Справа № 369/4271/16-ц
Провадження № 2/369/2268/16
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Дуплій Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Києво-Святошинський районний відділ управління державної міграційної служби України в Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У травні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є власником будинку №102 по вул. Леніна в с. Білогородка. Відповідачка по справі зареєстрований за цією адресою, але в будинку не проживає, не є членом або колишнім членом його сімї. Тому він як власник має право вимагати усунення порушення його права, оскільки в добровільному порядку відповідачка зніматись з реєстраційного обліку не бажає. За час відсутності відповідачка житлом не цікавилась, комунальні послуги не сплачувала.
Тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратив право користування будинком №102 по вул. Леніна в с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області та зняти її з реєстраційного обліку та зобовязати Києво-Святошинський районний відділ управління державної міграційної служби України в Київської області зняти відповідачку з реєстрації,
У судове засідання позивач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.
У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
У судове засідання представник третьої особи не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При розгляді справи судом встановлено, що 16 вересня 1992 року між позивач придбав згідно договору купівлі-продажу будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, в с. Білогородка, по вул. Леніна, 102.
В 2013 році згідно домової книги, за даною адресою була зареєстрована, відповідачка, ОСОБА_2
Відповідно до ч. 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина, діти і батьки.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не є членом сімї власника квартири, ні колишнім членом сімї власника житлового будинку.
Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сімї такими, що втратила право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб .
За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.
Ст. 155 ЖК України жилі будинки, квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користуватись жилим будинком, квартирою.
На підставі наведеного суд вважає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Судом встановлено, що відсутність відповідачки а даною адресою стверджується актами депутата білгородської сільської ради від 20 квітня 2016 року, 21 листопада 2015 року, 28 грудня 2015 року, 23 січня 2016 року, 27 лютого 2016 року 3 квітня 2016 року, де зазначено що відповідачка не проживає в будинку, своїх речей там не зберігає, житловою площею не цікавиться, витрати по його утриманню не несе, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняла.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_2 втратила право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення, не є членом сімї власника будинку, що відповідно до вимог закону дає підстави суду визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, 102, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, позовні вимоги про зобовязання зняття з реєстрації не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Києво-Святошинський районний відділ управління державної міграційної служби України в Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Леніна 102.
У решті позову відмовити.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво Святошинським судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.С. Пінкевич