З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Сташків Н.М.,
за участі секретаря судового засідання Субчак Г.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 27 вересня 2016 року пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син. Дитина проживає з нею. Оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач, як слідує з поданої нею письмової заяви, не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:
Сторони позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 з 01 серпня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2016 року.
Від даного шлюбу в подружжя є неповнолітній син ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження серії І?ИД номер 172050 від 28 лютого 2013 року, видане Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області.
Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_4 обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач коштів на утримання дитини не надає, а позивач не може самостійно утримувати сина.
Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом із позивачем ОСОБА_4, що підтверджується довідкою №4349 від 26 вересня 2016 року, виданою Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області.
Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітньої дитини.
Таким чином, ОСОБА_2 не виконує обов'язку з утримання неповнолітньої дитини, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.
При розгляді справи судом не здобуто доказів, на підставі яких суд міг би прийти до висновку про те, що розмір стягуваних із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доцільно визначити у розмірі 1000 гривень. При цьому суд бере до уваги, що доказів із приводу стану здоровя дитини та матеріального стану відповідача позивач не надавала.
З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки судом не здобуто доказів того, що відповідач офіційно працевлаштований, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень, щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття відповідно до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України. Також згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання.
На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, 224, 226, 228, 232, 233, ч. 1 ст. 294, ч.1 ст. 296, 367 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) гривень, щомісячно, з подальшою індексацією розміру аліментів, починаючи з 27 вересня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок судового збору в дохід держави.
Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеля ційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за умови подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя