АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/2398/16 Головуючий 1-ї інстанції - Ященко С.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, який у подальшому неодноразово уточнювала, та в останній редакції просила: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення нею повноліття, а також аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення ним 23-го віку чи до закінчення навчання - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що з 14.11.1998року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований у Фрунзенському відділі реєстрації актів громадського стану м. Харкова, актовий запис №510. 06.10.2014року шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають двох спільних дітей: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на даний час є повнолітнім та продовжує навчання у Харківському національному медичному університеті. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати дітям матеріальну допомогу та відмовляється добровільно виконувати свої батьківські обов'язки, а тому вона вимушена звернутися до суду за примусовим стягненням.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 надав письмові заперечення, в яких просив задовольнити позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у розмірі 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. в розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.11.2015року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/20 частки від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 12.11.2015року і до досягнення ОСОБА_4 23 років або до припинення навчання - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 487,20грн.

Рішення допущено до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до 30% (відсотків) прожиткового мінімуму на кожну дитину, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на не повне з'ясування обставин справи, які суд вважав встановленими.

Позивач ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції в частині вимог, які не були задоволені, не оскаржує.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд з'ясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1998р. по 06.10.2014р., від якого мають двох дітей: неповнолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6).

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.10.2014року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з матір'ю, про що в судовому засіданні не заперечував і сам відповідач (а.с.7, 8).

Із довідки №2288 від 29.12.2015року, виданої Харківським національним медичним університетом вбачається, що ОСОБА_4 є студентом 3-го курсу денної форми навчання цього учбового закладу за контрактом. Термін навчання визначено 6 років (а.с.45).

Позивач працює лікаром-терапевтом у ПП «Консультативна поліклініка», самостійно оплачує комунальні послуги, несе витрати пов'язані з навчанням та додатковими зайняттями дітей, купує одяг для них, шкільне приладдя.

Відповідач з 01.09.1999року працює в Харківському національному медичному університеті на посаді професора (а.с.82).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно з ч.1ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю сторін. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу), або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачується щомісячно.

За правилами ст.ст. 182, 183, 184 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом із врахування стану здоров'я дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Задовольняючи частково позов та визначаючи розмір щомісячних платежів аліментів на дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. в розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.11.2015року до досягнення дитиною повноліття, та на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/20 частки від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 12.11.2015року і до досягнення ним 23 років або до припинення навчання - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою, суд виходив з матеріального стану сторін, наявності у платника аліментів повнолітньої дочки від першого шлюбу - ОСОБА_3, 1995р.н., яка також навчається у Харківському національному медичному університеті, та якій відповідач також надає допомогу. Враховано те, що відповідач згідно наданої медичної документації потребує постійного лікування, а також те, що прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років - з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень, та працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1550 гривень, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік».

Доводи апелянта, стосовного того, що він в змозі сплачувати лише 30% (відсотків) прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, колегією суддів не приймаються, т.я. ця сума є явно не достатньою для утримання та виховання шестирічної дочки та дев'ятнадцятирічного сина, який навчається. Аліменти в розмірі 30% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є встановлений законодавцем мінімум. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV „Про виконавче провадження" (з послідуючими змінами та доповненнями) він не повинен перевищувати 50% (відсотків) заробітної плати цієї особи.

В даному випаду з відповідача було стягнуто 1/5 та 1/20 частки від усіх видів заробітку, що загалом становить 1/4 частку або 25% (відсотків) від усіх видів заробітку на обох дітей, що не перевищу встановлений законодавцем максимум у 50% (відсотків).

Вирішуючи спір, судом повно та всебічно досліджені обставини справи, правильно визначено норми матеріального права, що регулюють дані правовідносини, та наданим доказам дана належна правова оцінка, а тому колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру стягнутих аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються, а тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -