Справа № 289/2205/15-ц
Номер провадження 2/289/144/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2016 м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :

головуючого судді Сіренко Н.С.,

при секретарі Галькевич Ю.В.,

за участі законного представника ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, відділу реєстрації прав на нерухоме майно Управління юстиції у Житомирській області, третя особа ОСОБА_7 про скасування запису про реєстрацію права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами

ВСТАНОВИВ :

18.12.2015 року позивачі звернулися до відповідачів із зазначеним позовом посилаючись на те, що 16.02.2014 року помер ОСОБА_8 - колишній чоловік законного представника ОСОБА_1 та батько неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 У порядку і строки, визначені чинним законодавством вони звернулися до приватного нотаріуса і було заведено спадкову справу. Спадщина складається із житлового будинку із господарськими спорудами № 66 по вул. Русанівська в м. Радомишль Житомирської області. Діти являються спадкоємцями першої черги за законом. Пізніше позивачі зясували, що рідний брат покійного відповідач ОСОБА_6 04.07.2014 року оформив і зареєстрував у відділі реєстрації речових прав на нерухоме майно управління юстиції у Житомирській області спадщину на себе, усунувши дітей померлого, тому позивачі були змушені звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

В поясненнях до позовної заяви законний представник дітей ОСОБА_1 зазначила, що на момент смерті ОСОБА_8 проживав та був зареєстрований разом зі своєю матірю ОСОБА_7 в спірному будинку №66 по вул. Русанівська у м. Радомишль. Право власності на зазначений будинок оформлено на ОСОБА_9, який був батьком померлого ОСОБА_8 та чоловіком ОСОБА_7 і помер в 2001 році. Після смерті в 2001 році ОСОБА_9 до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Однак дружина покійного ОСОБА_10 та його син ОСОБА_8 фактично прийняли спадщину, оскільки були там прописані та проживали, а ОСОБА_6 проживав за іншою адресою, з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертався. Таким чином позивачі вважають, що право на спадщину після смерті ОСОБА_11 отримали ОСОБА_10 та їх батько ОСОБА_8, а отже його частку в спадковому майні мали право отримати його троє дітей позивачів по даній справі.

Вважають, що ОСОБА_6, ввівши в оману суд, без звернення до нотаріальної контори, оформив в 2014 році право власності на спірне домоволодіння на себе, чим порушив законні інтереси неповнолітніх дітей, які мають право на частку в спадковому майні.

Ухвалою суду від 03.02.2016 року до участі у справі залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7.

В судовому засіданні законний представник неповнолітніх дітей позивач ОСОБА_1, її представник позовні вимоги підтримали та просять суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без нього. Заявив клопотання про зупинення провадження у цивільній справі до набрання законної сили судового рішення ухвали апеляційного суду Житомирської області від 09.02.2016 року у цивільній справі №289/796/14-ц, якою скасована ухвала Радомишльського районного суду від 03.06.2014 року.

Представник відповідача відділу реєстрації прав на нерухоме майно Управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без нього (а.с.83).

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, її представник ОСОБА_12 надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. В раніше наданій заяві представник третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що його довірителька ОСОБА_7 перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9, разом побудували спірний будинок. ОСОБА_9 являвся титульним власником зазначеної нерухомості, а вона, як дружина має право на ? частину. Після смерті ОСОБА_9 інша половина мала б розділитися серед спадкоємців 1-ї черги це четверо дітей спадкодавця та його дружина. Вважає, що зазначений житловий будинок №66 по вул. Русановській в м. Радомишлі не може бути предметом спору, тому що наявна ухвала Радомишльського районного суду Житомирської області від 03.06.2014 року у цивільній справі 3289/796/14ц, яка вступила в законну силу.

Крім того, 03.03.2016 року представник третьої особи через канцелярію надав клопотання про заміну неналежного відповідача та закрити провадження у справі так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і має розглядатися в порядку встановленому КАС України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_8 перебували у шлюбі з 31.10.1997 року по 26.10.2012 року та в період шлюбу народилося троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6, 8-10).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП №233159 від 26.02.2014 року ОСОБА_8 помер 16.02.2014 року у віці 60 років в м. Радомишль (а.с. 11). Після його смерті приватним нотаріусом ОСОБА_13 01.03.2014 р. зареєстровано спадкову справу (а.с.14).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом також встановлено, що померлий ОСОБА_8 на день смерті 16.02.2014 року був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, більше на день його смерті ніхто в будинку не був зареєстрований (а.с.13).

Радомишльським районним судом Житомирської області 03.06.214 року було постановлено ухвалу про визнання укладеної мирової угоди між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, за умовами якої у власність ОСОБА_14 переходить право власності на дарунки, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться в м. Радомишлі Житомирської області по вул. Русанівська, №66, а ОСОБА_7 відмовляється від усіх спадкових прав на спадкове майно померлого чоловіка ОСОБА_9 На підставі зазначеної ухвали 04.07.2014 року було зареєстровано право власності на вказаний будинок за ОСОБА_6 (а.с.66, 60-61).

Статтями 41 Конституції України, 317, 319, 328 ЦК України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а право приватної власності набувається в порядку та на підставах, що не заборонені законом, саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до п.5 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Так, відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, зокрема серед іншого є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відтак рішення суду першої інстанції про визнання права власності на нерухоме майно, що набрало законної сили, є належною правовою підставою для внесення запису до Державного реєстру прав про реєстрацію такого права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 04.07.2014 року було зареєстровано право власності на об'єкт житлової нерухомості, розташований за адресою Житомирська область, м. Радомишль, вул. Русанівська, буд. 66, на підставі ухвали Радомишльського районного суду Житомирської області від 03.06.2014 року (а.с. 12).

Однак, як вбачається із матеріалів справи, апеляційним судом Житомирської області від 09.02.2016 року ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 03.06.2014 року скасовано як постановлену з порушенням норм матеріального і процесуального права (а.с.114,115), а отже, державна реєстрація права власності ОСОБА_6 на вказаний будинок, підставою якої стала скасована ухвала, підлягає скасуванню.

Крім того, рішенням апеляційного суду Житомирської області від 23.02.2016 року скасовано рішення Радомишльського районного суду Житомирської області, яким було визнано за ОСОБА_7 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Русановській, № 66, в м. Радомишлі в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_9 та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно (а.с.116-118).

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Заявлена вимога відповідача ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили ухвали апеляційного суду Житомирської області задоволенню не підлягає за її безпідставністю, так як ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Заявлені представником третьої особи ОСОБА_12 клопотання про заміну неналежного відповідача на належного та закриття провадження у цивільній справі так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і має розглядатися в порядку, встановленому КАС України суд вважає такими, що не ґрунтуються на законі, тому відмовляє в їх задоволенні.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 328 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, відділу реєстрації прав на нерухоме майно Управління юстиції у Житомирській області, третя особа ОСОБА_7 про скасування запису про реєстрацію права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами - задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою Житомирська область, м. Радомишль, вул. Русанівська, буд. 66 на імя ОСОБА_6, за № 6243734 від 04.07.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С.Сіренко