Справа № 329/110/16-ц
Провадження 2/329/103/2016
Рішення

Іменем України

07 квітня 2016 року смт. Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

при секретарі - Синяк Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Чернігівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

встановив:

Позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання якого рішенням від 22.10.2008р. Чернігівського районного суду Запорізької області стягнуто аліменти в розмірі ? частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

З 01.09.2014р. син є студентом ДНЗ «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту», строк навчання - до 30.06.2017р., тобто продовжує навчання, відповідно, потребує матеріальної допомоги від батька, яку він в добровільному порядку не надає.

Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 який продовжує навчання, посилаючись на нерегулярний та мінливий дохід відповідача, в твердій грошовій сумі 500грн щомісяця, до закінчення навчання.

В судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити, та додатково пояснила, що на теперішній час ПАТ «Новополтавський кар'єр» працює нерегулярно, тому заробітну плату їй виплачують не в повному обсязі, а у сина діагностували псоріаз, тому вона додатково змушена витрачати кошти на лікування.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що є інвалідом 3 групи безстроково, проживає один, не працює, отримує пенсію по інвалідності, в зв'язку з захворюванням потребує постійного амбулаторного лікування, на теперішній час його направлено на стаціонар для хірургічного втручання (вартість операції - від 8 000 до 10 000грн.) тому в нього відсутня можливість надавати сину допомогу

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково.

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання якого рішенням від 22.10.2008р. Чернігівського районного суду Запорізької області стягнуто аліменти в розмірі ? частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття (а.с.9).

З 01.09.2014р. ОСОБА_3 є студентом ДНЗ «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту», строк навчання - до 30.06.2017р., що підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою №64 від 25.01.2016р. зазначеної учбової установи (а.с.8).

Частинами 1, 3 статті 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що відповідач є інвалідом 3 групи безстроково, отримує пенсію, що підтверджується довідками (а.с.26, 28).

Тому суд вважає, що дохід відповідача не є нерегулярним або мінливим, і підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не вбачає.

При визначенні наявності можливості надавати допомогу сину, який продовжує навчання, суд враховує, що відповідач є інвалідом 3 групи безстроково з 08.07.2010р., не є непрацездатним (показана надомна праця) (а.с.26), його пенсія з березня 2016р. складає 1174грн (а.с.28), проживає один (а.с.27), аліменти на утримання інших осіб не сплачує, потребує лікування, на теперішній час йому рекомендоване оперативне втручання (а.с.30-31). Вартість втручання не зазначена, та в судовому засіданні відповідачем не доведена. Крім того, сторони визнали та не спростовували факту того, що відповідачу на праві власності в порядку спадкування належить земельна ділянка площею 5га, розташована в с.Петровське Чернігівського району, і, хоча належним чином право власності на неї за відповідачем не оформлене, вона орендована, і в 2015р. відповідач отримав дохід від оренди в сумі 600грн, а позивач в рахунок аліментів -800грн.

Таким чином, враховуючи матеріальний та сімейний стан відповідача, а також його стан здоров'я, суд вважає, що він може надавати сину, який продовжує навчання, матеріальну допомогу.

При визначенні частки від доходу, яка підлягає стягненню, суд враховує наступне.

Так, згідно довідки про доходи позивача (а.с.32), вона працює грохотником ПАТ «Новополтавський кар'єр», у грудні 2015р. отримала 1048грн 96коп заробітної плати, в лютому - 1074грн 64коп, в січні 2016р. - не отримувала (а.с.32).

Згідно довідки № 375 від 29.03.2016р. ДНЗ «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту», ОСОБА_3 в січні та лютому 2016р. отримав 426грн 25коп стипендії, в березні 2016р. - 934грн 95коп. В судовому засіданні позивач пояснила, що березні сину нарахували допомогу в зв'язку з хворобою, фактично його стипендія становить 426грн 25коп.

Згідно виписного епікризу, ОСОБА_3 з 01.02.2016 по 01.03.2016р.р. перебував на стаціонарному лікуванні у КУ «Запорізький обласний шкірно-венерологічний диспансер» через псоріаз.

Аналізуючи викладене, сімейний, матеріальний стан обох сторін (зокрема, їх доходи та витрати як у сукупності, так і на одного члена родини), стан здоров'я відповідача та його сина, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 який продовжує навчання, в розмірі 1/5 частки всіх видів доходів, щомісяця, до закінчення навчання, та позов задовольняє частково.

Згідно п.п.35, 36 Постанови № 10 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат; якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Керуючись ст.ст. 182, 199, 200 СК України, ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився в с.Петровське Чернігівського району Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований в АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6., РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованої в АДРЕСА_2, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 17.02.2016р. до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2017 року.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, народився в с.Петровське Чернігівського району Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований в АДРЕСА_1, судовий збір у сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок, зарахувавши ці кошти до спеціального фонду (отримувач коштів Управління Державної казначейської служби України у Чернігівському районі Запорізької області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37892348, банк отримувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, код банку отримувача (МФО) 813015, рахунок отримувача: 0316, код класифікації доходів бюджету 22030001, Чернігівський районний суд Запорізької області, ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Запорізької області через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.О.Покопцева