Справа № 438/565/15-ц
Номер провадження 2/438/58/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 лютого 2016 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді СлишаА.Т.

при секретарі Слєпченко Н.С.

з участю представника відповідача та третьої особи ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бориславі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою, -

в с т а н о в и в:

24 квітня 2015 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ОСОБА_1 та позивачем 08 серпня 2007 року було укладено кредитний договір №11-1/535к-07 на загальну суму 76 000 доларів США з терміном повернення кредиту до 07 серпня 2037 року, процентна ставка становить 11,75% річних, який належним чином позичальником не виконується. Оскільки виконання зобов'язань за цим договором було забезпечено порукою ОСОБА_3, просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 за договором поруки заборгованість, станом 26 квітня 2015 року, яка виникла з кредитного договору у розмірі 66 888,87 доларів США, що еквівалентно 1 408 522,68 гривень та сплаченого судового збору у розмірі 3 654,00 гривень.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до надалі ПАТ «Універсал Банк», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та банком було укладено договір поруки від 08 серпня 2007 року, відповідно до п.1 договору поручитель ОСОБА_3 зобовязувалась перед кредитором відповідати по зобовязаннях ОСОБА_1 випливають з кредитного договору №11-1/535к-07 від 08 серпня 2007 року, укладеного між Кредитором та Боржником, за яким Поручитель зобовязаний до 07 серпня 2037 року повернути кредит у розмірі 76 000 доларів США, сплати проценти за користування кредитом у розмірі 11,95% річних, комісію, штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором.

В період з 15 липня 2008 року по 31 серпня 2009 року включно, Банком була збільшена процентна ставка за користування кредитом з 11, 95% до 12,95 % річних. Додаткової угоди до договору поруки від 08 серпня 2007 року, укладеної 31 серпня 2009 року між позивачем та Банком, згідно якого: «В період з 15 липня 2008 року по 31 серпня 2009 року включно Поручитель підтверджує правомочність нарахування Кредитором процентів за користування кредитом Боржником за наступними ставками: процентна ставка - 12, 95% % річних («базова процентна ставка»)».. Однак, жодної інформації про факт збільшення процентної ставки за Кредитним договором № 11-1/535к-07 від 08 серпня 2007 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1, позивач на час збільшення процентної ставки, а саме у 2008 році, не отримувала.

Нормами правових позицій передбачено, що порука припиняється у разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності останнього. Отже, оскільки банком було збільшено процентну ставку за користування кредитом з 11, 95% до 12,95 % річних без повідомлення та, відповідно, без згоди на те позивача, в результаті чого збільшено обсяг його відповідальності, тому порука, що виникла на підставі договору поруки від 08 серпня 2007 року, укладеного між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_3, з 15 липня 2008 року є припиненою

Крім цього, останній платіж в рахунок погашення суми кредиту був здійснений ОСОБА_1 09 жовтня 2014 року, що підтверджується Розрахунком заборгованості за кредитним договором №11- 1/535к-07, долученим Банком до первісного позову. На протязі шестимісячного строку ПАТ «Універсал Банк» не звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів. Позовна заява про стягнення грошових коштів з поручителя подана ПАТ «Універсал Банк» до суду 22 квітня 2015 року, тобто зі збігом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіренності від 11 листопада 2015 року в останнє судове засідання не зявився, до суду поступило клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить позов задоволити, а у задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Представник відповідача-третя особа ОСОБА_1 та представник третьої особи ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 05 червня 2015 року проти позову заперечили. Просить в задоволенні позову відмовити, а зустрічний позов задоволити.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, яка передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Судом встановлено, 08 серпня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» (правонаступник ВАТ «Універсал Банк») та позичальником, третьою особою у справі ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11-1/535к-07, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 76000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 07 серпня 2037 року, зі сплатою 11,95% річних за користування кредитом (а.с.9-15).

Враховуючи, що зобовязання за кредитним договором Позичальником ОСОБА_1 не виконувався, виникла заборгованість станом на 06 квітня 2015 року у розмірі 66888,87 доларів США, що еквівалентно 1 408 522,68 гривень, з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 2 327,05 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 49002,21 гривень; сума дострокового стягнення кредиту - 56 905,70 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 1198300,54 гривень; відсотки - 7 441,91 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 156 709,16 гривень; пеня - 214,21 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 4 510,76 гривень.

Для забезпечення належного виконання даного договору між банком та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір поруки від 08 серпня 2007 року, згідно якого поручитель взяла на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за порушення зобов'язань позичальника, які випливають з кредитного договору № 11-1/535к-07 від 08 серпня 2007 року(а.с.16)

Відповідно до ч. 1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч.2 ст.553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України).

За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчинюється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Судом встановлено, що відповідно до п.1. договору поруки від 08 серпня 2007 року, укладеного між позивачем (кредитор) та відповідачкою ОСОБА_3, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати по зобовязаннях ОСОБА_1 що випливають з кредитного договору №11-1/535к-07 від 08 серпня 2007 року, укладеного між Кредитором та Боржником, за яким Поручитель зобовязаний до 07 серпня 2037 року повернути кредит у розмірі 76 000 доларів США, сплати проценти за користування кредитом у розмірі 11,95% річних, комісію, штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. Таким чином, пунктом 1 вищезгаданого договору поруки встановлено обсяг відповідальності поручителя перед позивачем за порушення боржником своїх зобов'язань за кредитним договором.

У подальшому, до кредитного договору вносилися зміни, зокрема 31 серпня 2009 року між позивачем та позичальником - третьою особою ОСОБА_1 підписано додаткова угода б/н до кредитного договору № 11-1/535к-07 від 08 серпня 2007 року, пунктом 1.1.3 якого передбачено встановлення процентів за користування кредитом з 10 серпня 2015 року в розмірі 12,95 % річних, тобто збільшено розмір процентів за користування кредитом з 11,95 % до 12,95 % річних.(а.с.17-25). Разом з тим, п.2.1. додаткової угоди визначено, що в період з 15 липня 2008 року по 31 серпня 2009 року включно Позичальник підтверджує правовірність нарахування Кредитором процентів за користування кредитом за наступними ставками: процентна ставка 12,95 % річних («базова процентна ставка») (а.с.24).

Також, 31 серпня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду до договору поруки від «08» серпня 2007 року, пунктом 2.1.якої було визначено, що в період з 15 липня 2008 року по 31 серпня 2009 року включно Поручитель підтверджує правомірність нарахування Кредитором процентів за користування Боржником у розмірі процентна ставка 12,95 % річних.(а.с.31-32). Тобто, з 15 липня 2008 року по 31 серпня 2009 року банком було збільшено обсяг відповідальності Поручителя. Будь-які відомості щодо погодження із відповідачем ОСОБА_3 (поручителем) у липні 2008 року збільшення розміру процентів за користування кредитом додаткова угода б/н від 31 серпня 2009 року не містить.

Як зазначено у зустрічній позовній заяві поручитель ОСОБА_3 жодної інформації про факт збільшення процентної ставки за кредитним договором на час збільшення процентної ставки у липні 2008 року не отримувала.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо.

У зобов'язаннях, у яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або без відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Аналогічна позиція викладена у п.22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» припинення договору поруки відповідно до частини першої статті 559 ЦК пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати, тощо, без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Отже, судом встановлено, що додатковою угодою до кредитного договору, укладеною без згоди поручителя, встановлено збільшений розмір процентної ставки в період з 15 липня 2008 року по 31 серпня 2009 року включно, тобто змінено зобов'язання, забезпечене порукою, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, та що останній не давав згоди на таку зміну забезпеченого порукою зобов'язання, відповідно слід застосувати норми частини першої статті 559 ЦК України та порука, що встановлена договором поруки від 08 серпня 2007 року, на підставі ч. 1 ст.559 1ІК України припинилася 15 липня 2008 року.

Судом відхиляються доводи ПАТ «Універсал Банк» про те, що така згода була надана та ОСОБА_3 пізніше, шляхом підписання 31 серпня 2009 року додаткової угоди до договору поруки від 31 серпня 2007 року, п. 2.1 якої передбачено зміну розміру процентів за користування кредитом «в період з 15 липня 2008 року по 31 серпня 2009 року включно Поручитель підтверджує правомірність нарахування Кредитором процентів за користування Боржником у розмірі процентна ставка 12,95 % річних» оскільки зміни можуть бути внесені до чинного правочину, у той час як порука за договором поруки від 08 серпня 2007 року на час підписання 31 серпня 2009 року додаткової угоди до договору поруки від 08 серпня 2007 року була припинена з 15 липня 2008 року. Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 21.05.2012р. у справі № 6-88цс11, прийнятою за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, в якій Верховний Суд України зазначив, що за положеннями ч. 1 ст.559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується.

З урахуванням вищенаведеного, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання поруки припиненою підлягають задоволенню. Слід визнати поруку, яка виникла на підставі Договору поруки від 08 серпня 2007 року, укладеної між банком та ОСОБА_3 припиненою з 15 липня 2008 року.

Позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №11-1/535к-07 від 08 серпня 2007 року у розмірі 66 888,87 доларів США, що еквівалентно 1 408 522,68 гривень та сплаченого судового збору у розмірі 3 654,00 гривень не можуть бути задоволені судом, оскільки зазначене зобовязання виникло із договору поруки від 08 серпня 2007 року, яка визнана судом припиненою з 15 липня 2008 року. Тобто, задоволення вимог зустрічного позову повністю виключає можливість задоволення первісного позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60,61, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №11-1/535к-07 від 08 серпня 2007 року у розмірі 66 888,87 доларів США, що еквівалентно 1 408 522,68 гривень, сплаченого судового збору у розмірі 3 654,00 гривень відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою задовольнити.

Визнати поруку, яка виникла на підставі Договору поруки від 08 серпня 2007 року, укладеної між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_3 припиненою з 15 липня 2008 року.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_3 судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Головуючий: суддя Слиш А.Т.