Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Позігуна М.І.,

при секретарі Халимон Т.Ю.,

за участю: представника ПАТ «Акцент-Банк» ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2015 року представник ПАТ «Акцент-Банк» за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кошти в розмірі 4942,97 грн. У зв»язку з неналежним виконанням кредитного договору у відповідача перед банком станом на 09.10.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 16340,03 грн., яка складається з: 4942,99 грн. заборгованість за кредитом; 1,76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 889,74 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 9251,25 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 754,29 грн. штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.12.2015 року позов ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 9889,50 грн., судовий збір в розмірі 1218 грн., в задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ПАТ «Акцент-Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить змінити заочне рішення від 24.12.2015 року, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення неустойки в повному обсязі. В іншій частині рішення залишити без змін.

Доводи скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, не повно досліджені докази та обставини, що мають значення для справи.

Незаконність та необґрунтованість рішення місцевого суду заявник в скарзі обґрунтовує тим, що зменшення судом розміру неустойки та комісії є невірним, оскільки відповідачем не надано суду заяву про зменшення розміру неустойки, не надано доказів в підтвердження стану здоров»я та скрутного матеріального становища на день виконання зобов»язання, його бажання достроково здійснити погашення заборгованості, належне виконання взятих на себе зобов»язань, та інші підстави та істотні умови.

Вислухавши суддю-доповідача, представника ПАТ «Акцент-Банк» ОСОБА_1, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно заяви Позичальника № A31JRX35090059 від 01.08.2012 року ПАТ «Акцент-Банк» надав ОСОБА_2 кредитні кошти в розмірі 4942,99 грн., на строк з 01.08.2012 року по 31.01.2013 року включно, з умовами сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,12% річних, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 143,97 грн., а також зі сплатою щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 148,29 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії, зазначених в заяві і Умовах та Правилах надання банківських послуг, а також Тарифах, що складають кредитний договір. Кредит надано для придбання комп»ютерної техніки Samsung (а.с. 7).

З рахунку № СчтМЕ-93853 від 01.08.2012 року вбачається, що ОСОБА_2 придбав телефон Samsung GT-19300 за ціною 5665,85 грн. (а.с. 15).

Внаслідок неналежного виконання кредитного договору у відповідача перед Банком утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості (а.с. 6) станом на 09.10.2015 року склала 16340,03 грн., яка складається з: 4942,99 грн. заборгованість за кредитом; 1,76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 889,74 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 9251,25 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 754,29 грн. штраф (процентна складова).

Суд першої інстанції встановивши наявність кредитної заборгованості відповідача перед банком, яка складається із заборгованості по тілу кредиту, заборгованості по процентам, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову у цій частині.

Судове рішення в зазначеній частині не оскаржено та предметом перегляду не є (ст. 303 ЦПК України).

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач також просив суд стягнути з відповідача пеню, комісію та штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що на підставі ст. 551 ЦК України, розмір боргу відповідача перед банком слід зменшити, оскільки він значно перевищує розмір збитків.

З таким висновком місцевого суду не може погодитись суд апеляційної інстанції виходячи з наступного.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 3 ст. 351 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи.

За змістом ч. 3 ст. 549 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобов»язання.

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов»язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

При цьому положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосовувати або не застосовувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, є обов»язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором.

При цьому питання зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача неустойки на користь позивача застосував до спірних правовідносин положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшивши розмір неустойки до 4944,75 грн.

Однак суд не звернув уваги, що правовою підставою позову банку є покладення на відповідача майнової відповідальності у зв»язку з порушенням відповідачем цивільних прав (зобов»язання), що випливає із договору та заподіяння збитків позивачу.

Також враховуючи принцип цивільного права щодо свободи договорів і цим право особи визначати зміст договору на свій розсуд, без з»ясування волевиявлення відповідача до позову, суд першої інстанції не мав підстав зменшити розмір неустойки.

Колегія суддів вважає, що проводячи заочний розгляд справи, виходячи з предмету доказування у справі, наявності у справі лише доказів наданих позивачем, за відсутності відповідача та не заслухавши його пояснень по суті спору без надання ним доказів, суд першої інстанції, всупереч вимогам статей 212, 214 ЦПК України, необґрунтовано зменшив розмір неустойки, не зазначивши обставин, що в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України мають істотне значення для зменшення розміру неустойки, хоча зменшення розміру неустойки за рішенням суд можливе за наявності кількох умов, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ступінь виконання зобов»язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов»язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, тощо, і які підлягають доведенню сторонами спору.

Крім того, п. 5.3 Умов передбачено, що при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості, який має стягуватися понад розмір збитків, про що сторони зазначили в договорі, разом з тим не визначили ніяких правил щодо співвідношення, а застосування передбачили за різні види порушень.

Враховуючи вищенаведене, що у справі, відсутні умови за якими можливе зменшення розміру неустойки за рішенням суду, заочне рішення суду в частині визначення розміру заборгованості ОСОБА_2 суми неустойки, комісії за кредитним договором № A31JRX35090059 від 01.08.2012 року необхідно змінити, збільшивши стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акцент Банк» заборгованості станом на 09.10.2015 року по комісії, неустойки з 4944,75 грн. до 11395,28 грн., загальної суми з 9889,5 грн. до 16340,03 грн.

Судом врахована правова позиція викладена в постанові ВСУ від 18 березня 2015 року у справі № 6-25цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковою для усіх судів України, відповідно до якої суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність, а заява сторони у справі відсутня.

Оскільки апеляційна скарга позивача задовольняється, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, враховуючи що судом першої інстанції стягнуто судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в повному обсязі в сумі 1218,00 грн., з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акцент-Банк» слід стягнути судовий збір за розгляд справи в апеляційній інстанції 1339,80 грн., та 630,00 грн. витрат, пов»язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (платіжне доручення № BOJ69B0ZMM від 09.02.2016 року).

Керуючись ст. ст. 88, 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Заочне рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 грудня 2015 року в частині визначення розміру заборгованості неустойки, комісії ОСОБА_2 за кредитним договором № A31JRX35090059 від 01.08.2012 року змінити, збільшивши розмір стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості станом на 09.10.2015 року по комісії, неустойки з 4944,75 грн. до 11395,28 грн., загальної суми з 9889,5 грн. до 16340,03 грн.

В іншій частині заочне рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» в повернення судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції 1339,80 грн. та 630,00 витрат пов»язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: