Провадження № 2/638/1678/16
04 квітня 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого: судді Шишкіна О.В.,
за участі секретаря Голуб Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,
Позивач звернувся до суду із позовом, яким просив стягнути із відповідача незаконно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 4123 грн. 98 коп. та судові витрати в сумі 1218 грн. 00 коп.
За особистою заявою Відповідача, їй був наданий статус безробітного згідно наказу директора Дзержинського районного центру зайнятості від 02.09.2015 № НТ 050902 та, відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п. 2.1 "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 за № 307, призначена виплата допомоги по безробіттю з 02.09.2005 по 27.08.2006.
ОСОБА_1 знята з обліку 28.07.2006, у звязку з поданням письмової заяви про відмову від послуг державної служби зайнятості.
У звязку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявницьким принципом» структурним підрозділом Харківського міського центру зайнятості опрацьовано інформацію яка надійшла з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно фізичних осіб-підприємців, які припинили підприємницьку діяльність згідно цього Закону.
На підставі наданої інформації встановлено, що ОСОБА_1 в період перебування на обліку в центрі зайнятості була зареєстрована як фізична особа-підприємець.
Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62,
Постанова правління Пенсійного Фонду України 13.02.2009 р. № 7 -1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за № 232/16248 розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

У разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

На підставі виявленого факту проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та складений відповідний Акт від 06.08.2015 за № 283-ФОП, згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Розслідуванням підтверджено, що під час реєстрації у центрі зайнятості ОСОБА_1 не повідомила про факт щодо перебування її на обліку як фізична особа -підприємець, відповідних документів не надавала та підтверджувала особистим підписом у заяві про надання статусу безробітного, що не зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців встановлено, що Відповідач зареєстрована як фізична особа-підприємець з 10.10.1996 року.

Зазначена інформація внесена до реєстру після перебування на обліку як безробітної ОСОБА_1

Під час подання до центру зайнятості заяви про надання статусу безробітного Відповідач приховала факт підприємницької діяльності, зазначивши що не зареєстрована як фізична особа- підприємець.

Також, 05.08.2015 Харківським міським центром зайнятості отриманий Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яким також підтверджується факт реєстрації Відповідача як ФО-П.

Запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності вчинено 19.11.2014, за судовим рішенням.

Враховуючи викладене, директором Харківського міського центру зайнятості 06.08.2015 виданий наказ «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ПІБ - ОСОБА_1» за № 1137 у сумі 4123,98 грн. за період 02.09.2005 по 27.07.2006.

Харківським МЦЗ Відповідачу був направлений лист-претензія від 07.08.2015 за № ХМЦЗ-02-10728-26/15, з пропозицією добровільного повернення коштів, виплачених як матеріальне забезпечення у сумі 4123 грн. 98 коп.

У судове засідання сторони не зявились, повідомлялись завчасно та належним чином.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Судова повістка, направлена на адресу відповідача повторно повернута до суду за закінченням терміну її зберігання.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Отже, суд вважає, що відповідачі були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від них не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено обставини справи, як вони викладені у позовній заяві та описані вище, у звязку із чим дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у звязку із наступним.

Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття покладаються на органи державної служби зайнятості, які мають право діяти від імені Фонду. Статтею 16 вищевказаного Закону передбачено, що кошти Фонду використовуються на виплату забезпечення та надання соціальних послуг, передбачених цим Законом. Харківський обласний центр зайнятості є робочим органом виконавчої дирекції Фонду.

26.08.2005 ОСОБА_1 (Відповідач) звернулась за сприянням у працевлаштуванні до Дзержинського районного центру зайнятості, правонаступником якого є Харківський міський центр зайнятості, де була зареєстрована як така що шукає роботу з відкриттям персональної картки № 82600003 (а.с. 17).

За особистою заявою Відповідача (а.с. 16), їй був наданий статус безробітного згідно наказу директора Дзержинського районного центру зайнятості від 02.09.2015 № НТ 050902 та, відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п. 2.1 "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 за № 307, призначена виплата допомоги по безробіттю з 02.09.2005 по 27.08.2006.

За час перебування на обліку як безробітної, відповідач отримала соціальну допомогу по безробіттю у розмірі 4123,98 грн.

Позивачем встановлено, що безробітна на час отримання статусу безробітної була зареєстрована як фізична-особа підприємець, хоча при зверненні по отримання статусу безробітної зазначила, що не зареєстрована як ФОП (а.с. 16).

Розслідуванням підтверджено, що під час реєстрації у центрі зайнятості ОСОБА_1 не повідомила про факт щодо перебування її на обліку як фізична особа -підприємець, відповідних документів не надавала та підтверджувала особистим підписом у заяві про надання статусу безробітного, що не зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців встановлено, що Відповідач зареєстрована як фізична особа-підприємець з 10.10.1996.

Зазначена інформація внесена до реєстру після перебування на обліку як безробітної ОСОБА_1

Під час подання до центру зайнятості заяви про надання статусу безробітного Відповідач приховала факт підприємницької діяльності, зазначивши що не зареєстрована як фізична особа- підприємець.

Також, 05.08.2015 Харківським міським центром зайнятості отриманий Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яким також підтверджується факт реєстрації Відповідача як ФО-П.

Запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності вчинено 19.11.2014, за судовим рішенням.

Згідно п.2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (в редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до вимог Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - центри зайнятості), у разі, коли: подані застрахованою особою документи дають їй право на одержання допомоги по безробіттю відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Рішення щодо проведення перевірки приймається керівником відповідного центру зайнятості.

Відповідно до п. б ч. 3 ст. 1 вказаного Закону України в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах: громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України "Про особисте селянське господарство".

Згідно ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Зокрема , Фізична особа - підприємець не може бути визнана безробітним, оскільки відповідно до п. б ч. 3 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" віднесена до категорії зайнятого населення.

Таким чином, ОСОБА_1 в порушення ч. 2, 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування на випадок безробіття" під час призначення та отримання допомоги по безробіттю, своєчасно не повідомила Харківський міський центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати вказаної допомоги, а саме про те, що вона є суб'єктом підприємницької діяльності у зв'язку з чим не може бути визнана як безробітна.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 6 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності передбачено, що у разі встановлення центрами зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених з дня призначення виплат повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку, а саме рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

На підставі виявлених порушень з боку ОСОБА_1, директором Харківського міського центру зайнятості винесено наказ про повернення коштів № 1137 від 06.08.2015 р., в якому передбачено вжиття заходів по поверненню коштів у сумі 4123,98 грн., виплачених як допомога по безробіттю.

В подальшому Харківським міським центром зайнятості ОСОБА_1, направлено лист - претензію № ХМЦЗ-02-10728-26/15 від 07.08.2015 р., з попередженням, що у разі неповернення коштів у встановлений строк, питання щодо їх стягнення буде вирішуватися у судовому порядку відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем вчинено дії щодо встановлення обставин, які впливають на порядок виплати матеріальної допомоги по безробіттю, прийнято рішення в межах повноважень та відповідно до встановленого порядку та з визначених законом підстав про повернення допомоги по безробіттю, яке надіслано відповідачу. На момент розгляду справи сума соціальної допомоги не повернута.

Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовну заяву Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю задовольнити повністю.

Стягнути з Відповідача, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер 2, АДРЕСА_1, 61174, незаконно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 4123 грн. 98 коп. (чотири тисячі сто двадцять три грн. 98 коп.) та судові витрати в сумі 1218 грн. 00 коп. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів, з дня отримання його копії.

Головуючий: суддя