Головуючий суду 1 інстанції - Москаленко В.В.
Доповідач - Луганська В.М.
Справа № 425/795/13-ц
Провадження № 22ц/782/205/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі :

головуючого Луганської В.М.,

суддів: Коротенка Є.В., Яреська А.В.

при секретарі Козубській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3, на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 березня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач ОСОБА_4 зазначила, що 24.04.2009 року приблизно в 20 годині 50 хвилин, відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем ІЖ 271501, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Весела в м. Сватове, порушив вимоги п.п.12.3, 12.9 Правил дорожнього руху, рухаючись зі швидкістю більше 50 км/год, чим перевищив максимальну швидкість допустиму на даній ділянці дороги, скоїв наїзд на велосипедиста - її чоловіка. В результаті ДТП її чоловіку ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження, у важкому стані був доставлений в Сватівське РТМО, де перебував на лікуванні з 24.04.2009 року і не приходячи до тями, ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер. Причиною смерті стала відкрита черепно-мозкова травма, перелом основи черепа з забоєм мозку важкого ступеня з крововиливом під оболонку, ускладнена набряком мозку із здавленням стовбура. На лікування чоловіка нею були понесені витрати на придбання медикаментів у розмірі 3072, 96 грн. та ренгенплівки вартістю 20 грн., а також витрати на поховання 3 565, грн., на поминальний обід понесені нею витрати склали 1 513, 20 грн. В результаті ДТП прийшов в непридатність велосипед марки «Україна», у зв'язку з чим вона придбала новий велосипед вартістю 530, 00 грн. Відповідач у квітні 2009 року відшкодував їй матеріальну шкоду у розмірі 5065, грн. Просила суд стягнути на її користь матеріальну шкоду в розмірі 4 556, 16 грн., крім того, вважає, що протиправними діями відповідача спричинено моральну шкоду, яку оцінює в 100 000 грн., просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини, доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно - 5985, 00 грн. до досягнення нею повноліття.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 свої заявлені вимоги обґрунтовували тим, що відповідач 24.04.2009 року, керуючи автомобілем марки ІЖ 271501, державний номер НОМЕР_1, скоїв наїзд на велосипедиста - їх сина ОСОБА_6, заподіявши йому тілесні ушкодження від яких він помер. Вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.12.2012 року відповідача визнано винним у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в даній кримінальній справ вони визнанні потерпілими і цивільними позивачами. Вважають, що злочинними діями відповідача спричинено їм моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях у зв'язку з загибеллю сина. Втрата сина для них надзвичайно скрутне горе, ці страждання вони відчувають постійно і будуть переживати до кінця життя. Просили суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі по 50 000 грн. кожному.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 березня 2014 року позовні вимоги позивачів задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 15 000 грн. моральної шкоди. Суд стягнув з відповідача на користь ОСОБА_4 в інтересах дочки ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року шкоду, завдану смертю потерпілого в сумі 148, 20 грн. щомісячно до досягнення дитиною 18 років. Стягнув з відповідача на користь ОСОБА_2 10 000 грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_3 10 000 грн. моральної шкоди. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 03.11.2015 року задоволено заяву ОСОБА_3 від 27.08.2015 року про відновлення втраченого провадження. Суд відновив втрачене провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 березня 2014 року та стягнути на їх користь моральну шкоду у розмірі по 50 000 грн. кожному, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданніОСОБА_2, ОСОБА_3 підтримали апеляційні скарги посилаючись на обставини, викладені в апеляційній скарзі, вважають, що суд першої інстанції, визначаючи розмір моральної шкоди не врахував, що вони переносять моральні страждання у зв'язку з втратою сина, просять суд апеляційної інстанції задовольнити їх позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про місце та час судового засідання повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи цієї скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

В статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Рішення Рубіжанського міського суду від 04 березня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 15 000 грн., стягнення на користь ОСОБА_4 в інтересах дочки - ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року шкоду, завдану смертю потерпілого у розмірі 148, 20 грн. щомісячно до досягнення дитиною 18 років не оскаржується, тому не є предметом апеляційного розгляду.

Задовольняючи частково заявлені вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі не знаходилися на утриманні померлого сина, проживали окремо, дії відповідача мали необережний характер і останній не мав умислу на позбавлення ОСОБА_6 життя.

Колегія суддів судової палати вважає, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов поспішно, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 24 квітня 2009 року в м. Сватове сталася дорожньо - транспортна пригода за участю ОСОБА_5, який керував автомобілем ІЖ 271501, державний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_6, який рухався на велосипеді. В результаті дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_6 було завдано тілесні ушкодження в результаті яких він помер. Вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 грудня 2012 року відповідача ОСОБА_5 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України. Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 01 березня 2013 року вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 грудня 2012 року в частині призначення міри покарання залишено без змін. Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 проживали окремо від померлого сина і не знаходилися на його утримання.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 в наслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано тілесні ушкодження від яких помер. Винним у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди визнано відповідача, що підтверджується вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.12.2012 року.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'ю.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками померлого ОСОБА_6 Колегія суддів вважає, що неправомірними діями відповідача позивачам завдано моральної шкоди у зв'язку зі смертю сина.

При визначені розміру моральної шкоди колегія суддів враховує роз'яснення, які містяться у п.п.9. 10 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" згідно яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням засад розумності, поміркованості і справедливості, враховуючи характер, обсяг, глибину та тривалість моральних страждань позивачів у зв'язку з втратою сина, колегія суддів вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає стягненню сума у розмірі 50 000 грн. кожному.

На підставі викладено, відповідно до вимог ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає зміні в частині визначення та стягнення розміру моральної шкоди на користь позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_5 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 121, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 1167, ч.2 ст.1168, ст.ст. 303,309,319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_8 задовольнити .

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 березня 2014 року змінити, скасувавши в частині стягнення розміру моральної шкоди на користь ОСОБА_2, ОСОБА_9 і в цій частині ухвалити нове рішення, яким заявлені вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 121, 80 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно після його проголошення, але може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів після його проголошення в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: