Справа № 465/7714/14 Головуючий у 1 інстанції: Козюренко Р.С.
Провадження № 22-ц/783/1256/16 Доповідач в 2-й інстанції:ОСОБА_1 Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Ванівського О.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло М.В.,

позивача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 08 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, треті особи: ПАТ "Універсал Банк", ОСОБА_5 про визнання незаконними (неправомірними) дії приватного нотаріуса та визнання недійсним та скасування нотаріального акту, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом, у якому зазначив, що 03 грудня 2007 року між ним та Відкритим акціонерним товариством "Універсал Банк" (далі - ВАТ "Універсал Банк"), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" (далі - ПАТ "Універсал Банк"), укладений кредитний договір № 11-1/896к-07, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 60 тис. доларів США зі сплатою 12,5 % річних терміном до 02 грудня 2012 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03 грудня 2007 року між ВАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_2 було укладено договір застави рухомого майна, автомобіля "Toyota Prado", 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1., який належав на праві спільної сумісної власності подружжю Майко. Вартість предмета застави на момент укладення договору визначена сторонами у розмірі 335 825 грн.

24 липня 2009 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинила виконавчий напис про звернення стягнення на вказаний предмет, згідно з яким пропонувала звернути стягнення на цей автомобіль на забезпечення за рахунок коштів, отриманих від його реалізації, задоволення вимог банку на загальну суму 473 133 грн. 88 коп.; витрати на вчинення виконавчого напису - 2 100 грн.

Оскільки виконавчий напис від 24 липня 2009 року, на підставі якого вилучено автомобіль"Toyota Prado", 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, вчинено з порушенням вимог законодавства, що встановлено рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2014 року, що набрало законної сили, ОСОБА_2 просив визнати незаконними (неправомірними) дії приватного нотаріуса та визнати недійсним і скасувати виконавчий напис нотаріуса.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 08 грудня 2015 року у задоволенні цього позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вказане рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, ухвалення рішення при неповно зясованих обставинах справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Вказує на те, що судом не неправомірно застосовано строк позовної давності, оскільки вважає, що до даних правовідносин не може застосовуватись строк позовної давності. Крім того, зазначає, що якщо вважати, що до даної категорії справ застосовується 3-річний строк позовної давності, то право на звернення до суду у апелянта виникло лише 04.08.2014 року після набрання законної сили рішення Франківського районного суду міста Львова від 18.04.2014 року, оскільки саме тоді дізнався про порушення свого права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити (а.с. 212-214).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2на обґрунтування доводів апеляційної скарги, заперечення на скаргу представника ОСОБА_4,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів не знаходить достатніх підстав для задоволення скарги.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та беззаперечно встановлено судом першої інстанції, 03 грудня 2007 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 11-1/896к-07, відповідно до п.1.1 якого останній отримав кредит у розмірі 60 тис. доларів США зі сплатою 12,5 % річних терміном до 02 грудня 2012 року (а. с. 7-9).

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 03 грудня 2007 року між ВАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_2 укладено договір застави рухомого майна - автомобіля "Toyota Prado", 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Згідно з п.1.5 вказаного договору предмет застави є власністю заставодавця на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВСС №704911, виданого Червоноградським ВРЕР ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області 29 листопада 2007 року (а. с. 10, 11).

Листом від 24 червня 2009 року № 349 ЗМРУ ПАТ "Універсал Банк" на підставі ст.20 Закону України "Про заставу" просило приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу вчинити виконавчий напис на договорі застави від 03 грудня 2007 року та звернути стягнення на заставлене майно для стягнення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 03 грудня 2007 року у розмірі 62 160,40 доларів США, що станом на 03 червня 2009 року згідно з курсом Національного банку України було еквівалентно 473 133 грн. 88 коп. (а. с. 40).

24 липня 2009 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинила виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль "Toyota Prado", 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, згідно з яким пропонувала звернути стягнення на цей автомобіль на забезпечення за рахунок коштів, отриманих від його реалізації, задоволення вимог банку на загальну суму 473 133 грн 88 коп. та витрат на вчинення виконавчого напису - 2 100 грн (а. с. 12).

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 19 серпня 2009 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №1135, виданого приватним нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 24 липня 2009 року (а. с. 1314).

Згідно з актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу 16 жовтня 2009 року інспектором ДПС ВДАІ Сокальського району Львівської області здійснено огляд та тимчасово затримано транспортний засіб "Toyota Prado", 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, у зв'язку із примусовим виконанням оскаржуваного виконавчого напису. Копію цього акту тоді ж вручено ОСОБА_2 (а. с. 15).

Таким чином, судом встановлено, що про оскаржуваний виконавчий напис ОСОБА_2 дізнався у жовтні 2009 року, коли згідно з його підписом він отримав копію акту від 16 жовтня 2009 року, що підтверджується і самим апелянтом.

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18.04.2014 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал банк», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ЛМУЮ, ОСОБА_5 про визнання таким, що не підлягає виконанню та скасування виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 24 липня 2009 року про звернення стягнення на предмет іпотеки (№2/465/1103/14), цей позов задоволено та виконавчий напис №1135, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, визнано таким, що не підлягає до виконанню. Це рішення суду, після перегляду апеляційним судом, залишено без змін та набрало законної сили (а.с.66-67, 68).

При вирішенні цього спору, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вказаним нотаріусом при вчиненні цього виконавчого напису не дотримано вимог ст.ст. 42,88-89 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та п.б ч.2 п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та порушено положення, Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» а також ч.1 ст.590 ЦК України, відповідно до якої стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно заочного рішення Шевченківського районного суду м. Львова 23.12.2014р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал банк», треті особи: Шевченківський ВДВС ЛМУЮ, Управління ДВС ГУЮ у Львівській області, Управління ОСОБА_6 у Львівській області, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_5, про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса (№466/7207/14-ц) автомобіля"Toyota Prado", 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, ПАТ «Універсал банк», з огляду на рішення суду від 18.04.2014 р., відповідача зобов'язано повернути ОСОБА_2 вказаний автомобіль, який був вилучений при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 при зверненні стягнення на автомобіль від 24.07.2009р. №1135. В подальшому ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.03.2015р. №466/7207/14-ц у задоволенні заяви ПАТ «Універсал банк» про перегляд цього заочного рішення відмовлено.

У відповідності до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ.

Таким чином, факт вчинення нотаріусом ОСОБА_3 оскаржуваного виконавчого напису від 24 липня 2009 рокупро звернення стягнення на вказаний предмет застави, автомобіль "Toyota Prado", 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, з порушенням вимог закону не підлягає доказуванню.

Відповідно до постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 за №2 «Про практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», в разі подання позову щодо оскарження нотаріальної дії з підстав недотримання приватним нотаріусом вимог чинного законодавства при їх вчиненні відповідачем є сам приватний нотаріус.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що позивач обґрунтовано звернувшись в суд з позовом до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 щодо визнання незаконними (неправомірними ) його дій щодо вчинення виконавчого напису №1135 від 24.07.2009 р.про звернення стягнення на вказаний предмет застави, автомобіль "Toyota Prado", 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Поряд з цим, при вирішенні спору, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач пропустив термін звернення до суду з даним позовом, та, виходячи з конкретних обставин справи і положень ст.ст.256, 257, 267 ЦК України, за наявності як усної заяви представника відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні від 11 лютого 2014 року у Франківському районному суді м.Львова, так і письмової заяви відповідача ОСОБА_3, поданої від її імені представником ОСОБА_4 в суді першої інстанції 11 листопада 2015 року, про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, обґрунтовано задовольнив ці заяви та відмовив у задоволенні позову (а.с.34,35, 184-185).

У відповідності до вимог п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення в цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Положеннями ч.1 ст.261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч.ч. 3, 4, 5 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, про оскаржуваний виконавчий напис ОСОБА_2 дізнався 16 жовтня 2009 року, що останній визнає та підтвердив в ході апеляційного розгляду даної справи. Однак із позовом про визнання незаконними(неправомірними) дії приватного нотаріуса та визнання недійсним і скасування виконавчого напису нотаріуса, позивач звернувся до суду лише у листопаді 2014 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності.

Твердження апелянта про те, що про неправомірність дій нотаріуса щодо вчинення оспорюваного ним виконавчого напису він дізнався лише після постановлення Шевченківським районним судом м. Львова рішення від 18.04.2014 р., а тому не пропустив строку звернення до суду з вказаним позовом, не заслуговують на увагу, оскільки, як встановлено судом, про вчинення нотаріусом вказаного виконавчого напису ОСОБА_2 довідався 16.10.2009 р., та з цього моменту не був позбавлений обєктивної можливості довідатись, що таким документом порушуються його законні права та інтереси, що відповідно до положень ч.1 ст.261 ЦК України свідчить про початок перебігу позовної давності.

Усвідомлення ОСОБА_2 неправомірності дій нотаріуса щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису свідчить і та обставина, що у вересні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Універсал банк», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ЛМУЮ, ОСОБА_5 про визнання вказаного виконавчого таким, що не підлягає виконанню та його скасування саме з огляду на вчинення такого виконавчого напису з порушенням закону.

Необґрунтованими є і твердження апелянта про те, що на спірні правовідносини не поширюється позовна давність.

Чинним ЦПК та іншими нормативно-правовим актами спеціальні строки для розгляду справ цієї категорії не визначені.

Можливість реалізації права на звернення з позовом про оскарження нотаріальної дії або відмову в її вчиненні обмежена загальним строком позовної давності, який визначається у ст. 257 ЦК та становить три роки.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду і не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Береза В.І.

ОСОБА_8