Провадження № 2/752/276/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

10.02.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Державного підприємства «Антонов» в особі філії «Серійний завод «Антонов» до ОСОБА_1 про втрату права користування житловим приміщенні, суд -

Встановив

В листопаді 2015 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користувння житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

В обгрунтування позову представник вказував, що на підставі ордеру на поселення в гуртожиток для тимчасового проживання від 11.02.2009 року відповідачу було надано одне ліжко-місце в Оздоровчому комплексі «Сокіл» на період 2009 року по 11 лютого 2012 року. Наказоми від 17.02.2010 року № 26-к відповідача звільнено з посади помічника директора департаменту забезпечення матеріалами ПКВ. Відповідач не проживає у зазначеному приміщенні, що підтверджується актом від 16.03.2015 року № 1. У зв'язку з чим представник позивача посилаючись на правові підстави ст. 72 ЖК України просить суд захистити її право власності та визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив задовольнити позов та зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату і час судового розгляду повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомив, тому суд, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Всебічно і повно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до вимог до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що 08.09.2008 року ОСОБА_1 прийнято на посаду в ЗВВО начальником патрульної групи Державного підприємтсва Київський авіаційний завод «АВІАНТ», що підтверджується витягом з наказу № 202/УК від 08.09.2008 року.

У подальшому ОСОБА_1 було видано ордер на поселення у гуртожиток для тимчасового проживання АДРЕСА_1 на період з 11.02.2009 року по 11.02.2012 року.

Наказом Міністерства промислової політики України від 10.07.2009 року № 476 припинено юридичну особу - державне підприємиство «Київський авіаційний завод «Авіант», щляхом приєднання його до державного підприємства «Авіаційний ноуково-технічний комплекс ім. О.К. Антонова».

Наказом Державного підприємства «Авіаційний ноуково-технічний комплекс ім. О.К. Антонова» від 24.12.2009 року № 2922к створено в структурі підприємтсва - Серійний завод «Антонов».

Наказом Віце-президента-директора філії державного підприємтсва «Серійний завод «Антонов» від 17.02.2010 року № 26-К звільнено помічника директора департаменту забезпечення матеріалами та ПВК ОСОБА_1 звільнено з 17.02.2010 року.

З довідки Державного піприємства «Антонов» від 16.10.2015 року № 32 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та не проживає по АДРЕСА_1.

З актів № 1 від 16.03.2015 року, № 2 від 09.04.2015 року, № 3 від 18.05.2015 року, № 4 від 22.06.2015 року, № 5 від 13.07.2015 року, № 6 від 17.08.2015 року вбачається, що відповідач не проживає за вищевказаною адресою більше одного року та його речі у даному гуртожитку відсутні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Частина ж 4 ст. 156 ЖК України, передбачає збереження права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником, при умові збереження права власності на об'єкт нерухомості цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Таким чином, відповідач, будучи зареєстрованим гуртожитку що перебуває на балансі позивача, порушує його права на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, гарантовані ст. 319 ЦК України.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги представника позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Так, суд, виходячи із засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності і з урахуванням балансу інтересів, вважає за необхідне задовольнити позов.

Задовольняючи позов суд враховував вимоги Цивільного та Житлового кодексу України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 1378 грн.

Керуючись ст. ст. 10-11, 28-29, 57-60, 158, 179, 185, 208-209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов Державного підприємства «Антонов» в особі філії «Серійний завод «Антонов» до ОСОБА_1 про втрату права користування житловим приміщенні - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користувння житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційни код НОМЕР_1) на користь Державного підприємства «Антонов» в особі філії «Серійний завод «Антонов» () судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів, з дня отримання його копії до Голосіївського районного суду м. Києва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя