Справа №278/3585/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

29 лютого 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Дубовік О.М.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

07.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 08.06.2012 року вона уклала з відповідачем ОСОБА_2 шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, 27.08.214 року народження, які проживають разом з матірю. Сімейні стосунки між подружжям не склалися через різницю в характерах, на даний момент сім'я розпалася. Позивач вважає, що збереження сім'ї у подальшому не можливе, вказує на те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить суд розірвати шлюб, дітей залишити на її вихованні. Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати: сплачений судовий збір у сумі 487,20 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 200 грн.

Позивач в судове засідання не з'явилася, до канцелярії суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.37).

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином, що підтверджується письмовими поштовими повідомленнями, яке є в матеріалах справи ( а.с. 21, 23, 33, 39). Судова повістка про виклик позивача повернулася до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що позивач був повідомлений належним чином. З письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 08.06.2012 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 590 (а.с.3).

Від шлюбу подружжя мають спільних дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження виданими Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.4, 5).

Сторони по справі дійшли згоди стосовного того, що діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю ОСОБА_1

Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Сімейні відносини сторін припинені з червня 2015 року, сумісного господарства не ведуть, між подружжям постійно виникали суперечки.

Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, підстави на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими: збереження сім'ї не можливо, на примирення позивач не згодна, шлюб існує лише формально, відтак позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача на її користь судових витрат, а саме: судового збору у сумі 487,20 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 200 грн.

Відповідно до статті 79 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу, витрати, пов'язані із здійсненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Частина перша статті 84 ЦПК передбачає, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при зверненні до суду з позовною заявою у підтвердження сплати судового збору у сумі 487,20 грн. надано оригінал квитанції № 0.0.469678089.1 від 01.12.2015 року відділення ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.1).

З урахуванням вимог діючого законодавства, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу у розмірі 487,20 грн.

Що стосується витрат на правову допомогу у сумі 200 грн., то суд відмовляє в стягненні вказаних судових витрат, оскільки позивачем не надано документів, які підтверджують понесені витрати на правову допомогу у відповідності до вимог п.п. 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах". Витрати на правову допомогу повинні бути підтверджені документально.

Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки в частині стягнення витрат на правову допомогу не обґрунтовані, не доказані і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, ч. 2 ст. 158, ст. ст. 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 105 ч. 3, ст. ст. 110-112, Сімейного Кодексу України, п.п. 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, що зареєстрований 08.06.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 590.

Дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання шлюбу залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер не відомий, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

У стягненні витрат на правову допомогу в сумі 200 (двісті) грн. 00 коп. відмовити.

Згідно ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його отримання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: О. М. Дубовік