Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Вертелецькому М.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 р. ОСОБА_1звернулася до суду з позовом, в якому зазначає,що її діду ОСОБА_3 на праві власності належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1,яку згідно заповіту він залишив позивачці.

12.12.2014 р.ОСОБА_3помер,відкрилася спадщина за заповітом,яку позивач ОСОБА_1прийняла,подавши відповідну заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

29.09.2015 р.позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину спірної квартири,яка належала ОСОБА_3на підставі свідоцтва № 2290 про право власності на квартиру,виданого 28.02.1996 р.АТ «Мотор-Січ» та зареєстрованого в ОП ЗМБТІ 17.04.1996 р.за № 35745 у реєстровій книзі № 208.

Постановою від 29.09.2015 р. нотаріусом було відмовлено у видачі ОСОБА_1свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3на 1/6 частину спірної квартири з тих підстав,що правовстановлюючий документ спадкодавця на зазначене спадкове майно ,а саме свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.04.2012 р.після смерті дружини ОСОБА_4,не пройшов державну реєстрацію.

Посилаючись на те,що в інший ,позасудовий спосіб,вона не може оформити свої права спадкоємця, позивачка просить суд визнати за нею на підставі ст.ст.16,1218,1261,1268 ЦК України право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

В судове засідання представник позивача адвокат ОСОБА_5подала письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила позов ОСОБА_1задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явилася,надала письмову заяву про визнання позову у повному обсязі.

Всебічно вивчивши обставини справи,враховуючи позицію відповідача про повне визнання позову відповідно до ст.174 ЦПК України,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом № 4-562,виданого 09.04.2012 р. державним нотаріусом П*ятої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6,після смерті дружини ОСОБА_4її чоловік ОСОБА_3успадкував 1/6 частину квартири АДРЕСА_1,про що надана копія свідоцтва.

12.12.2014 р.ОСОБА_3помер,відкрилася спадщина за заповітом від 09.04.2012 р.,яким ОСОБА_3все належне йому майно заповів ОСОБА_7.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб,14.02.2013р. ОСОБА_8та ОСОБА_7зареєстрували шлюб,чоловіку та дружині присвоєні прізвища ОСОБА_8.

Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних прав та обов*язків є,зокрема,акти цивільного законодавства,а згідно ст.1220 ЦК України встановлено,що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини.

Відповідно до ст.1223,1233-1235 ЦК України,фізична особа має право особистим розпорядженням на випадок смерті призначити своїм спадкоємцем одну або кілька осіб,незалежно від наявності з цими особами родинних,сімейних відносин;право на спадкування мають особи,визначені у заповіті.

Позивач ОСОБА_1після смерті ОСОБА_3М.є спадкоємцем за заповітом,яка відповідно до ст.1269 ЦК України прийняла спадщину шляхом подання відповідної письмової заяви до П*ятої Запорізької державної нотконтори,де 22.04.2015 р. була заведена спадкова справа № 255/2015 р. до майна померлого ОСОБА_3

Інша спадкоємці майна померлого ОСОБА_3,які визначені ч.4 ст.1241 ЦК України,відсутні.

Постановою нотаріуса від 29.09.2015 р.було відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі ОСОБА_1свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/6 частину спірної квартири після смерті ОСОБА_3М.з підстав відсутності державної реєстрації правовстановлюючих документів на цю частину квартири на ім*я спадкодавця.

Як передбачено ст.1216,1218 ЦК України,спадкуванням є перехід прав та обов*язків(спадщини)від померлої фізичної особи (спадкодавця)до інших осіб(спадкоємців);до складу спадщини входять всі права та обов*язки ,які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ст.328 ЦК України,право власності набувається з підстав,що не заборонені законом.

Як передбачено ч.5 ст.1268 ЦК України ,незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Аналізуючи наведене,суд дійшов до висновку,що спадкодавцю ОСОБА_3М.з підстав,не заборонених законом,на праві власності належала 1/6 частина квартири АДРЕСА_1,успадкована ним після смерті дружини ОСОБА_4,право на яку входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3,що на час розгляду справи ніким не оспорювалось та нічим не спростовано.

Таким чином,позивач після смерті ОСОБА_3 за заповітом успадкувала 1/6 частину квартири АДРЕСА_1,прийнята спадщина вважається власністю спадкоємця з часу її відкриття,якою позивачка може володіти та користуватись,однак до отримання правовстановлюючого документа на це майно позивачка не має права на розпорядження ним,тобто не може у повному обсязі реалізувати права власника.

Як роз*яснив Верховний Суд України в п.23 постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством,яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

За матеріалами справи встановлено,що нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану спадщину,відповідно до ст.16 ЦК України позивачка має право на захист свого цивільного права шляхом визнання за нею права власності на успадковане майно за рішенням суду.

На підставі ст.ст.16,328,1233-1235,1268 ЦК України,ст.3,10,11,57,60,212 -215,218,224-225,294 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3,який помер 12.12.2014 р.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко