Справа № 526/2232/16-ц
Провадження № 2/526/1133/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді: Заколодяжної О.А.

при секретарі: Шульзі Н.М.

розглянувши в м. Гадячі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Територіальної громади

Лютенської сільської ради

Третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора

про

визнання права власності

на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до територіальної громади Лютенської сільської ради, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/6 частину будинковолодіння, що в цілому складається з житлового будинку - « А-1,а », сараю - «Б», сараю - «В,в», сараю -«Г», літньої кухні -

«Д» , вбиральні - «Е», сараю - « Ж,ж », погріба- «З», огорожі №1, розташованих по АДРЕСА_1, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на 1/2 частину вищезазначеного будинковолодіння, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті її сина ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року та на 1/3 частину вказаного будинковолодіння, яке належить їй на праві власності і на яке відсутні правовстановлюючі документи. В цілому визнати за нею право власності на будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1.

В своїй позовній заяві позивачка вказує, що проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1. Вказане будинковолодіння відносилось до типу колгоспного двору, членами якого вони були в рівних частках. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_2. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/3 частини вищезазначеного будинковолодіння, яке фактично прийняли позивачка та його син ОСОБА_3, так як на момент його смерті фактично вступили в управління та володіння майном батька, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, але спадщину не оформили. ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер син позивачки ОСОБА_3. Після його смерті залишилась спадщина, що складається з ? частини вказаного будинковолодіння. Позивачка своєчасно звернулась до Гадяцької державної нотаріальної контори із заявою для оформлення спадщини, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння. З цієї причини вона не має можливості оформити право власності на домоволодіння, тому вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивачка ОСОБА_1 надала до суду заяву в якій просила її позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без її участі.

Представник відповідача територіальної громади Лютенської сільської ради до суду не з"явився, але надали заяву в якій вказують, що територіальна громада позовні вимоги ОСОБА_1 визнають, проти їх задоволення не заперечують і просять справу розглянути без участі їх представника.

Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори до суду не з"явився, але надали заяву в якій просять справу розглянути без участі представника державної нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечують.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.02.1951 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 3, виданого 18.08.2016 року Гадяцьким райвідділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

ОСОБА_3 був сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 4, виданого 18.08.2016 року Гадяцьким райвідділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

Будинковолодіння АДРЕСА_1 згідно погосподарської книги № 7, особовий рахунок НОМЕР_1, станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були ОСОБА_2, його дружина - ОСОБА_1 та їх син - ОСОБА_3 в рівних частках, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Лютенської сільської ради № 02-46/177 від 18.02.2015 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своє право власності в БТІ не оформили.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 і їм на праві власності належало по 1/3 частині вищезазначеного будинковолодіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, виданого 08.04.1991 року Лютенською сільською радою Гадяцького району Полтавської області.

Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/3 частини будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1, яке фактично прийняли його дружина - ОСОБА_1 та син ОСОБА_3, так як на момент смерті спадкодавця фактично вступили в управління та володіння його майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/1502 від 15.09.2016 року і кожному з них стало належати по 1/2 частині вказаного будинковолодіння, але спадщину вони не оформили.

Статтею 346 ч.1 п.11 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1261 ч. 1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив спадкодавця, діти спадкодавця та батьки.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3, виданого Лютенською сільською радою Гадяцького району Полтавської області.

Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/2 частини вищевказаного будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1

На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований один АДРЕСА_2.

Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 619 від 09.11.2016 року, після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1.

Позивачці ОСОБА_1 було відмовленно у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане будинковолодіння, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується повідомленням Гадяцької державної нотаріальної контори № 166/02-14 від 18.03.2014 року.

Таким чином, судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем майна, що залишилось після смерті її чоловіка та сина, тому її позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., ч.1 п.11 ст.346, ст. ст. 392, 1261,1268 ЦК України, ст.ст.10,60,80, 209,213, 215,218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою с. Лютенька, Гадяцького району, Полтавської області право власності на 1/6 частину будинковолодіння, що в цілому складається з житлового будинку - « А-1,а », сараю - «Б», сараю - «В,в», сараю -«Г», літньої кухні - «Д» , вбиральні - «Е», сараю - « Ж,ж », погріба- «З», огорожі №1, розташованих по АДРЕСА_1, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на 1/2 частину вищезазначеного будинковолодіння, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті її сина ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року та на 1/3 частину вказаного будинковолодіння, яке належить їй на праві власності і на яке відсутні правовстановлюючі документи. В цілому визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення , а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: О. А. Заколодяжна