УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Кафідової О.В., Писаної Т.О.,Мазур Л.М., Попович О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 17 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що працівники публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль») ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вчинили розкрадання належних позивачу коштів у розмірі 1 945 дол. США і 4 700 грн, що підтверджується вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року, чим спричинили їй матеріальну шкоду.

На підставі вказаного позивач просила стягнути з відповідача на її користь 60 908 грн на відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 17 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17 лютого 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із безпідставності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з указаним висновком судів з огляду на наступне.

У частині 1 ст. 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Судами встановлено та із матеріалів справи вбачається, що вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року встановлено, що працівники Новотроїцького відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вчинили розкрадання коштів ОСОБА_6 з її рахунку у загальному розмірі 1 945,00 дол. СІІІА, при цьому 350 дол. США з указаної суми отримала сама ОСОБА_6.

Також судом при винесенні вказаного вироку встановлено, що банк повернув ОСОБА_6 викрадені у неї кошти у розмірі 1 595 дол. СІІІА (1 945,00 дол. СІІІА - 350 дол. США, які були отримані позивачем), а тому у неї немає претензій до банку, оскільки завдана шкода відшкодована.

Згідно з частино 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З урахуванням вказаного суди обґрунтовано вважали, що позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з банку 1 945,00 дол. СІІІА на відшкодування завданої матеріальної шкоди є безпідставними, оскільки, як встановлено судом при винесенні вироку, шкода в указаному розмірі вже була відшкодована.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують, оскільки судами при ухваленні оскаржуваних судових рішень дотримано вимог процесуального закону, зокрема статті 61 ЦПК України.

Також колегія суддів погоджується з висновком судів про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_6 про стягнення 4 700 грн, оскільки вказані кошти були внесені ОСОБА_10 на підставі укладеного між нею та банком договору від 21 березня 2007 року № 4, а тому суди обґрунтовано вважали, що ОСОБА_6 є неналежним позивачем щодо вказаних вимог.

Таким чином, суди, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 17 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді: О.В. Кафідова
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
О.В. Попович