Справа № 288/380/16-ц
Провадження № 2/288/282/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

секретаря судового засідання - Франчук Ю,О.,

за участю:

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_1,

представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2,

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позивача) ОСОБА_3,

представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частину житлового будинку та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення суми відшкодування за одну третю частину житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що

вона -ОСОБА_1, є власником двох третіх частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, які розташовані у селі Новоселиця, Попільнянського району, Житомирської області, по вулиці Павлюченко,14.

Право власності на вищевказану, належну Позивачу частину нерухомості, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Співвласником іншої одної третьої частини вищевказаного нерухомого майна є ОСОБА_3

Позивач зазначає, що вони, не є членами однієї сімї, спільно не проживають та не ведуть спільного господарства.

ОСОБА_3 своєю бездіяльністю по відношенню до належної їй нерухомості створює перешкоди у володінні та користуванні належною ОСОБА_1 частиною будинку.

Так, більше 15-ти років ОСОБА_3 не появляється до належної їй частини будинку, в той час, як ОСОБА_1 постійно підтримую у належному стані будинок, а безгосподарне відношення ОСОБА_3 до належної їй нерухомості може привести до руйнування самого будинку в цілому.

Частка ОСОБА_3 у праві на будинок є незначною одна третя, припинення права на неї не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сімї.

В звязку з тим, що будинок знаходиться в аварійному стані, а тому, потребує капітального ремонту, а також потрібно облаштувати прибудинкову (дворову) територію та збудувати новий паркан.

Крім того, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до ОСОБА_3 з пропозицією відчужити на її користь належну їй частку, проте, ОСОБА_3 не погоджується на вказану пропозицію.

При таких обставинах, ОСОБА_3 не бажає здійснювати капітальний ремонт належної їй частини житлового будинку та надвірних споруд, облаштовувати прибудинкову територію, а також нести поточні витрати на утримання житлового будинку, прибудинкової території та присадибної земельної ділянки, що робить неможливим спільне володіння та користування майном.

Позивач зазначив, що вказані вище обставини свідчать про неможливість спільного володіння та користування майном, оскільки з боку ОСОБА_3, як співвласника, не вчиняються жодні дії спрямовані на утримання, ремонт, облаштування та догляду за будинком.

Вартість частки ОСОБА_3 у нерухомому майні буде внесена ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду до початку судового розгляду справи.

Отже, в звязку з тим, що своєю бездіяльністю по відношенню до належної ОСОБА_3 нерухомості, ОСОБА_3 не бажає її збереження, має постійне місце проживання у м. Києві де забезпечена житлом, спірну власність не використовує взагалі, припинення права на частку не завдасть будь-якої шкоди її особистим інтересам, а тому ОСОБА_1 вважає, що є всі підстави для припинення за ОСОБА_3 права на частку у спільному майні та визнання за ОСОБА_1 права власності на частину житлового будинку.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 просить припинити право власності ОСОБА_3 на одну третю частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташовані у селі Новоселиця, Попільнянського району, Житомирської області, по вулиці Павлюченка,14;

визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на одну третю частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташовані у селі Новоселиця, Попільнянського району, Житомирської області, по вулиці Павлюченка, 14.

В подальшому, 28 квітня 2016 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення суми відшкодування за одну третю частину житлового будинку. Позов обґрунтовує тим, що вона - ОСОБА_3, є власником одної третьої частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Новоселиця, вул. Павлюченко, буд. 14, Попільнянського району Житомирської області. Частку цього будинку вона отримала у спадщину за законом від її чоловіка ОСОБА_5, який помер 31 жовтня 1999 року; ОСОБА_1 в свою чергу отримав частку цього будинку у спадок від своєї матері ОСОБА_6, яка померла 26 лютого 1993 року. ОСОБА_1, яка є рідною сестрою чоловіка, отримала дві третіх частки будинку за законом.

Цей будинок складається з коридору площею 10,5 кв.м., житлової кімнати 2-1, площею 15,9 кв.м., житлової кімнати 1-1, площею 12,8 кв.м. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,63 га. Під час життя чоловіка, вони родиною часто приїжджали в дім як на дачу для відпочинку, садили город, вирощували фрукти, овочі. Між родиною ОСОБА_3 та ОСОБА_1 склався наступний порядок користування будинком: ОСОБА_1 користувався кімнатою 2-1, площею 15,9 кв.м. та коридором, площею 10,5 кв.м. ОСОБА_7 користувалась кімнатою 1-1, площею 12,8 кв.м. Причому кожна сімя мала окремі входи до своїх кімнат. Так, ОСОБА_1 мала окремий вхід до своєї кімнати через коридор, а ОСОБА_8 окремий вхід в свою кімнату з вулиці. Кімната ОСОБА_1 2-1, площею 15,9 кв.м. та кімната 1-1- ОСОБА_3, площею 12,8 кв.м. не мали проходу, тобто були ізольовані.

Згодом ОСОБА_3 з чоловіком зробили прибудову до будинку, тобто поліпшили будинок, а саме: прибудували ще дві кімнати - кімнати 1,2 та 1,3, які зазначені на Плані будівлі технічного паспорту на будинок. Стіни кімнат з віконними отворами були побудовані з цегли і мали товщину в одну цеглу. Стіни кімнат побудовані під дах. Крім того, дім розташований на земельній ділянці площею 0,63 га, яка складається з трьох земельних ділянок площею 0,21 га, які були надані у користування ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_9. ОСОБА_3 з чоловіком користувались земельною ділянкою площею 0,21 га для своїх потреб. В користуванні ОСОБА_1 знаходилось інші 0,42 га земельної ділянки.

Після смерті чоловіка ОСОБА_3 з дітьми продовжувала приїжджати в дім, на земельній ділянці садила город. Це продовжувалось до 2004 року. Одного разу ОСОБА_3 приїхала та побачила, що ОСОБА_10 замурувала вхід до її кімнати і викинула з кімнати на вулицю всі її речі, а ОСОБА_3 заборонила приїжджати до будинку. З тих пір ОСОБА_3 позбавлена можливості користуватись кімнатою в будинку, і тому не приїжджає.

У звязку зі станом здоровя, ОСОБА_3 не може вже їздити до дому та користуватись ним, і тому не заперечую проти припинення її права власності на частку у спільному майні за умови відшкодування їй дійсної вартості частини будинку, яка їй належить.

Вартість будинку, яка надана ОСОБА_10,, є нижчою, ніж його дійсна вартість на час розгляду судом спору.

ОСОБА_10 визначила вартість одної третьої частини житлового будинку на підставі довідки №371 від 23 березня 2015 року КП «Бердичівське міжміське бюро технічної документації» в розмірі 2885,00 грн. Однак ця сума розрахована з інвентаризаційної вартості будинку, що зазначена в технічному паспорті на будинок КП «Бердичівське міжміське бюро технічної документації», а ні з вартості будинку, за яку його можна продати в даному населеному пункті.

За даними Звіту про оцінку майна від 27 квітня 2016 року ринкова вартість майна становить 34 714 (тридцять чотири тисячі сімсот чотирнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Тому, одна третя частка житлового будинку ОСОБА_3 складає 11 571 (одинадцять тисяч пятсот сімдесят одну) гривень 33 копійки.

Крім того, родиною ОСОБА_3 були зроблені поліпшення будинку - прибудовані з цегли ще дві кімнати, в звязку з вищезазначеним, Позивач за зустрічним позовом просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь 11 571 (одинадцять тисяч пятсот сімдесят одну) гривень 33 копійок, що становить вартість одної третьої частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: с. Новоселиця, вул. Павлюченко, буд. 14 Бердичівського району Житомирської області.

В судовому засіданні Позивач за первісним позовом та його представник позовні вимоги первісного позову підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову не заперечували.

В судовому засіданні Позивач за зустрічним позовом та його представник позовні вимоги зустрічного позову підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі, проти задоволення первісного позову не заперечували.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що первісний та зустрічний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Право власності ОСОБА_1 на вищевказану, частину нерухомості підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим 13 листопада 1993 року ОСОБА_11, державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області за реєстром № 1497, яке зареєстровано у ДКП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» 09 жовтня 2000 року за реєстровим № 1017.

Як вбачається з копії реєстраційного посвідчення КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 09 жовтня 2000 року на підставі вищезазначеного свідоцтва, за ОСОБА_1 зареєстровано право особистої власності на дві третіх частини жилий будинок, розташований в селі Новоселиця, по вулиці Павлюченка, 14, що також підтверджується копією довідки КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1842 від 10 жовтня 2000 року.

Відповідно до копії технічного паспорта житловий будинок індивідуального житлового фонду, по вул. Павлюченка, 14, с. Новоселиця, станом на 20 вересня 2000 року інвентаризаційна вартість будинку становить 4877 (чотири тисячі вісімсот сімдесят сім) гривень.

Відповідно до довідки № 371 виданої 23 березня 2015 року КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 належить на праві приватної власності одна третя ідеальна частина житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26 листопада 2002 року, посвідченого 3-ю Київською державною нотаріальною конторою за р. № 4-2032. Загальна площа будинку складає -39,2 м.кв., житлова площа будинку складає 28,7 м.кв. Крім того на земельній ділянці розташовано: сарай «Б-1». Оціночна вартість складає 8654 (вісім тисяч шістсот пятдесят чотири) гривні. Вартість одної третьої ідеальної частини житлового будинку складає 2885 (дві тисячі вісімсот вісімдесят пять) гривень.

Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, по вул. Павлюченка, 14, с. Новоселиця, від 14 січня 2013 року, інвентаризаційна вартість будинку, господарських будівель та споруд становить 8654 (вісім тисяч шістсот пятдесят чотири) гривні.

Відповідно довідки № 249/02-35 виданою 21 вересня 2015 року Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, житловий будинок, що розташований за вищевказаною адресою, знаходиться в аварійному стані, на даний час в будинку ніхто не проживає.

Право власності ОСОБА_3 на одну третю частину житлового будинку розташованого в селі Новоселиця, по вулиці Павлюченка, 14, підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим 26 листопада 2002 року державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори за реєстром № 4-2032, яке зареєстровано у ДКП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» 09 грудня 2002 року за реєстровим № 1012.

Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, по вул. Павлюченка, 14, с. Новоселиця, станом на 12 квітня 2016 року, інвентаризаційна вартість будинку, господарських будівель та споруд становить 10150 (десять тисяч сто пятдесят) гривень.

Відповідно до довідки № 125 виданої 05 липня 2001 року виконавчим комітетом Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_3, користується земельною ділянкою в розмірі 0,21 га, яка розташована по вул. Павлюченка, 14, с. Новоселиця, земельна ділянка не приватизована, була в користуванні ОСОБА_5. Рішенням виконавчого комітету від 14 січня 1994 року земельна ділянка в розімірі0,63 на передана ОСОБА_1, 0,025 га в приватну власність та 0,38 га в постійне користування. За згодою сторін дана земельна ділянка була розділена між ОСОБА_1 0,21 га, ОСОБА_5 Павловичем- 0,21 га, ОСОБА_9 0,21 га.

Земельна ділянка 0,21 га, що залишилася після смерті ОСОБА_5 не була передана йому у приватну власність, що підтверджується копією довідки Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області.

від 31 серпня 2002 року № 151.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що:

а) вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

За даними Звіту про оцінку майна від 27 квітня 2016 року ринкова вартість майна становить 34 714 (тридцять чотири тисячі сімсот чотирнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Одна третя частка житлового будинку складає 11 571 (одинадцять тисяч пятсот сімдесят одна) гривня 33 копійки.

Відповідно до листа від 15 червня 2016 року № 02-19 Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, з 2006 року по даний час рішення про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: с. Новоселиця, вул. Павлюченка, 14, для подальшої передачі у власність не приймалося.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перерахувала на депозитний рахунок Попільнянського районного суду вартість одної третьої частини житлового будинку.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За вимогами статті 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном.

Як вбачається із квитанцій № 15265967-1 від 24 червня 2016 року виданої ПАТ «Креді ОСОБА_12» ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду було сплачено 11572 (одинадцять тисяч пятсот сімдесят дві) гривні.

Відповідно до статті 365 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Зі змісту зазначеної норми закону випливає, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якої з передбачених статтею 365 ЦК України підстави, але лише в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини (справа «ОСОБА_13 проти України») від 21 грудня 2010 року, Європейський суд вказав, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до положення статті 365 ЦК України вимога про попереднє внесення на депозитний рахунок суду вартості частки в спільному майні в разі припинення права власності за вимогою інших співвласників є однією з основних умов ухвалення рішення про позбавлення особи майна без її згоди, інакше буде вважатися, що особа незаконно позбавлена майна (Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2011 року № 6-27 цс 11).

Вказану вимогу ОСОБА_1 було дотримано та внесено на депозитний рахунок суду кошти.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що первісні та зустрічні позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 10, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, статтями 355, 356, 358, 360, 365 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22 грудня 1995 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 6-68цс14 від 02 липня 2014 pоку, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частину житлового будинку задовольнити

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення суми відшкодування за одну третю частину житлового будинку задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на одну третю частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташовані у селі Новоселиця, Попільнянського району, Житомирської області, по вулиці Павлюченка,14.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на одну третю частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташовані у селі Новоселиця, Попільнянського району, Житомирської області, по вулиці Павлюченка, 14.

Виплатити ОСОБА_3 (р/р № 9100, відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, ) з депозитного рахунку Попільнянського районного суду грошові кошти в розмірі 11572 (одинадцять тисяч пятсот сімдесят дві) гривні (внесені ОСОБА_1 по квитанції № 15265967-1 від 24 червня 2016 року, отримувач ТУ ДСА України в Житомирській області, банк одержувача Держказначейська служба України м. Київ, МФО 820172, р/р 0277, код ЄДРПОУ - 26278626) вартості однієї третьої частки житлового будинку у селі Новоселиця, Попільнянського району, Житомирської області, по вулиці Павлюченка, 14.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Попільнянський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_14