УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гвоздика П.О., Завгородньої І.М., Мартинюка В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про захист прав споживача, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних із касаційною скаргою на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 червня 2015 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року, яким позови задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3 896 грн та договір поставки віконних блоків ПВХ № 1, укладений 10 квітня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано, а в решті вимог позовів відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

За змістом ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Судами встановлено, що 10 квітня 2014 року між сторонами було укладено договір побутового підряду на виготовлення та встановлення метало пластикових вікон у кількості 18 штук та вхідних дверей на суму 61 640 грн.

З метою виконання умов вищевказаного договору ОСОБА_5 сплатив 30 тис. грн.

При цьому, встановлено, що ОСОБА_4 під час виконання будівельно-монтажних робіт з монтажу метало пластикових вікон було допущено порушення вимог ДСТУ Б В.2.6-79:2009 «Конструкції будинків та споруд. Шви з'єднувальні місць примикання метало пластикових віконних блоків до конструкцій стін. Загальні технічні умови» в частині влаштування з'єднувальних швів місць примикань метало пластикових віконних блоків до конструкцій стін житлового будинку відповідача.

За висновком експертного будівельно-технічного дослідження №32-15 від 08 квітня 2015 року, усунення вказаних недоліків неможливе без демонтажу встановлених метало пластикових вікон і повторного їх монтажу.

Про усунення виявлених недоліків ОСОБА_5 заявляв вимоги до позивача.

Крім того, встановлено, що відповідачем 15 серпня 2014 року укладено договір та сплачено 21 580 грн за виконані роботи по усуненню недоліків, допущених з боку ОСОБА_4

За таких обставин, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, на виконання вимог ст. 213 ЦПК України, встановивши на підставі доказів, яким було надано належну оцінку, ті факти, що ОСОБА_5 не доплачено позивачу 25 476 грн вартості матеріалу за виготовлення метало пластикових вікон відповідно до укладеного між сторонами 10 квітня 2014 року договору побутового підряду, у свою чергу ОСОБА_4 через порушення будівельних робіт, а саме неякісне встановлення метало пластикових вікон, що потягло їх подальший демонтаж та повторну установку відповідачем згідно із договором від 15 серпня 2014 року, останньому завдано збитків на загальну суму 21 580 грн, дійшов правильного висновку, про здійснення взаємозаліку однорідних вимог сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 2 ст. 338 ЦПК України підстави для скасування судових рішень.

Наведені у касаційні скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

П.О. Гвоздик
І.М. Завгородня
В.І. Мартинюк