09.03.2016 Справа № 696/1816/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року м. Камянка

Камянський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Шкреби В.В.,

при секретарі Степанової Н.В.,

за участі представника

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» (, вул. Химичів, 1а, с. Березняки, Смілянського району, Черкаської області), треті особи без самостійних вимог на предмет спору відділ Держгеокадастру у Камянському районі Черкаської області, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянського районного управління юстиції ГУ юстиції у Черкаській області про визнання договору оренди землі припиненим та повернення земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

До канцелярії суду від представника Відповідача ОСОБА_3 повторно подано заяву про відкладення судового розгляду у звязку з перебуванням на лікарняному.

Представник Позивача просила визнати причини неявки в судове засідання Відповідача неповажними та вжити заходи з приводу зловживання Відповідачем процесуальними правами. Свої заперечення обґрунтовувала тим, що директором ДСП «Агрокомплекс» являється ОСОБА_4, а засновником юридична особа, які у відповідності до ст. 92 ЦК України виступають від імені ДСП «Агрокомплекс», проте останні в судове засідання не зявились, про причини неявки не повідомили та не надали доказів поважності пропуску судового розгляду.

Заслухавши думку учасника судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до статті 191 ЦПК України суд може відкласти розгляд справи у випадках, встановлених ЦПК України. Згідно статті 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 ЦПК України у разі першої неявки в судове засідання сторони, оповіщеної у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які визнано поважними.

З дня відкриття провадження по справі (11.11.2016 року) минуло більше двох місяців.

Про слухання справи 09.03.2016 року ДСП «Агрокомплекс» був сповіщений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про завчасне вручення 25.02.2016 року судової повістки представнику підприємства.

В судове засідання 09.03.2016 року директор або уповноважений ним представник Відповідача не зявились.

Згідно направленої на адресу суду заяви ДСП «Агрокомплекс» (вих. № 115 від 04.03.2016 року) директором ДСП «Агрокомплекс» являється ОСОБА_4, про те від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду та не надано доказів про поважність причин пропуску судового засідання.

23.02.2016 року судове засідання відкладалось через неможливість його проведення, проте з часу цього відкладення і до 09.03.2016 року представник Відповідача не надав доказів звернення до медичних закладів, а повторно направив клопотання про відкладення слухання справи з тих самих підстав. Також директор Відповідача з часу відкладення справи повторно не зявилась до суду, не уповноважила інших осіб представляти інтереси підприємства, а повторно направила до суду відомості про відкликання попередніх довіреностей представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЦПК України, яка відтворює конституційне положення про право на судовий захист, у випадках, передбачених законом, до суду можуть звертатися особи, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи або державних чи суспільних інтересів.

Статтею 157 ЦПК України встановлено, що суд має розглянути справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі - одного місяця.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним : воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

У відповідності до ч.3 ст. 38 ЦПК України юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Згідно ч.1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідач є юридичною особою і його директор не позбавлений можливості укладати угоди чи видавати довіреності необмеженій кількості представників. Між тим, директор Відповідача відкликав ряд попередніх довіреностей представників, тоді як представник ОСОБА_5 згідно заяви перебуває на лікуванні і не може зявитись до суду.

З огляду на викладене, у діях Відповідача наявні ознаки зловживання процесуальними правами, що є неприпустимим, а тому з огляду на неявку в судове засідання директора Відповідача в задоволенні заяви представника Відповідача ОСОБА_3 слід відмовити, так як директор Відповідача не повідомив про поважні причини своєї неявки в судове засідання.

Згідно статті 90 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що застосовуються судом до осіб, які порушують встановлені в суді правила або протиправно перешкоджають здійсненню цивільного судочинства. Перелік таких заходів визначений у статті 91 ЦПК України.

Враховуючи вище наведене, суд вважає за необхідне застосувати до Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» такий захід процесуального примусу як попередження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 38, 27, 90, 91, 210 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» ОСОБА_3 про відкладення судового розгляду відмовити.

Застосувати до Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» (, вул. Химичів, 1а, с. Березняки, Смілянського району, Черкаської області) захід процесуального примусу у вигляді попередження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: