АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1219/16 Головуючий 1-ї інстанції - Демченко І.М.
Справа № 628/3136/15-ц Доповідач - Колтунова А.І.
Категорія: спір, що виникає з кредитних
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Зазулинської Т.П., Черкасова В.В.,

при секретарі: Щербань Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - керуючого філією акціонерного товариства «Укрексімбанк» у м. Харкові - Вострецова Олександра Юрійовича на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії акціонерного товариства «Укрексімбанк» у м. Харкові до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

02 вересня 2015 року публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії акціонерного товариства «Укрексімбанк» у м. Харкові (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Ф АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові) звернулося з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 02 червня 2008 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Ф АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 68708С10, відповідно до умов якого останній надано кредит в сумі 150 000,00 грн. з фіксованою відсотковою ставкою на рівні 21,5 відсотків річних та з кінцевою датою погашення 01 червня 2012 року (далі - кредитний договір).

Також 02 червня 2008 року, в забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Ф АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 6870Р8 (далі - договір поруки).

У зв'язку з неналежним виконання ОСОБА_2 кредитного договору, позивачем було подано до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області позов про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 19 травня 2010 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Ф АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові заборгованість за кредитним договором № 68708С10 від 02 червня 2010 року в сумі 176 821,50 грн., з яких 128 125,00 грн. - заборгованість за наданим кредитом, 32 470,56 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 16 225,94 грн. - пеня.

Проте, після ухвалення вказаного судового рішення відповідачами умови кредитного договору продовжували виконуватися неналежним чином, у зв'язку з чим, станом на час подачі цього позову утворилася заборгованість в розмірі 2 742,78 грн., де заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 13 червня 2009 року по 11 серпня 2015 року становить 1 090,51 грн., заборгованість за нарахування пені за прострочення сплати відсотків за період з 01 вересня 2014 року по 11 серпня 2015 року становить 1 652,27 грн.

Зважаючи на зазначене позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вищевказану заборгованість за кредитним договором в сумі 2 742,78 грн. та судові витрати.

30 жовтня 2015 року представником ОСОБА_3 подано до суду першої інстанції заперечення на позов, в якому просив суд застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому зазначив, що заборгованість за кредитом в сумі 2 742,78 грн. виникла у зв'язку з неповним виконанням рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 19 травня 2010 року. Строк позовної давності сплив, оскільки ОСОБА_2 отримала кредит 02 червня 2008 року, а строк виконання цього кредитного договору встановлений - до 01 червня 2012 року.

24 листопада 2015 року представником позивача було надано пояснення щодо застосування строків позовної давності, в яких зазначив, що зобов'язання щодо сплати відсотків за кредитом не припиняються до повного погашення кредиту, зважаючи на що, строк позовної давності не підлягає застосуванню. Станом на час подачі позову відповідачами заборгованість за кредитним договором погашена не була, у тому числі й та, що була стягнута за рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 19 травня 2010 року, нарахування пені здійснювалось на загальну суму заборгованості, тобто 3 992,99 грн. Застосування строків позовної давності до пені також є безпідставним, оскільки розрахунок заборгованості зроблений за період, що не перевищує один рік до дати подання позову.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Ф АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. При цьому посилалася на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зазначає, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам по справі та є необґрунтованими. Письмовим доказам щодо розрахунку розміру заборгованості не надано належної оцінки. Також не надано належної оцінки доводам позивача, викладеним в письмових пояснення, стосовно того, що відповідачами сума заборгованості погашена не у повному обсязі, в тому числі й та, що була стягнута рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 19 травня 2010 року, нарахування пені здійснювалось на всю суму заборгованості. Таким чином, висновки суду щодо невідповідності нарахування пені умовам договору є необґрунтованими. Крім того, судом першої інстанції під час ухвалення рішення не враховано, що розмір заборгованості за період з 01 вересня 2012 року по 11 серпня 2015 року становить 25,11 грн., що підтверджується виписками за рахунком.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України» підтримував апеляційну скаргу.

ОСОБА_3, ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 124-125, 129,130).

Вислухавши пояснення представника ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Ф АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Ф АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у сумі 2 742,78 грн., суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо виконання заочного рішення суду від 19 травня 2010 року про стягнення з відповідачів заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, а з наданого розрахунку вбачається, що відповідачами після його ухвалення здійснювалися платежі, у тому числі і за рахунок заставного майна, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування відсотків з урахуванням погашення тілу кредиту, періоду їх нарахування, дату порушення чергового платежу, початок перебігу строку позовної давності.

За таких обставин, суд першої інстанції зазначив, що оскільки надані позивачем докази не доводять обґрунтованості заявлених ним вимог, то відсутні правові підстави для їх задоволення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що 02 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний експортно- імпортний банк України» (правонаступником якого є ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України»), та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 68708С10, відповідно до умов якого вона отримала кредит у розмірі 150 000,00 грн. під відсотки у вигляді фіксованої ставки на рівні 21,5 % річних з кінцевою датою погашення кредиту 01 червня 2012 року, зі сплатою комісій та інших платежів за користування коштами (а.с. 5-9).

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань, були укладені наступні договори: іпотечний договір між банком та ОСОБА_2 № 68708Z8 від 02 червня 2008 року, по якому предметом іпотеки була квартира АДРЕСА_1 та договір поруки № 68708Р8, укладений 02 червня 2008 року між банком та ОСОБА_3 (а.с. 11-12).

Оскільки ОСОБА_2 належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, то банк звернувся до суду відповідно до п.п. 2.6.1, 2.6.2 кредитного договору щодо дострокового погашення кредиту (а.с. 6).

Заочним рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 19 травня 2010 року позов публічного акціонерного товариства «Державний експортно- імпортний банк України» філія АТ «Укрсімбанк»- задоволено частково. Стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно- імпортний банк України» філія АТ «Укрсімбанк» в м.Харкові кошти в сумі 176 821,50 грн., з яких 128 125,00 грн. - заборгованість за наданим кредитом, 32 470,56 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 16 225,94 грн. - пеня. Стягнення вказаної суми з ОСОБА_2 здійснено в томі числі й шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 68708Z8 від 02.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1442, а саме: - двохкімнатну квартиру загальною площею 81,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки, шляхом застосування процедури продажу, передбаченої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», надавши публічному акціонерному товариству «Державний експортно- імпортний банк України» філія АТ «Укрсімбанк» в Харкові право на продаж предмету іпотеки за іпотечним договором № 68708Z8 від 02.06.2008 року будь - якій особі - покупцеві, за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності. Зобов'язано Куп'янське бюро технічної інвентаризації видати АТ «Укрексімбанк», за його письмовою заявою, витяг з реєстру прав власності для укладення договору купівлі - продажу двохкімнатної квартири загальною площею 81,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2. Стягнено у солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави 1 700,00 грн. судового збору та 250,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

В обґрунтування позивних вимог позивач зазначав, що заочне рішення суду виконане не в повному обсязі, у зв'язку з чим на наявну заборгованість продовжують нараховуватися відсотки та інші платежі по кредиту згідно з умовами договору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_2 виконані не в повному обсязі. Вартість предмету іпотеки вищезазначеної квартири, яка відчужена з прилюдних торгів 10 січня 2011 року за суму 149 897,84 грн. не в повному обсязі погасила заборгованість, яка була визначена у заочному рішенні суду у сумі 176 821,50 грн. (а.с. 133-135).

Згідно правової позиції Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року по цивільній справі № 6-1206цс15, яка відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України повинна враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи відповідачів про сплив строків позовної давності по всім платежам, не можуть бути визнані обґрунтованими (а.с. 49-50).

Із п.п. 2.4.2, 2.5.2, 2.5.2 кредитного договору, укладеного між ВАТ «Державний експортно- імпортний банк України» та ОСОБА_2, вбачається порядок сплати пені та процентів при порушенні боржником умов договору щодо погашення кредиту (а.с. 6).

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснювати свої права та виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Таким чином, виходячи із систематичного аналізу вищенаведених норм ЦК України, зі змісту кредитного договору, колегія суддів вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє позивача права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Отже, колегія суддів вважає, що є правові підстави для стягнення солідарно з відповідачів на користь банку штрафних санкцій, зокрема: прострочення заборгованості за процентами та пені.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що позивачем не наданий належний розрахунок заборгованості за процентами та пенею.

Разом з тим, в матеріалах справи є виписки за рахунком № НОМЕР_1 за період з 13 червня 2009 року по 11 серпня 2015, а також з 01 вересня 2012 по 11 серпня 2015, та довідка по нарахуванню пені за прострочені відсотки за період з 01 вересня 2014 року по 11 серпня 2015 р. (а.с. 13-18, 77-79).

Дані фінансові документи належним чином оформлені, завірені печаттю банку, у зв'язку з чим, на думку колегії суддів немає правових підстав, для піддання їх сумніву.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

На підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, та ухвалює нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії акціонерного товариства «Укрексімбанк» у м. Харкові до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольняє частково.

Із наданих позивачем виписок по рахунку № НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_2 вбачається, що заборгованість відповідача на суму прострочених відсотків за період з 13 вересня 2009 року по 11 серпня 2015 року складає 1 090,51 грн., а з 01 вересня 2012 року по 11 серпня 2015 року - 25,11 грн. (а.с. 77-79).

Суд першої інстанції не прийняв дану виписку до уваги, вказавши, що в письмових поясненнях банк вказував заборгованість на суму прострочення відсотків по позичальнику ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2012 року по 11 серпня 2015 року 24,40 грн., тоді як по фінансовим документам розмір даної заборгованості складав 25,11 грн.

Колегія суддів вважає, що викладені противоріччя в поясненнях представника банку не можуть бути підставами для відмови у задоволенні позову, оскільки є належним чином оформлені фінансові документи у підтвердження розміру заборгованості.

Проте, колегія суддів не вбачає правових підстав для стягнення заборгованості на суму прострочених відсотків у повному обсязі, оскільки за умовами договору виплати по погашенню процентів, повинні здійснюватися позичальником щомісячно, у зв'язку з чим, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником цього зобов'язання.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора по виплатам, погашення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Дані висновки колегії суддів відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеної в постановах від 01 жовтня 2014 року, від 03 червня 2015 року та від 30 вересня 2015 року по справам № 6-133цс14, № 6-31цс15, № 6-154цс15.

Оскільки, в матеріалах справи є заяви відповідачів щодо застосування строків позовної давності то колегія суддів вважає, що заборгованість за простроченими відсотками підлягає стягненню в межах 3-річного строку позовної давності, тобто з 01 вересня 2012 року по 15 серпня 2015 року, а саме у розмірі 25,11 грн.

Що стосується позовних вимог банку щодо стягнення пені, то колегія суддів вважає, що позовні вимоги в зазначеній частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Суду банком наданий розрахунок заборгованості по пені в межах одного року, тобто з 01 вересня 2014 року по 11 серпня 2015 року (а.с. 18).

Доводи суду першої інстанції, що позивачем не зазначена сума заборгованості, на яку нараховувалася пеня, спростовуються даними вищенаведеної довідки, з якої вбачається сума прострочених платежів, на яку була нарахована пеня (а.с. 18).

Посилання суду першої інстанції на ту обставину, що банком не надано до суду розрахунок по виконанню заочного рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 19 травня 2010 року, не може бути визнано правовою підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки стягується заборгованість по процентам та пені за період, що є відмінним за періоди стягнення у межах судової справи, яка була розглянута.

Крім того, із виписки по рахунку № НОМЕР_1 вбачається рух грошових коштів, які поступали від ОСОБА_2, в тому числі і рух коштів, які надійшли від реалізації предмету іпотеки.

За таких обставин колегія судді вважає, що докази, які маються в матеріалах справи, підтверджують заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Ф АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові по процентам в сумі 25,11 грн. та по пені 1 652,27 грн., а всього на суму - 1 677, 38 грн.

Дану суму колегія суддів стягує солідарно з боржника та поручителя відповідно до вимог ч.1 ст. 553, ч.1 ст. 554 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 512,00 грн. (а.с. 1, 93).

Позовні вимоги були пред'явлені на суму 2 742,78 грн., колегія суддів задовольняє на суму 1 677,38 грн.

Таким чином, сума судових витрат, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача складає 310,30 грн., а саме по 155,15 грн. с кожного відповідача.

На підстав викладеного, ст. ст. 526, 543, ст. ст. 549-550, 554, ст. 1046, ст. ст. 1048-1050 ЦК України, керуючись, ст. ст.303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.п.3, 4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст. 315, ст. 317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - керуючого філією акціонерного товариства «Укрексімбанк» у м. Харкові - Вострецова Олександра Юрійовича - задовольнити частково.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії акціонерного товариства «Укрексімбанк» у м. Харкові до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії акціонерного товариства «Укрексімбанк» у м. Харкові заборгованість за кредитним договором в сумі 1 677,38 грн. (одна тисяча шістсот сімдесят сім гривень 38 копійок) (25,11грн. заборгованість за відсотками; 1 652,27грн. заборгованість за нарахування пені за прострочені відсотки).

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії акціонерного товариства «Укрексімбанк» у м. Харкові судові витрати по сплаті судового збору у сумі 155,15 грн. з кожного.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: В.В. Черкасов

Т.П. Зазулинська