Справа № 439/92/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 березня 2016 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Броди Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

До Бродівського районного суду Львівської області звернулася ОСОБА_1 з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача ОСОБА_2 на його користь щомісячно аліменти в розмірі 700,00 гривень на утримання та виховання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить суд його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, просить суд відмовити в його задоволенні.

Суд, взявши до уваги пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, представлені суду, з"ясувавши обставини у справі, перевіривши їх доказами, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Позивач стверджує, а відповідач визнає, що 23.09.2013 року Бродівським районним судом Львівської області вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 13.08.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Встановлено, що після вступу рішення в законну силу позивач зверталася із виконавчим листом про стягнення аліментів до ВДВС, проте, згодом подала заяву про відмову від стягнення аліментів. На підтвердження цього позивачем суду представлено постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 20.10.2014 року (а.с. 7), із змісту якої вбачається, що стягувачка звернулася у ВДВС із заявою про припинення стягнення аліментів з боржника ОСОБА_2, так як від аліментів відмовляється.

За таких обставин не заслуговує уваги твердження позивача про те, що відповідач не сплачує аліменти на утримання дочки, так як вона сама ж відмовилася від них. Окрім того, судом враховано, що позивач не позбавлена права повторно звернутися у ВДВС для примусового стягнення аліментів, проте, цим правом не скористалася на даний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоров'я когось із них.

Незважаючи на таку вимогу закону, в позовній заяві позивач жодним чином не наводить фактів, які б свідчили про наявність вищенаведених підстав для збільшення розміру аліментів, а лише зазначає, що відповідач може працювати і забезпечувати дитину коштами в більшому розмірі.

Так, ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні сторонами не наведено жодного підтвердження того, що відбулися зміни, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, раніше визначених судовим рішенням.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя: О. І. Бородійчук