Ухвала

іменем україни

09 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, яка є правонаступником ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 12 лютого 2016 року,

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2000 року затверджено мирову угоду сторін, провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_2, яка є правонаступником ОСОБА_3, оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 12 лютого

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2000 року повернуто ОСОБА_2, а справу повернуто до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 12 лютого 2016 року а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 2 ст. 296 ЦПК України суд першої інстанції на наступний день після закінчення строку для подання апеляційної скарги надсилає її разом зі справою до апеляційного суду. Апеляційні скарги, що надійшли після цього, не пізніше наступного робочого дня після їхнього надходження направляються до апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції встановив, що в матеріалах справи, яка направлена до апеляційного суду міститься лише ухвала суду від 10 січня 2000 року та довідка Рівненського міського суду б/н про знищення цивільної справи № 2-46-2000 р. за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, як таку, що не підлягає зберіганню.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про повернення апеляційної скарги, оскільки суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити законність постановленої ухвали за відсутності матеріалів справи.

При цьому суд апеляційної інстанції розʼяснив, що порядок про відновлення втраченого судового провадження, закінченого ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду встановлено ст. ст. 402-408 ЦПК України.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, яка є правонаступником ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 12 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ: О.І.Євтушенко