Справа №2/714/68/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2016 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Костишин Н.Я.

секретар Конецька Д.Г.

за участі: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Герца цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Герцаївської центральної районної лікарні (далі по тексту Герцаївська ЦРЛ) про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Герцаївської центральної районної лікарні про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Позов мотивовано тим, що він перебуває в трудових відносинах з Чернівецькою обласною клінічною лікарнею, де і продовжує працювати в даний час на посаді лікаря акушер-гінеколога гінекологічного відділення (0,75 ставки), а з 21.06.2013 року відповідно до наказу №31-пр по Герцаївській ЦРЛ від 21.06.2013 року позивача було прийнято на роботу в даний заклад на посаду лікаря акушер-гінеколога пологового відділення (0,25 ставки) за сумісництвом. Згідно наказу №2-зв. від 06.01.2016 року його було звільнено з посади лікаря акушер-гінеколога пологового відділення Герцаївської ЦРЛ у зв'язку з прийняттям на роботу постійного працівника. Вважає звільнення незаконним, таким, що проведено з порушенням норм трудового законодавства: в порушення вимог ст.49-2 КЗпП України про звільнення його не було попереджено за два місяці, відсутня згода профспілкової організації на його звільнення, а також у звязку з тим, що за основним місцем роботи він отримує не повний оклад (0,75 ставки), а тому його робота на 0,25 ставки лікаря акушер-гінеколога пологового відділення Герцаївської ЦРЛ не є сумісництвом.

У звязку з наведеним, просить визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Герцаївської ЦРЛ №2-зв. від 06.01.2016 року та поновити його на посаді лікаря акушер-гінеколога пологового відділення Герцаївської ЦРЛ на 0,25 ставки з 06.01.2016 року.

У судовому засіданні позивач та його представник, посилаючись на обставин, викладені в позовній заяві, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач працював на посаді лікаря акушер-гінеколога пологового відділення Герцаївської ЦРЛ за сумісництвом, що підтверджується його заявою про прийняття на роботу в Герцаївську ЦРЛ та відповідним наказом. Звільнення позивача з роботи було проведено відповідно до вимог трудового законодавства, оскільки останній працював за сумісництвом, а на роботу було прийнято іншого працівника, який не є сумісником.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази та зясувавши дійсні обставини справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач з 01.09.2001 року перебуває в трудових відносинах з Чернівецькою обласною клінічною лікарнею і на даний час відповідно до наказу по Чернівецькій обласній клінічній лікарні від 22.12.2014 року №195-к рахується працюючим на 0,75 ставки на посаді лікаря акушер-гінеколога гінекологічного відділення даного закладу. Відповідно до наказу по Герцаївській ЦРЛ від 21.06.2013 року №31-пр призначений на посаду лікаря акушер-гінеколога пологового відділення в Герцаївській ЦРЛ на 0,25 ставки з 21.06.2013 року за сумісництвом. Дані факти підтверджуються копіями записів трудової книжки та наказу №31-пр від 21.06.2013 року.

Згідно наказу №2-зв від 06.01.2016 року позивача звільнено з посади лікаря акушер-гінеколога пологового відділення Герцаївській ЦРЛ в зв'язку із прийняттям на роботу постійного працівника, на підставі п.8 Положення про умови роботи за сумісництвом.

Робота за сумісництвом регламентується Постановою КМУ від 03.04.1993 р. №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», а також виданим відповідно до цієї постанови «Положенням про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», яке затверджене спільним наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством фінансів України від 28.06.1993 року №43, зареєстровано в в Міністерстві юстиції України 30.06.1993 року за №76 (далі по тексту Положення)

Відповідно до п.8 Положення, звільнення з роботи за сумісництвом провадиться з підстав, передбачених законодавством, а також у разі прийняття працівника, який не є сумісником, чи обмеження сумісництва у зв'язку з особливими умовами та режимом праці без виплати вихідної допомоги.

Відповідно до п.1 Положення, сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом.

Не є сумісництвом робота, яка визначена Переліком робіт, що додається до цього Положення.

Відповідно до п.11 цього Переліку, інша робота, яка виконується в тому разі, коли на основній роботі працівник працює неповний робочий день і відповідно до цього отримує неповний оклад (ставку), якщо оплата його праці по основній та іншій роботі не перевищує повного окладу (ставки) за основним місцем роботи, не є сумісництвом.

З аналізу зазначеного пункту можна дійти висновку про те, що робота позивача в Герцаївській ЦРЛ на 0,25 ставки не є сумісництвом, оскільки на основній роботі у Чернівецькій обласній клінічній лікарні позивач працює на 0,75 ставки лікаря акушер-гінеколога гінекологічного відділення. Тобто, у Герцаївській ЦРЛ та Чернівецькій обласній клінічній лікарні оплата по основній та іншій роботі не перевищує повного окладу за основним місцем роботи у Чернівецькій обласній клінічній лікарні.

Відповідно до ст.43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається звільнення з суміщуваної роботи у зв'язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, а також у зв'язку з обмеженнями на роботу за сумісництвом, передбаченими законодавством.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звільнення позивача суперечить чинному законодавству, позов є обґрунтованим, а тому наказ про звільнення слід визнати незаконним та скасувати, а позивача поновити на роботі.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Частиною третьою ст.88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин судовий збір по даній справі підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі ст.ст.7, 43-1, 231-233, 235 КЗпП України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 58-60, 88, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Герцаївської центральної районної лікарні №2-зв. від 06.01.2016 року. Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді лікаря акушер-гінеколога пологового відділення Герцаївської центральної районної лікарні на 0,25 ставки з 06.01.2016 року.

Стягнути з Герцаївської центральної районної лікарні в доход держави 551,20 грн. судового збору.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі через Герцаївський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя