АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Герман Я.І.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18 липня 2012 року,

встановила:

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» у січні 2012 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» зазначало, що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532, який забезпечений договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 поруки від 1 вересня 2006 року №38525.

Посилаючись на невиконання зобов»язання та направлення ОСОБА_2, ОСОБА_3 9 грудня 2011 року вимоги про дострокове виконання зобов»язання, публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» просило стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 кредит в сумі 12593 долари США 89 центів, що становить 100623 грн. 92 коп., відсотки в сумі 945 доларів США 32 центи, що становить 7553 грн. 01 коп., пеню в сумі 190 доларів США 52 центи, що становить 1522 грн. 24 коп., неустойку в сумі 500 грн. солідарно.

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27 червня 2012 року залучено до участі у справі правонаступника позивача публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс».

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18 липня 2012 року позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», задоволено, постановлено стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» за договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532 кредит в сумі 12593 долари США 89 центів, що становить 100623 грн. 92 коп., відсотки в сумі 945 доларів США 32 центи, що становить 7553 грн. 01 коп., пеню в сумі 190 доларів США 52 центи, що становить 1522 грн. 24 коп., неустойку в сумі 500 грн., всього грошових коштів в сумі 110199 грн. 17 коп. солідарно.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 6 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить заочне рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18 липня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» грошових коштів в сумі 110199 грн. 17 коп. солідарно скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.526, ч.1,2 ст.553 , ч.1,2 ст.554 ЦК України та, встановивши невиконання зобов»язання за договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532, вважав, що з боржника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_4 підлягають стягненню грошові кошти в сумі 110199 грн. 17 коп. солідарно.

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна повністю.

Відповідно до правила, встановленого ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Судове рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» » за договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532 кредиту в сумі 12593 долари США 89 центів, що становить 100623 грн. 92 коп., відсотків в сумі 945 доларів США 32 центи, що становить 7553 грн. 01 коп., пені в сумі 190 доларів США 52 центи, що становить 1522 грн. 24 коп., неустойки в сумі 500 грн., всього грошових коштів в сумі 110199 грн. 17 коп. не оскаржується.

На підставі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалено з порушенням наведених норм.

За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Встановлено, що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532.

Правочин забезпечений договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 поруки від 1 вересня 2006 року №38525.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у абз.2 п.11 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов»язанні це така правова конструкція, що передбачає перехід від первісного кредитора до нового прав та обов»язків у зобов»язанні.

За змістом п.1 ч.1 ст.512 ЦК України відступлення права вимоги ототожнюється з заміною кредитора, що здійснюється у зв»язку з переданням ним своїх прав іншій особі на підставі правочину, що спрямований на здійснення такої заміни.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна кредитора у зобов»язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярним правонаступництвом), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов»язків до правонаступника (універсальне правонаступництво).

До матеріалів справи приєднано договір між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» договору факторингу від 20 квітня 2012 року №05/12 (а.с.91-106).

На підставі п.2.3 договору товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Пунктом 11.7 передбачено, що договір має наступні додатки, які становлять невід»ємну його частину, зокрема реєстр заборгованості боржників, що є додатком №1.

З витягу з реєстру заборгованості боржників вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» набуло права кредитора за договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532 та договорами забезпечення ( а.с.107-108).

За таких обставин товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» набуто прав кредитора за договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532 та договорами забезпечення.

На підставі ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Судом першої інстанції встановлено невиконання ОСОБА_2 умов договору між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532.

Правові наслідки порушення зобов»язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України.

Згідно зі частинами 1 та 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У статті 559 ЦК України передбачені спеціальні підстави та умови припинення поруки.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Верховний Суд України у правовому висновоку у постанові від 21 травня 2012 року № 6-18цс11 зазначив, що за положеннями частини першої статті 559 ЦК України припинення поруки в разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується, а тому в цьому випадку не обовязково звертатися до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим, проте такі вимоги підлягають розгляду судом за наявності відповідного спору. Тобто порука має вважатися припиненою незалежно від реального настання чи ненастання збільшеного внаслідок змін кредитних договорів обсягу відповідальності поручителя.

Відповідно правового висновку Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15 строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобовязаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін.

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», звертаючись до суду з позовом, посилалося на направлення ОСОБА_2, ОСОБА_4 9 грудня 2011 року вимоги про дострокове виконання зобов»язання.

Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобовязання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Це твердження не позбавляє кредитора можливості предявити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобовязання за договором поруки слід предявити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15.

Водночас, Верховний Суд України у правовому висновоку у постанові від 27 січня 2016 року у справі № 6-990цс15 зазначив, оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно із умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Проте, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, позовна давність обчислюється від цієї дати.

Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й зобовязаний предявити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається звернення публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів у січні 2012 року, тобто протягом шести місяців від дати для дострокового повернення кредиту.

Обсяг зобов»язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов»язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Отже, припинення поруки на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України можливе тоді, коли наслідком таких змін стало збільшення матеріальної відповідальності поручителя без його згоди.

Таке збільшення відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобовязання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення термінів повернення кредитів.

На підставі п.1.1, 1.2.1 договору між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532 банк зобов»язується надати позичальнику кредит в сумі 24142 долари США у термін з 1 вересня 2006 року по 20 серпня 2013 року.

Погашення кредиту мало відбуватися відповідно до графіка, який є невід»ємною частиною договору між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532 (додаток №1) щомісячними платежами у розмірі 287 доларів США 40 центів. (а.с.23-24).

Пунктом 1.3 договору передбачено, що за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів з дати видачі кредиту процентна ставка встановлюється в розмірі 11% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.10.2 договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також, сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених договором.

Встановлено, що акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 вчинено додаткову угоду 8 квітня 2009 року №1 до договору між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532 (а.с.25).

За змістом п.1.1 додаткової угоди від 8 квітня 2009 року №1 до договору між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532 сторони домовились про зміну графіка погашення кредиту за договором, викласти додаток №1 до договору у новій редакції.

Згідно графіку платежів додатку №1 до додаткової угоди від 8 квітня 2009 року №1 до договору між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532 позичальником з 10 березня 2009 року по 11 квітня 2010 року не сплачується кредит, розмір щомісячного платежу з 10 серпня 2012 року збільшується з 287 доларів США 40 центів до 598 доларів США 80 центів.

Таким чином у зв»язку із зміною графіку платежів додатку №1 до додаткової угоди від 8 квітня 2009 року №1 до договору між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532 з 10 березня 2009 року по 11 квітня 2010 року здійснював сплату відсотків на суму кредиту 15520 доларів США, що призвело до збільшення розміру відсотків на 1300 доларів США 04 центи.

З огляду на наведене відбулося збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Згідно з ч.3 ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

На підставі п.2.1 договору між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 поруки від 1 вересня 2006 року №38525 кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови кредитного договору з позичальником, у наслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Під згодою розуміється як візування змін в кредитний договір поручителем, так і отримання згоди шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями і таке інше.

З матеріалі справи не вбачається інформованості поручителя ОСОБА_3 про зміну графіку платежів додатку №1 до додаткової угоди від 8 квітня 2009 року №1 до договору між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532 та згоди ОСОБА_3

Отже, є підстави для припинення поруки.

Всупереч наведеному суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для покладення на ОСОБА_3 обов»язку виконання зобов»язання за договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532.

Згідно із п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» за договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532 грошових коштів в сумі 110199 грн. 17 коп. підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18 липня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» за договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 1 вересня 2006 року №11034532 кредиту в сумі 12593 долари США 89 центів, що становить 100623 грн. 92 коп., відсотків в сумі 945 доларів США 32 центи, що становить 7553 грн. 01 коп., пеню в сумі 190 доларів США 52 центи, що становить 1522 грн. 24 коп., неустойку в сумі 500 грн., всього грошових коштів в сумі 110199 грн. 17 коп., судового збору в сумі 1102 грн. скасувати.

У позові публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів відмовити.

В решті залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді