Справа № 683/48/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого - судді Андрощука Є.М.

при секретарі Шкіндюк В.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові позов ОСОБА_1 до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у січні 2016 року звернулась з позовом до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування позову посилалась на те, що 17 лютого 2014р. померла її мати ОСОБА_4, яка на день смерті була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що є спадкоємцем першої черги, як дочка покійної та прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса, де їй стало відомо про наявність заповіту, складеного від імені матері на користь сина, а її брата - ОСОБА_3 Даний заповіт є нікчемним, оскільки складений з порушеннями щодо його форми та посвідчення. Так, виконавчим комітетом Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району на час посвідчення спірного заповіту не приймалося рішення про покладення обов»язку по вчиненню нотаріальних дій на секретаря виконкому сільської ради, якою було посвідчено спірний заповіт, тому вона не мала права посвідчувати заповіт від імені ОСОБА_4 12 вересня 2001р., зареєстрований у реєстрі за №254.Оскільки нікчемність заповіту не визнається відповідачем по справі, нею пред"являється даний позов і відповідач по справі не визнає її права на спадщину.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю, просять позов задовольнити, з вищенаведених підстав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти його задоволення, з тих підстав, що заповіт посвідчено законно секретарем Староостропільської сільської ради у відповідності до волевиявлення матері.

Представник відповідача - Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 17 лютого 2014р. померла мати позивача (свідоцтво про народження Серія ЯТ №927808 від 27.10.1950р. /а.с.7/ та свідоцтво про укладення шлюбу Серія І-КГ №272557 від 12.07.1974р. /а.с.6/) та відповідача - ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть ОСОБА_5 І-БВ №223086 від 17.02.2014р. /а.с.21/), яка на день смерті була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 (довідка виконкому Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району №369 від 08.07.2014р. /а.с.20/).

Позивач ОСОБА_1 (заява від 13.08.2014р./а.с.31/) та відповідач ОСОБА_3 (заява від 08.07.2014р. /а.с.18/) прийняли спадщину після смерті матері, звернувшись у передбачений законом шестимісячний строк, до Старокостянтинівської держнотконтори, з відповідними заявами.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України.

Відповідно до положень ст.1251 ЦК України, якщо у населеному пункту де немає нотаріуса, заповіт крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно п.1.2 «Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування», затвердженого наказом МЮ України №3306/5 11.11.2011р., нотаріальні дії вчиняють особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Підпунктом 5 п.б ч.1 ст.38 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів громадянського стану.

Відповідно до ч.1 ст.51 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.52 зазначеного Закону виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті ( у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесенні цим Законом до відання виконавчих органів влади.

Частиною першою та другою ст.59 вказаного Закону визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засідання після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні раді, і враховується його голос.

З вищенаведеного вбачається, що нотаріальна діяльність як посадових осіб, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради покладення вчинення цих дій - секретарів так і нотаріусів здійснюється у межах свого нотаріального округу, а секретарями сільських рад в межах адміністративного територіального устрою.

В судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 2001р. складено заповіт від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, посвідчений секретарем виконкому Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району ОСОБА_6, зареєстрований у реєстрі за №254 (а.с.19).

Відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності відповідно до закону, є складання заповіту особою, яка не мала на це права, або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту.

На підставі ст.215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

У разі наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності заповіту підлягає розгляду судом.

Нікчемність заповіту, встановлена в рішенні суду, має наслідком позбавлення права спадкування за заповітом осіб, визначених розпорядженням заповідача в якості спадкоємців за заповітом, незалежно від того, чи пред'являлися позовні вимоги про застосування наслідків нікчемності заповіту.

В судовому засіданні встановлено, що на час складання заповіту 12 вересня 2001р. від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, посвідченого секретарем виконкому Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району ОСОБА_6, зареєстрованого у реєстрі за №254, виконавчим комітетом Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району не приймалося рішення про покладення обов»язків по вчиненню нотаріальних дій на ОСОБА_6

З вищенаведеного вбачається, що секретар Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району ОСОБА_6 не мала права посвідчувати заповіт від імені ОСОБА_4 12 вересня 2001р., тому зазначений заповіт є нікчемним.

Дані обставини підтверджуються даними архівної довідки архівного сектору Старокостянтинівської РДА №20 від 05.10.2015р. (а.с.41) та не заперечуються відповідачем - Староостропільською сільською радою Старокостянтинівського району.

Таким чином, виходячи із змісту ст. 215 ЦК України та ч.1 ст.1257 ЦК України оспорюваний заповіт від 12 вересня 2001р. є нікчемним, оскільки посвідчений посадовою особою, яка не мала на це права.

Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із ч.1 ст.1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст.215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Згідно з роз»ясненнями п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред"являтся окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 про те, що оспорюваний заповіт відповідав волевиявленню спадкодавця - ОСОБА_4, оскільки дані обставини не стосуються предмету позову.

За вищевказаних обставин суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню і слід визнати недійсним заповіт, складений від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, посвідченого секретарем виконкому Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району ОСОБА_6 12 вересня 2001р., зареєстрований у реєстрі за №254.

Також, відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 243,6 грн., з кожного судових витрат (487,2 грн. : 2 сплаченого позивачем судового збору /кв.№0. 0. 467735656. 1 від 26.11.2015р./).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 208, 209, 213-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати недійсним заповіт, складений від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, посвідченого секретарем виконкому Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району ОСОБА_6 12 вересня 2001р., зареєстрований у реєстрі за №254.

Стягнути з Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району та ОСОБА_3 по 243,6 грн., з кожного, судових витрат на користь ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів після проголошення рішення через Старокостянтинівський райсуд.

Суддя