АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівСлободянюк С.В., Махлай Л.Д.
при секретаріЛознян О.С.
за участю: позивача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 14 січня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 14 січня 2016 року позов задоволено частково. /а.с. 85-88/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість в частині стягнення ј частини доходу. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що він не має змоги сплачувати аліменти у частці, оскільки у нього було виявлено цукровий діабет, що потребує лікування. Також зазначив, що не враховано його майновий стан, а саме те, що він одружений, дружина не працює, утримує непрацездатну матір дружини, яка проживає разом з ними, та відповідно до шлюбного договору сплачує своїй дружині грошове щомісячне утримання у розмірі 7 000 грн. Також зазначив, що позивачем не надано належних доказів щодо витрачених коштів на лікування сина, якого забезпечує ліками держава відповідно до діючого законодавства, та який має другу групу інвалідності і може працювати на деяких категоріях робіт, отримує щомісячну соціальну допомогу у розмірі 1074 грн. а позивач як його опікун отримує 1378 грн., а цільове використання коштів, сплачених на аліменти за минулий період у розмірі майже сто тисяч гривень, невідоме. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду змінити та постановити нове про стягнення аліментів на утримання його сина у розмірі 900 грн.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

№ справи 760/19880/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/3847/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Оксюта Т.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1977 року по 1988 рік, від якого мають сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05.06.2012 року ОСОБА_9 визнано недієздатним, призначено його опікуном позивача ОСОБА_5

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26.11.2012 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання непрацездатного сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, на час встановлення інвалідності з 01.11.2012 року по 01.11.2013 року.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17.12.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання непрацездатного сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, з 18.11.2013 року по 01.11.2015 року, тобто з моменту звернення до суду та на час встановлення інвалідності.

Встановлено, що довідкою до акта огляду МСЕК від 13.10.2015 року ОСОБА_9, встановлена ІІ група інвалідності з 01.11.2015 року безстроково.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано керувався вимогами ст. 198 СК України про те, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Встановивши, що відповідач працює та отримує заробітну плату розмір якої за період з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року становить 129551,50 грн., позивач отримує пенсію за віком у розмірі 1124,55 грн., син сторін отримує державну соціальну допомогу, призначену інвалідам ІІ групи, за період з квітня 2015 року по вересень 2015 року в сумі 5819,00 грн., інших утриманців згідно закону, окрім сина відповідач не має, а зобов'язання щодо утримання дружини за шлюбним договором є його правом, яке не повинно бути поставлено в залежність від його обов'язку по утриманню власного сина, доказів того, що відповідач поніс значні витрати на придбання ліків для свого лікування та такі витрати є регулярними та значними, а рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16.09.2015 року в задоволенні вимог про зменшення розміру аліментів було відмовлено, суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення аліментів у розмірі ј від доходу відповідача.

Доводи апеляційної скарги, про його стан здоров'я, наявність у апелянта на утриманні непрацюючої дружини та її непрацездатної матері, у зв'язку з чим він не має змоги сплачувати аліменти в частці від заробітної плати, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів у частці від доходу, в разі його наявності. Судом першої інстанції взято до уваги, при призначення аліментів саме ј частини від доходу, а не 5 000 грн., за позовними вимогами, і наявність у відповідача непрацюючої дружини, і договору між ними про щомісячне утримання у розмірі 7 000 грн., дані щодо доходу відповідача / а.с.53/ та наявність у нього хвороби / а.с.59-67/

Доводи апеляційної скарги щодо можливості сина апелянта влаштуватись на роботу, та його забезпечення державою, колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки за висновком МСЕК щодо встановлення інвалідності безстроково ОСОБА_9 визнаний непрацездатним / а.с.3/, а державні виплати по інвалідності не звільняють апелянта від обов'язку утримання сина, покладеного на нього законом.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Виходячи з сукупності даних щодо заробітної плати та майнового стану ОСОБА_7, останній має можливість таку допомогу надавати.

Доводи апеляційної скарги щодо нецільового використання коштів, сплачених на аліменти за минулий період, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки вказане не є предметом спору, належними доказами апелянтом дані обставини не доведені, заяву про кримінальне правопорушення щодо неправомірних дій ОСОБА_5 не зареєстровано, оскільки відносини мають цивільно-правовий характер. / а.с.73/

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 14 січня 2016 року - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 14 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: