Справа № /222/984/16-ц
Провадження № 2/222/252/2016 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року Володарський районний суд Донецької області

у складі: Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

при секретарі Темір В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Нікольського районного нотаріального округу Донецької області Майшмаз Сергій Федорович про визнання заповіту недійсним ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік - ОСОБА_5, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді: квартири АДРЕСА_1, автомобілю марки ВАЗ-21013, 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5, земельної ділянки, яка розташована на території Зеленоярської сільської ради Володарського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,7400 га, кадастровий номер НОМЕР_2. Звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вона дізналась, що 12 лютого 2015 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів усе належне йому майно відповідачці ОСОБА_2, даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального округу Донецької області Майшмаз С.Ф. Також зазначила, що померлий ОСОБА_5 ніколи не висловлював намір залишити спадщину тільки відповідачці ОСОБА_2 З тексту заповіту вбачається посилання, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 має вади зору і не може підписати заповіт власноручно, на його особисте прохання, в його присутності текст заповіту підписаний громадянином ОСОБА_6, який не був знайомим її чоловіка, тому звертатися до нього з таким проханням він не міг, разом з тим ОСОБА_5 перебував у хворобливому стані, але не мав вади зору. Крім того вказує, що її чоловік самостійно отримував пенсію та розписувався за неї, міг підписувати документи, у нього не було проблем із зором. Окрім неї спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є їхні доньки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Також звертає увагу, що текст заповіту підписаний громадянином ОСОБА_6 о 16-00 год., а відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі дата та час реєстрації заповіту - 12.02.2015 року 15:58 год., що є порушенням Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. В зв'язку з порушенням порядку посвідчення заповіту встановленого ст.ст. 1251-1252 ЦК України просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 від 12.02.2015 р., який посвідчений приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального округу Донецької області Майшмаз С.Ф.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник позивачки - адвокат Каменюк Л.М. в судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Також суду пояснила, що оспорюваний заповіт має бути визнаний недійсним в зв'язку з його нікчемністю, оскільки його було складено з порушенням вимог, щодо його форми та посвідчення. Так, у тексті заповіту зазначено, що у зв'язку із вадами зору у ОСОБА_5 за його дорученням у його та нотаріуса присутності, текст заповіту посвідчено гр. ОСОБА_6 Проте заповідач не страждав на вади зору, міг сам прочитати та підписати заповіт та взагалі не висловлював прохання щодо підписання останнім заповіту, т.б. заповіт було посвідчено формально сторонньою особою без прохання заповідача. Таким чином при складанні заповіту зовнішня воля заповідача не відповідала зовнішній формі її виявлення. Також пояснила, що докази про неспроможність заповідача самостійно реалізувати свої права при складанні заповіту відсутні, особи, які були запрошені на місце для підписання заповіту, під час його посвідчення знаходилися в іншому приміщенні, а особа, яка підписала заповіт за заповідача, взагалі була запрошена не останнім, а чоловіком відповідачки ОСОБА_2, що також свідчить про невідповідність волі заповідача формі її виявлення. Крім цього звернула увагу, що заповіт було внесено нотаріусом до відповідного реєстру за часом раніше ніж його було посвідчено, що також є підставою для визнання даного правочину недійсним.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі та заперечувала проти його задоволення. Також суду пояснила, що позивачка є її матір'ю, заповідач ОСОБА_5 - батьком, а відповідачка ОСОБА_3 доводиться їй сестрою. В їх родині є неприязнені стосунки. Проте батько за життя мав намір залишити спадкове майно саме їй про що і склав спірний заповіт. Вважає, що воля батька була виконана, заповіт складено та посвідчено нотаріусом законно, ніяких підстав для його недійсності немає. Крім цього суду пояснила, що батько прийняв рішення скласти саме на неї заповіт, ще у 2014 році, про що також відомо її матері. Проте в 2015 році батько в зв'язку з похилим віком та тяжкою хворобою дуже погано себе почував, не міг стояти на ногах, та у нього тремтіли ослаблені руки. В зв'язку з чим для складання заповіту вони з чоловіком звернулися до нотаріуса, який повідомив, що є процедура посвідчення заповіту за місцезнаходженням заповідача у присутності свідків. В обумовлений час за місцем мешкання батька та матері з'явилися нотаріус Майшмаз С.Ф. та запрошені свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 При цьому свідків запрошував її чоловік за погодженням з батьком. Свідків обирав батько самостійно. ОСОБА_6 це сусід, ОСОБА_8 - друг її сина, ОСОБА_9 - знайома особа, яка допомагала забирати батька з лікарні. Батько із за фізичного стану не зміг прочитати та підписати текст заповіту, в зв'язку з чим йому текст було зачитано у голос та підписано за нього свідками. Все що відбувалося батько усвідомлював, присутніх бачив, чув та впізнавав. При цьому батько не був інвалідом по зору, бачити в якийсь степені він міг, проте прочитати та підписати документ за десять днів до смерті він не міг, в зв'язку з важкою хворобою, тим паче, що він вже навіть не вставав з ліжка. Під час посвідчення заповіту в кімнаті будинку були присутні сам батько, який лежав на ліжку, нотаріус та ОСОБА_6, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також разом з нею, її чоловіком і позивачкою стояли поряд, але не помістилися в цю маленьку кімнату, а тому фізично вже перебували в наступній кімнаті. Просила в позові відмовити.

Представник відповідачки - адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні позов не визнав з підстав зазначених відповідачкою та також зазначив, що жодних правових підстав для задоволення позовних вимог не вбачається. Стороною позивача в обґрунтування позовних вимог не надано жодних доказів. Правочин вчинений нотаріусом відповідає, вимогам діючого законодавства, при його укладенні дотримані вимоги, щодо форми і змісту правочину, він відповідає волі померлого, встановленої законом процедури його посвідчення нотаріусом було дотримано, а тому права позивачки не порушені в зв'язку з чим вони не підлягають судовому захисту. Просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Також суду пояснила, що вона є донькою позивачки, а відповідачка ОСОБА_2 є її сестрою. ЇЇ батько ОСОБА_5 в 2015 році дійсно хворів, але не мав ніяких вад зору. Він міг читати та писати. Вона також є спадкоємицею за законом після його смерті, але ніколи нечула, щоб батько колись казав, що він все належне йому майно після смерті бажає залишити відповідачки ОСОБА_2

Третя особа: приватний нотаріус Нікольського районного нотаріального округу Донецької області Майшмаз С.Ф. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі. Суду пояснив, що він працює приватним нотаріусом Нікольського районного нотаріального округу Донецької області. 12 лютого 2015 року до нього з письмовою заявою звернулася гр. ОСОБА_2, яка просила здійснити виїзд за адресою: АДРЕСА_2, для посвідчення заповіту від імені гр. ОСОБА_5 в зв'язку зі станом здоров'я останнього. Виходом на місце, ним о 15 год. 45 хв. було посвідчено заповіт, згідно якого ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно своїй доньці ОСОБА_2 При цьому особу заповідача було встановлено, дієздатність перевірено. Проте заповідач перебував у явно хворобливому стані, знаходився на ліжку та на пропозицію особисто прочитати та підписати заповіт повідомив, що він за станом здоров'я не може це зробити та виявив бажання, щоб це за нього зробила інша особа, яка була запрошена для вчинення зазначеної процесуальної дії. Таким чином текст заповіту заповідачу було проголошено у його присутності у голос, він його почув, усвідомив та в присутності свідків зазначений заповіт був підписаний за заповідача гр. ОСОБА_6 Дієздатність запрошених осіб також була перевірена. Всі зазначені дії було відображено в заповіті, який ним і було посвідчено. Також пояснив, що конкретно заповідач не казав, що він не бачить, проте він повідомив, що не може, а ні прочитати, а ні підписати документ, що і було ним розцінено, як певні вади зору та відображено в заповіті як підстава для зачитування у голос тексту заповіту та його підписання іншою довіреною особою за заповідача. Крім цього пояснив, що після проведення зазначених дій він одразу направився до себе в офіс за місцем роботи та зареєстрував заповіт. Чому саме час внесення до реєстру заповіту відобразився раніш ніж вчинено підпис в заповіті пояснити не може, вважає це суто технічна помилка, яка могла статися внаслідок невідповідності часу на годиннику встановленого на комп'ютері. Вважає, ним як нотаріусом виконані всі дії передбачені діючим законодавством, заповіт відповідає формі і змісту даного виду правочину, воля заповідача порушена не була. Просив в задоволенні позову відмовити.

Допитані в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пояснили, що вони були запрошені ОСОБА_11 для засвідчення заповіту. Вони з'явилися в обумовлений час за місцем мешкання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в смт Володарське. Заповіт було оголошено в кімнаті будинку ОСОБА_5 у голос в їх присутності. Він сам не мав змоги прочитати заповіт в зв'язку зі станом здоров'я. Також в їх присутності за ОСОБА_5 підписав заповіт ОСОБА_6 Ніякого тиску на будь кого не було. Все було добровільно. Всі присутні у тому числі і ОСОБА_5 усвідомлювали, що відповідно тексту, який було проголошено у голос, останній все своє майно заповідає своїй доньки ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він мешкає в смт Нікольське по сусідству з родиною ОСОБА_5. Взимку 2015 р. його було запрошено ОСОБА_11 для підписання заповіту на що він погодився. В обумовлений час він з'явився до їх будинку та в присутності нотаріуса та інших осіб підписав текст заповіту. Перед підписанням, всім присутнім, у тому числі і ОСОБА_5 текст заповіту було проголошено у голос. Все відбувалося добровільно, ніякого тиску не було. Воля померлого ОСОБА_5 щодо заповіту його доньки ОСОБА_2 спадкового майна була дотримана.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що він є чоловіком ОСОБА_2 та зятем померлого ОСОБА_5 Він був присутнім під час складання та посвідчення спірного заповіту. Того дня у ОСОБА_5 тремтіли руки і він сам виразив бажання, щоб за нього заповіт прочитали та підписали. В цей день ним за погодженням з тестем були запрошені свідки ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, яки ставили свої підписи у заповіті. ОСОБА_5 за його бажанням у голос було зачитано заповіт, оскільки він сам за станом здоров'я не міг його прочитати та підписати. Воля померлого була дотримана.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердили, що померлий ОСОБА_5 за життя ніколи вад зору не мав. ОСОБА_13 його знає як сусіда та бачила його останній раз в грудні 2014 року, він безперешкодно пересувався та все бачив, а ОСОБА_14 доводиться йому свахою та спілкувалася з ним постійно до часу смерті. Він їздив за кермом автівки та керував велосипедом. Також вона його бачила за два тижні до смерті і він про заповіт нічого не казав. До своїх доньок відносився однаково.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність нез'явившейся позивачки.

Вислухавши пояснення представника позивачки Каменюк Л.М., пояснення відповідачки ОСОБА_2 її представника - адвоката ОСОБА_10, пояснення відповідачки ОСОБА_3, та пояснення представника третьої особи: приватного нотаріуса Нікольського районного нотаріального округу Донецької області Майшмаз С.Ф., допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 14).

Відповідно до свідоцтва про одруження від 10 лютого 1965 року ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_5 (а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, 1 вересня 1984 року ОСОБА_3 та ОСОБА_16 уклали шлюб, та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_3» (а.с.12).

Згідно заяви ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Володарського районного нотаріального округу Донецької області Майшмаз С.Ф. від 12.02.2015 року вона останнього просить здійснити виїзд за адресою: АДРЕСА_2 для посвідчення заповіту від імені гр. ОСОБА_5 в зв'язку з його станом здоров'я. (а.с. 76).

12.02.2015 р. о 15 год. 45 год. приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального округу Донецької області Майшмаз С.Ф. було посвідчено заповіт, за яким ОСОБА_5 заповів усе своє майно ОСОБА_2 у присутності двох свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_8, у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 має вади зору та не може підписати заповіт власноручно, за його дорученням в його присутності та присутності нотаріуса текст заповіту підписано громадянином України ОСОБА_6. У зв'язку з тим, що ОСОБА_5 має вади зору і не може особисто прочитати текст заповіту уголос, за його дорученням, в його та присутності нотаріуса текст заповіту до його підписання зачитаний уголос запрошеними ним свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_8 У зв'язку із похилим віком заповідача заповіт складено і посвідчено за межами робочого місця приватного нотаріуса за адресою проживання заповідача: АДРЕСА_2. (а.с. 15-16).

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 39613836 від 12.02.2015 року заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Майшмаз С.Ф. 12.02.2015 року о 15:58 год. (а.с. 17).

Згідно із свідоцтвом про право власності від 24 вересня 2015 року ОСОБА_1 є пережившою дружиною ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час перебування у шлюбі, а саме: на 1/2 частину транспортного засобу - легкового автомобілю марки ВАЗ, модель 21013, 1981 року випуску, об'єм двигуна 1198 куб.см., тип ТЗ легковий седан, шасі (рама) б/н, кузов (коляска) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав спадкодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4, виданого Володарським МРЕВ ДАІ від 16.05.2003 року (а.с. 18).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 2 червня 2016 року спадкоємцем 1/6 частини майна після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_1, а саме земельної ділянки, яка розташована на території Зеленоярської сільської ради Володарського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,7400 га, кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с. 19).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 вересня 2015 року спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна гр. ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року є його дружина ОСОБА_1 в 1/6 частині у спадщині (а.с. 20).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер у віці 73 роки, причина смерті - рак правої легені (а.с.21).

Згідно з довідкою КЛПУ Міського міжрайонного онкологічного диспансеру від 26.01.2015 року ОСОБА_5 перебував на диспансерному обліку в ММОД з діагнозом Са правої легені (а.с. 22).

Відповідно до реєстраційного посвідчення Володарського районного БТІ квартира АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу від 03.12.1996 року (а.с. 24).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним (недійсним в силу закону).

Стаття 1247 ЦК України визначає загальні вимоги до форми заповіту, змістом ч. 2 якої визначається, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу.

Згідно до ч. 4 ст. 207 ЦК України, якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Відповідно до вимог ст. 1248 ЦК України щодо посвідчення заповіту нотаріусом, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

За змістом п. п. 1.8. Глави 3 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою.

Таким чином, в ході розгляду справи знайшло своє підтвердження, і це не спростовується матеріалами справи, що спірний заповіт відповідає вимогам діючого законодавства, а саме: його складено належною особою з дотриманням вимог щодо його форми та посвідчення. Заповіт має письмову форму, посвідчений нотаріально, містить час та місце його складання, його текст прочитаний уголос, підписаний іншою особою в присутності заповідача та при двох свідках. Заповідачу роз'яснено зміст статей 1235-1241, 1245, 1254, 1307 ЦК України. Також в заповіті відображено, що підставами його проголошення у голос та підписанням за заповідача довіреною особою послугувало наявність вад зору останнього, що відповідає ч.4 ст. 207 ЦК України. При посвідченні заповіту нотаріус встановив особу заповідача та перевірив її дієздатність. Особи свідків, які прочитали заповіт уголос до його підписання і поставили на заповіті свої підписи, встановлено, дієздатність перевірено. Також встановлено і перевірено дієздатність особи, що підписала заповіт. У зв'язку з похилим віком заповідача заповіт складено та посвідчено вдома за адресою заповідача, а тому воля заповідача відповідала формі її виявлення в зв'язку з чим підстави визнавати правочин недійсним відсутні.

Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, що також передбачено ст. 10 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Виходячи з того, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом, то при вирішенні спору про визнання його недійсним необхідно встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання правочину недійсним і настання певних юридичних наслідків.

Жодних доказів, які б свідчили, що заповіт від 12 лютого 2015 року був складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення та що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, стороною позивача суду не надано, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також слід зазначити, що суд не бере до уваги доводи сторони позивача з приводу того, що заповідач міг самостійно прочитати та підписати складений нотаріусом заповіт, вади зору не є причиною проголошення заповіту у голос та підписання його іншою особою, а також що гр. ОСОБА_6 не був уповноважений заповідачем на підписання заповіту від свого імені, оскільки ці ствердження спростовуються заповітом, який підписаний гр. ОСОБА_6, свідками ОСОБА_9 і ОСОБА_8 та посвідчений нотаріусом Майшмаз С.Ф., їхніми поясненнями з яких вбачається, що заповідач сам добровільно, без примусу повідомив, що не може прочитати та підписати заповіт та виразив бажання щоб це зробила за нього інша присутня особа. Між тим з пояснень відповідачки ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_12, який був допитаний в якості свідка вбачається, що особу ОСОБА_6 було запрошено для підписання ОСОБА_12 саме за пропозицією заповідача як і двох свідків. Всі ці обставини, свідчать про те, що заповідач дійсно знаходячись в хворобливому стані не в змозі був самостійно прочитати та підписати заповіт в зв'язку з чим довірив це зробити раніше обумовленій особі, яка з'явилася за запрошенням ОСОБА_6

Доводи представника позивачки щодо відсутності запрошених осіб в приміщенні кімнати під час складання та посвідчення заповіту також не заслуговують на увагу, оскільки, як встановлено судом подія відбувалася в присутності всіх осіб, які фізично перебували в одному просторі будинку та все бачили і чули.

Крім цього позивачка в позовній заяві, як на підставу задоволення позовних вимог також посилається на обставину пов'язану з невідповідністю часу підписання заповіту та внесення його до відповідного реєстру, однак суд дійсно встановивши наявні протиріччя, вважає, дану обставину суто технічною помилкою, яка не є підставою для визнання заповіту недійсним та задоволенню вимог сторони позивача.

Враховуючи, що позивачці в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України понесені нею при зверненні до суду судові витрати у виді судового збору з боку відповідачів на її користь стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 202 - 205, 215, 236, 1247, 1248, 1253, 1257 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Нікольського районного нотаріального округу Донецької області Майшмаз Сергій Федорович про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Подліпенець.