Ширяївський районний суд Одеської області
02.03.2016 Справа №: 518/1758/15-ц Провадження № 2/518/51/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2016 року смт. Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді: Палія С.А.,

при секретарі: Яворській Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ширяєве цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, третя особа - відділ Держгеокадастру в Ширяївському районі Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права приватної власності на земельну ділянку в порядку права спадкування за заповітом, суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2015 року ОСОБА_1, (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області (далі відповідач), третя особа - відділ Держгеокадастру в Ширяївському районі Одеської області (далі третя особа) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу а саме, що державний акт на земельну ділянку розміром 14,14 га, що знаходиться на території Новоєлизаветівської сільської ради виданий на ім'я ОСОБА_2 належить її чоловіку ОСОБА_2, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 виданий на підставі рішення Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 26.07.2000 року № 27 та визнання за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право приватної власності на земельну ділянку розміром 14,14 га, що знаходиться на території Новоєлизаветівської сільської ради та належить її чоловіку ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 виданий на підставі рішення Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 26.07.2000 року № 27, в порядку права спадкування за заповітом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданого на підставі рішення Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 26.07.2000 року № 27, було помилково зазначено прізвище ОСОБА_2 замість ОСОБА_2 та те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її співмешканець ОСОБА_2 (далі співмешканець) після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, загальною площею 14,14 га, що знаходиться на території Новоєлизаветівської сільської ради, вона у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори задля оформлення своїх спадкових прав, але нотаріусом у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку (які були втрачені), було відмовлено, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги своєї довірительки підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників провадження.

Що стосується вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, судом встановлено наступне.

01.12.2000 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішення Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 26.07.2000 року № 27 отримав державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку розміром 14,14 га, що знаходиться на території Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, для ведення особистого селянського господарства.

При видачі зазначеного державного акту було допущено помилку і записано прізвище «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2».

Згідно п.6 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Перевіривши матеріали справи, суд знайшов підтвердження факту належності правовстановлюючих документів а саме, що державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2. Даний факт підтверджується копіями документів доданих до матеріалів справи (а.с. 8-12), а тому підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог щодо визнання за позивачкою, право приватної власності на земельну ділянку, яка належить її співмешканцю, дослідивши матеріали справи та докази по справі, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер співмешканець позивачки, ОСОБА_2 (далі співмешканець), що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10).

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 01.12.2000 року відповідно до рішення Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 26.07.2000 року № 27, на території Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, співмешканцю належала земельна ділянка загальною площею 14,14 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (далі земельна ділянка).

При житі 19.02.2015 року співмешканець на її ім'я уклав заповіт, який посвідчений секретарем Краснопільської сільської ради Уманського району Черкаської області і зареєстрований в реєстрі за № 2, яким заповів їй все своє належне майно.

Після смерті співмешканця відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки.

Позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті співмешканця за заповітом, у вигляді земельної ділянки, але нотаріусом у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку (які були втрачені), було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.09.2015 року виданого Любашівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області.

Факт існування державного акту на земельну ділянку та його втрати, підтверджується копією державного акту серії НОМЕР_2, від 01.12.2000 року, інформаційним листом відділу Держгеокадастру у Ширяївському районі Одеської області від 13.11.2015 року за № 34-28-99.12-741/15-15 та газетами «Одеські вісті» та «Промінь», що знаходяться в матеріалах справи (а.с. 48-49).

У зв'язку з тим, що позивачка не має можливості отримати правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку та надати його нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, вона була змушена звернутися до суду з вищезгаданою позовною заявою.

Вирішуючи цивільно-правовий спір, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть переходити від однієї особи до іншої в порядку спадкування, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Після відкриття спадщини (ст. 1220 ЦК України) та належить спадкоємцеві (ст. 1268 ЦК України).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка є спадкоємцем за заповітом, але нотаріусом спадкові права позивача не були оформлені з причини відсутності оригіналів правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді земельної ділянки.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Таким чином на думку суду право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, тому після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що інші спадкоємці, в судовому засіданні не встановлені, та приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку і той факт, що правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця оригіналів правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 215, 218, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 16, 384, 392, 1233, 1234, 1235, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, третя особа - відділ Держгеокадастру в Ширяївському районі Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права приватної власності на земельну ділянку в порядку права спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу а саме, що державний акт на земельну ділянку розміром 14,14 га, що знаходиться на території Новоєлизаветівської сільської ради виданий на ім'я ОСОБА_2 належить її співмешканцю ОСОБА_2, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 виданий на підставі рішення Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 26.07.2000 року № 27.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право приватної власності на земельну ділянку розміром 14,14 га, що знаходиться на території Новоєлизаветівської сільської ради та належить її співмешканцю ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 виданий на підставі рішення Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 26.07.2000 року № 27, в порядку права спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ширяївський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: