив виплату страхового відшкодування, що підтверджується копією платіжного доручення, та довідкою(а.с. 40, 41).

А тому підлягає стягненню з ОСОБА_4, в порядку регресу, завдана матеріальна шкода в розмірі 20780 грн., оскільки доказів на її спростування відповідачем і його представником не надано.

Відповідно до ч. І ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив, страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або ії особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідально завдані збитки.

У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Що стосується позовних вимог позивача про стягнення даних коштів в порядку регресу з Моторно(транспортного) страхового бюро України, то суд вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) від 01 липня 2004 року передбачено випадки, коли потерпілі мають можливість отримання відшкодування від МТСБ України.

Відповідно до п. п. «а» л. 41.1. ст. 41 вказаного Закону МТСБ України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування, за шкоду заподіяну внаслідок ДТП, особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБ України) відповідну заяву.

До заяви додається довідка про ДТП, довідка відповідних закладів охорони здоров'я щодо тимчасової втрати працездатності або довідка спеціалізованих установ про встановлення стійкої втрати працездатності (інвалідності) у разі її виникнення, інші документи, які мають відношення до даної ДТП, завірені у встановленому порядку (п. 35.2 ст. 35 Закону у редакції, що діяла на момент ДТП).

МТСБ України приймає рішення щодо виплати страхового відкодування після з'ясування обставин ДТП протягом місяця з дня отримання документів, зазначених у п. 35.2 ст. 35 Закону (п. 37.1 ст. 37 Закону).

В той же час, у матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що страхова компанія зверталася до МТСБ України із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок пошкодження вищевказаного автомобіля у ДТП, та їй було відмовлено у такому відшкодуванні.

Посилання представника позивача, що звернення до МТСБ України з заявою не є обов"язковим, оскільки вони самі обирають способ захисту, на думку суду, є безпідставними.

Відповідно до частини першої ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позивачем не було надано доказів суду про порушення його прав МТСБ України.

Крім того даним законом передбачені підстави для виплати даних коштів потерпілому, а не страховій компанії.

А тому, оцінивши докази в їх сукупності, суду вважає, що підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_3 груп " суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 20780 грн..

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_4 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, оскільки його понесення підтверджено документально(а.с.2).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214 215 ЦПК України, ст.ст. 997, 1166, 1187, 1188, 1191 Цивільного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_3 груп" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_3 груп " суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 20780 грн., та судовий збір в розмірі 229 грн. 40 копійок.

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_3 груп" до Моторно(транспортного) страхового бюро України про стягнення коштів в порядку регресу відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя О.В.Замега