Справа № 183/4102/16
Провадження № 2/183/2287/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.

за участю секретаря Данильченко Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, треті особи Комунальне підприємство "Новомосковське міське Бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради", Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2016 року позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову позивачі посилаються на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01 червня 2000 року, виданого згідно розпорядження (наказу) від 23 травня 2000 року № 6079, батькові ОСОБА_3 та членам його сім'ї: дружині (матері) ОСОБА_4 та сину (братові) ОСОБА_2, на праві спільної сумісної власності виділена квартира, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. М. Головка, 22/14, зареєстрована в Новомосковському БТІ та записана в реєстрову книгу за № 302-2. 20 грудня 2013 року померла мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини зазначеної квартири, за життя заповіту остання не складала, спадкоємцями за законом були її чоловік ОСОБА_3 та вони позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 В установлений законом строк позивач ОСОБА_1 звернулась до Новомосковської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а її батько та позивач ОСОБА_2 прийняли спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

09 жовтня 2014 року помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 4/9 частин зазначеної квартири, за життя останній заповіту не складав, єдиними спадкоємцями після його смерті є вони позивачі. В установлений законом строк ОСОБА_1 звернулась до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а її брат ОСОБА_2 прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

16 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про видащу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину спадкової квартири, після смерті матері ОСОБА_4, померлої 20 грудня 2013 року та після смерті батька ОСОБА_3, померлого 09 жовтня 2014 року, однак нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за життя між співвласниками не було укладено договору про поділ нерухомого майна та їй рекомендовано звернутись до суду для виділення часток квартири, які належали спадкодавцям.

У звязку з чим, позивачі просили суд визначити частки співвласників ОСОБА_3, померлого 09 жовтня 2014 року та ОСОБА_4, померлої 20 грудня 2013 року, ОСОБА_2 у квартирі № 14 на вул. М. Головка, 22 в м. Новомосковську Дніпропетровської області рівними, а саме по 1/3 частині кожному; визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частки та за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку зазначеної квартири в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого 09 жовтня 2014 року.

В судове засідання позивачі не з'явились, надали суду окремі заяви про розгляд справи за їх відсутності, одночасно підтримали позовні вимоги (а.с. 46, 47).

Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, на підставі чого, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

В судове засідання представник третьої особи Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 42).

Представник третьої особи Комунального підприємства "Новомосковське міське Бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується наданими суду матеріалами (а.с. 19, 20, 21, 22).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 01 червня 2000 року, зареєстрованого в БТІ за р. № 302-2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира загальною площею 55,9 м2, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. М. Головко, 22/14 (а.с. 16), що також підтверджується копією технічного паспорту на зазначену квартиру від 20 квітня 2000 року, згідно якої квартира, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. М. Головка, 22/14, знаходиться на 4 поверсі 9 поверхового будинку та складається з 3 кімнат, житловою площею 36, м2,у тому числі: 1-а кімната 16,9 м2, 2-а кімната 9,0 м2, 3-я кімната 10,4 м2, кухні площею 7,5 м2, ванної кімнати площею 2,0 м2, вбиральні площею 1,1 м2, коридору 4,4 м2, вбудованої шафи 0,3 м2, квартира обладнана лоджією площею 2,0 м2 та 2,3 м2, загальна площа квартири становить 55,9 м2, висота приміщень 2,5 м (а.с. 14-15).

20 грудня 2013 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 545994 від 24 грудня 2013 року (а.с. 7, 17), та 09 жовтня 2014 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 590537 від 15 жовтня 2014 року (а.с. 6, 18).

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Як встановлено судом, спору між співвласниками квартири з приводу розміру часток, належних кожному з них, за життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у них не було.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що частки співвласників квартири є рівними, тобто ОСОБА_4, ОСОБА_3 і позивачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належало по 1/3 частині квартири під № 14 в будинку № 22 на вул. М. Головка в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

07 травня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її матері (а.с. 44) та 17 лютого 2015 року із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька (а.с. 45). Позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті спадкодавців на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав із спадкодавцями.

Судом встановлено, що позивачі 19 липня 2016 року звернулись до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із відповідними заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, після смерті їх батьків (а.с. 44 зворот, 45 зворот).

Постановами державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 19 липня 2016 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частини квартири, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. М. Головка, 22/14, оскільки із поданих документів неможливо визначити склад спадкового майна, оскільки квартира належала спадкодавцям на праві спільної сумісної власності (а.с. 23, 24).

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З огляду на те, що спадкодавцям за життя належало по 1/3 частині житлової квартири, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. М. Головка, 22/14, позивачі є спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину, спадкоємець ОСОБА_2 є співвласником зазначеної квартири, у володінні якого знаходиться 1/3 її частина, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності на спадкову квартиру після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачем ОСОБА_1 належить визнати право власності на 1/3 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, а за позивачем ОСОБА_2 належить визнати право власності 2/3 частини спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224, 226 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві спільної власності належить по 1/3 частці квартири № 14, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. М. Головка, буд. 22, загальною площею 55,9 м2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/3 частку квартири № 14, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. М. Головка, буд. 22, загальною площею 55,9 м2, житловою площею 36,3 м2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 09 жовтня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 2/3 частки квартири № 14, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. М. Головка, буд. 22, загальною площею 55,9 м2, житловою площею 36,3 м2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 09 жовтня 2014 року.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області має право подати до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а така само відповідачем з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя Г.Є. Майна