Справа № 446/452/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2016 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Грубій Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Камянка-Бузька справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до виконавчого комітету Запитівської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Г, ОСОБА_5, ОСОБА_6 предявили в суд позов до виконавчого комітету Запитівської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкуванн.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що після смерті 12.04.2004 р. ОСОБА_7 відкрилась спадщина на 1/7 частку житлового будинку по вул. Київська,12 в смт.Запитів Камянка-Бузького району Львівської області, який відносився до типу колгоспний двір. Станом на 29.09.1990 р. вони, позивачі, а також померлий ОСОБА_7 були членами колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_2, і кожен з них мав право власності на 1/7 частину будинку. У звязку зі змінами законодавства припинилось існування колгоспного двору і кожен член колгоспного двору має свою частку у колгоспному дворі.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Г, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять прийняти їх відмови від належної кожному з них по 1/7 частці вказаного вище житлового будинку в користь ОСОБА_1

Через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач ОСОБА_1 не може оформити своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому змушена звернутись до суду та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 право власності на його спадкове майно, та з врахуванням відмов інших позивачів від належних їм часток у житловому будинку, визнати за нею право власності вцілому на житловий будинок по вул. Київська,12 в смт.Запитів Камянка-Бузького району Львівської області.

В судове засідання позивачі не зявились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Від відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд справу розглядати без їх представника і зазначає, що не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

А у відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Запитівської селищної ради Кам»янка-Бузького району від 20.08.2015 р. №40, станом на 29.09.1990 р. мали право на рівну частку майна колгоспного двору, розташованого в селищі Запитів по вул. Київській,12 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 голова двору, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2- чоловік, ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_3-дочка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4-внук, ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5М,ІНФОРМАЦІЯ_5-син, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_6

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Г, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є співвласниками будинковолодіння розташованого за адресою: по вул. Київська,12 в смт.Запитів Камянка-Бузького району Львівської області і кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по 1/7 частці вказаного будинку.

Зі свідоцтва про смерть серії 1-СГ №341574, виданого Запитівською селищною радою Камянка-Бузького району, вбачається, що 12.04.2004 р. помер ОСОБА_7

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_7 входить належна йому 1/7 частка в майні колишнього колгоспного двору - будинку по вул. Київська,12 в смт.Запитів Камянка-Бузького району Львівської області.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

ОСОБА_7 заповіту не складав, а тому спадкування його майна здійснюється за законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_7К.(свідоцтво про народження ОСОБА_8, серія І-АВ №483323, свідоцтво про укладення шлюбу, серія ІІ-СГ №312837)

ОСОБА_2, ОСОБА_5 засвідченими заявами відмовились від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлого батька ОСОБА_7

До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року.

Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на обєкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками.

Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами Запитівської селищної рада виносила, проте державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Оскільки, жоден із співвласників не виготовив правовстановлюючих документів на належні їм частки вищевказаного будинку, відсутні оригінали правовстановлюючих документів на інше спадкове майно, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, відтак суд вважає, що права позивача ОСОБА_1 підлягають захисту в судовому порядку шляхом їх визнання.

Вирішуючи вимоги позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 котрі просять суд прийняти від них відмови від належної кожному з них 1/7 частки в житловому будинку по вул. Київська,12 в смт.Запитів Камянка-Бузького району Львівської області суд дійшов наступного висновку.

Згідно п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.

А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Оскільки, частки колишніх членів колгоспного двору у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровані, недоцільно звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належні частки.

Відповідно до ст. 121 УК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх члені двору.

Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмови ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь ОСОБА_1 та з врахуванням належної позивачу ОСОБА_1 1/7 частки у майні колишнього колгоспного двору, та часток успадкованих після сметрі ОСОБА_7 визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок, що розташований по вул. Київська,12 в смт.Запитів Камянка-Бузького району Львівської області.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, ч.4 ст. 174, 212-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 120,121,123 ЦК Української РСР, ст. ст. 16, 328, п.2 ч.1 ст. 346, ч.1, 3 ст. 347, 1217, 1218, 1223, 1265 ЦК України, п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, районний суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом після смерті померлого 12.04.2004 р. ОСОБА_7, право власності на: 1/7 частку житлового будинку, що розташований по вул. Київська,12 в смт.Запитів Камянка-Бузького району Львівської області.

Прийняти від ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмови від права кожного на 1/7 частку в майні колгоспного двору за адресою: вул. Київська,12 в смт.Запитів Камянка-Бузького району Львівської області в користь ОСОБА_1.

Визнати в загальному за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності на житловий будинок, що розташований по вул. Київська,12 в смт.Запитів Камянка-Бузького району Львівської області.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Камянка-Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: