АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1181/16 Справа № 200/8881/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Єлісєєва Т. Ю. Доповідач - Калиновський А.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Гулієву М.І.о

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Феліс Трейдінг" до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ТОВ «Феліс Трейдінг» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за трудовим Договором від 26.11.2013 р., посилаючись на те, що згідно із п. 6.7. вказаного договору сторони передбачили, що у разі дострокового розірвання цього договору за ініціативою працівника, працівник зобов'язаний відшкодувати роботодавцю витрати понесені останнім на підвищення професійного та загальноосвітнього рівня працівника та сплатити штраф у розмірі 200 000,00 грн.

29.12.2013 року за заявою ОСОБА_2 було достроково розірвано договір від 26.11.2013 року та ОСОБА_2 було звільнено з посади менеджера з 30.12.2014 року, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь штраф в розмірі 200 000 грн.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року позовні вимоги ТОВ "Феліс Трейдінг" до ОСОБА_2 про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Феліс Трейдінг" штраф у розмірі 200 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 3 654 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і увалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.11.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено трудовий договір, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов'язався протягом строку дії договору - з 26.11.2013 року по 26.11.2018 рік, виконувати особисто доручену йому роботу в межах посадових обов'язків або за письмовим наказом роботодавця.

Згідно із п. 6.7. вказаного договору сторони передбачили, що у разі дострокового розірвання цього договору за ініціативою працівника, працівник зобов'язаний відшкодувати роботодавцю витрати понесені останнім на підвищення професійного та загальноосвітнього рівня працівника та сплатити штраф у розмірі 200 000,00 грн.

29.12.2013 року за заявою ОСОБА_2 було достроково розірвано договір від 26.11.2013 року та ОСОБА_2 було звільнено з посади менеджера з 30.12.2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "Феліс Трейдінг", суд виходив з того, що відповідачем порушено умови договору від 26.11.2013 року, а саме достроково розірвано за власною ініціативою укладений договір, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникло зобов'язання по відшкодуванню позивачу витрати понесених на підвищення професійного та загальноосвітнього рівня відповідача та сплатити штраф у розмірі 200 000,00 грн.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Як видно з матеріалів справи, відносини, що склалися у сторін, за своєю природою є трудовими, оскільки на підставі договору від 26 листопада 2013 року відповідач був прийнятий на роботу згідно відповідного наказу, йому було зроблено запис до трудової книжки, зазначено посаду, оголошено про посадові обов'язки, відповідач отримував заробітну плату тощо.

Згідно умов трудового законодавства, на підставі ст. 38, 39 КЗпП України, ОСОБА_2 було подано заяву про звільнення.

Норма договору, що передбачає сплату штрафу за звільнення працівника за власним бажанням, передбачена п. 6.3, п.6.7. трудового договору як і будь-які інші пункти договору, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, за своєю природою є нікчемними, оскільки суттєво порушують права особи на труд, та заздалегідь ставлять сторони - учасників трудових відносин у нерівне положення.

Відповідно до ст. 216 ЦК України, нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов'язані з його недійсністю.

Згідно зі ст. 236 ЦК України, моментом недійсності нікчемного правочину є момент його вчинення. Але якщо недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Відповідно до ст. 27 ЦК України, правочин, який обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права і обов'язки, є нікчемним.

Згідно ст. 9 КЗпП України, умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.

Будь-якою нормою трудового законодавства не встановлено обмежень щодо звільнення з роботи, а тим більше сплати за це штрафних санкцій.

Статтями 38, 39 КЗпП України, не встановлено жодних матеріальних штрафів щодо розірвання трудових відносин за ініціативою працівника.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції на вищезазначені обставини справи та вимоги закону уваги не звернув, не встановив характер виниклих у сторін правовідносин, які є трудовими та помилково дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ТОВ "Феліс Трейдінг".

Враховуючи викладене, а також те, що норма договору, що передбачає сплату штрафу за звільнення працівника за власним бажанням є нікчемною, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Феліс Трейдінг".

На підставі ст. 88 ЦПК України з ТОВ "Феліс Трейдінг" на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 000,00 грн.

Крім того, з ТОВ "Феліс Трейдінг" на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 200,00 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Феліс Трейдінг" до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Феліс Трейдінг" на користь держави судовий збір у розмірі 2 000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Феліс Трейдінг" на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 200,00 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: