Провадження № 2/752/733/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Закаблуківській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про призначення повторної авто технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» про стягнення суми страхового відшкодування,-

встановив?

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» про стягнення суми страхового відшкодування.

Мотивував свої вимоги тим, що 12 листопада 2012 року близько 09 год. 00 хвилин на перехресті вул. Тельмана - вул. Горького відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Кіа», р.н. НОМЕР_1, яким керував він та автомобіля «Деу», р.н. НОМЕР_2, автомобіля «Фав», р.н. НОМЕР_3.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту за № -01 від 08 серпня 2012 року автомобіль позивача «Кіа», р.н. НОМЕР_1 був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «ВУСО».

Позивач зазначає, що відповідно до висновку експерта № 30ат від 03.09.2015 року судової авто технічної експертизи матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля «КІА», р.н. НОМЕР_1 становить 172869 гривень 06 копійок.

Позивач звернувся до ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак останнє з надуманих підстав відмовило у такій виплаті, у зв'язку з чим він був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Позивач уточнивши позовні вимоги просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» майнову шкоду в розмірі 172869 гривень 06 копійок страхового відшкодування, пеню у розмірі 20467 гривень 70 копійок та судові витрати у розмірі 1933 гривень 37 копійок.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позовної заяви та просили її задовольнити з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. При цьому до суду надав пояснення, з яких вбачається, що фактично ПАТ «СК «ВУСО» визнає вимоги частково.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ «Альфа-Банк» вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Заслухавши позивача та його представника, відповідачів, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03 грудня 2012 року ОСОБА_1 був визнаний винним у порушень вимог п. 2.3б, 16.5 Правил дорожнього руху України, та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу. Зазначеною постановою встановлено, що 12 листопада 2012 року близько 09 год. 00 хвилин на перехресті вул. Тельмана - вул. Горького відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Кіа», р.н. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Деу», р.н. НОМЕР_2, автомобіля «Фав», р.н. НОМЕР_3.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини і постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Власником автомобіля «Кіа», р.н. НОМЕР_1 є позивач ОСОБА_1

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту за № -01 від 08 серпня 2012 року (Договір) автомобіль позивача «Кіа», р.н. НОМЕР_1 був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «ВУСО».

З матеріалів справи вбачається, що підставами відмови ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування було посилання на ту обставину, що він порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що відповідно до п. 13.2.15 Договору є застереженням і у разі допущення такого порушення водієм таке не є страховим випадком.

Представник відповідача, на наявність доказу порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 надав суду експертне заключення № 13/11 по факту дорожньо-транспортної пригоди з участю автомобіля «Кіа», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2

Суд не бере до уваги дане дослідження, оскільки висновки такого суперечать висновкам експерта № 30ат від 03.09.2015 року судової авто технічної експертизи у яких зазначено, що в ситуації що склалася неа дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою в діях водія автомобіля «КІА», р.н. НОМЕР_1, з технічної точки зору не вбачається невідповідностей вимогам п. 10.1 ПДР України.

Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування даного рішення суду висновок експерта № 30ат від 03.09.2015 року судової авто технічної експертизи НДЕКЦ.

Приймаючи до уваги і допускаючи в якості доказу саме висновок експерта № 30ат від 03.09.2015 року судової авто технічної експертизи НДЕКЦ, суд дійшов висновку, що він є повним, всестороннім, об'єктивним, проведеним компетентним експертом, з використанням необхідної кількості методичної літератури і таким, що логічно узгоджується та не суперечить матеріалам цивільної справи, дослідженим в ході судового розгляду.

Відповідно суд вважає, що відмова ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» у виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування є такою, що суперечить умовам укладеного між ними договору добровільного страхування наземного транспорту за № -01 від 08 серпня 2012 року.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події(страхового випадку) виплатити другій стороні(страхувальникові) або іншій особі визначеній у договорі грошову суму(страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Суд вважає, що з відповідача на корить позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 172869 гривень 06 копійок, оскільки саме такий матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Кіа», р.н. НОМЕР_1 є встановленим на підставі висновку експерта № 30ат від 03.09.2015 року судової авто технічної експертизи.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача на ту обставину, що розмір страхового відшкодування має бути меншим, оскільки виходячи з аналізу доказів наданих стронами справи, таке твердження не ґрунтується на вимогах закону та умовах Договору.

Відповідно до п. 9.1 Договору, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати Страхувальнику пені у розмірі 0.01% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожен календарний день прострочки виплати.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача суми пені, суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення суду розрахунок пні наданий представником позивача та вважає переконливо доведеним перед судом факт наявності підстав для задоволення такої вимоги і вважає, що розмір такої є 20467 гривень 37 копійок за період з 15.02.2013 року по 14.05.2016 року.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги повністю.

Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК України,суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 193336(сто дев'яносто три тисячі триста тридцять шість) гривень 76 копійки.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 1933(одна тисяча дев'ятсот тридцять три) гривень 37 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак