Справа № 751/921/16-ц Провадження № 22-ц/795/526/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Деркач О. Г. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27 січня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_5 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17 грудня 2013 року,

заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27 січня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_5 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17 грудня 2013 року.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на неповне зясування обставин справи, невідповідність висновків суду матеріалам та обставинам справи, порушення вимог ст.389 ЦПК України, просив скасувати ухвалу судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27 січня 2016 року, зупинити виконавче провадження від 04 липня 2015 року, відкрите Постановою Ірпінського відділення ДВС (реєстраційний номер виконавчого провадження 48624935 за виконавчим листом від 18 серпня 2014 року №751/1482/14) щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 59948 грн. 44 коп., а також скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17 грудня 2013 року.

Доводи апеляційної скарги зводяться до викладу обставин справи та оскарження рішення третейського суду. Крім того, апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваної ухвали суддя сплутав поняття «неналежного повідомлення учасників третейського розгляду про слухання справи» з «не повідомленням учасників третейського розгляду про слухання справи», так як ніякого повідомлення сторонам не направлялося (ні належного, ні неналежного) і саме «неповідомлення» сторін про розгляд справи в третейському суді визнає всі сторони справи «сторонами, що не брали участь у справі, у відношенні яких суд вирішив питання про їх права і обовязки».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_5, суддя першої інстанції виходив з того, що вказані позивачем підстави для оскарження рішення третейського суду (неналежне повідомлення учасників третейського розгляду про слухання справи у третейському суді), не є законодавчо визначеною підставою для скасування рішення третейського суду, що передбачено ст.389-5 ЦПК України.

Однак, такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на матеріалах справи і не відповідає вимогам чинного законодавства, що регулює правовідносини в сфері діяльності третейських судів.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 51 Закону України «Про третейські суди» та ст.389-5 ЦПК України встановлений перелік підстав для скасування рішення третейського суду.

Згідно ч.2 ст.51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Відповідно до ч.4 ст.389-1 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених пунктами 1, 3 і 5 частини другої статті 122 цього Кодексу, а також у разі якщо рішення третейського суду оскаржено з підстав, не передбачених законом.

Підстави для скасування рішення третейського суду визначені у ч.2 ст.389-5 ЦПК України, а саме, рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Зі змісту заяви про скасування рішення третейського суду вбачається, що ОСОБА_5 вважає, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17 грудня 2013 року підлягає скасуванню оскільки його не було повідомлено про розгляд справи, чим позбавив відповідача захистити свої права та надати докази.

В той же час, відповідно до п.1 ч.2 ст.389-5 ЦПК України, підлягає скасуванню рішення про стягнення в третейському порядку заборгованості за споживчим кредитом. Суддя першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_5 не звернув на дану обставину уваги, не дослідив докази, не витребував матеріали третейської справи, не зясував, який саме кредит був наданий відповідачу, а тому його висновок не ґрунтується на вимогах закону та є передчасним.

Інші вимоги апеляційної скарги повторюють вимоги заяви і повинні вирішуватись судом першої інстанції при її розгляді по суті.

У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях процесу, а тому суд не вправі через неподання доказів залишати заяву без руху та повертати заявнику.

За таких обставин та виходячи із положень п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню з направленням матеріалів заяви до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311 ч.1 п.1, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27 січня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: