Справа №337/3394/16ц
Провадження № 2/337/1646/2016р.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді Кучерук І.Г.
з участю секретаря Гончар В.О.
розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 158 600 гривен, мотивуючи тим, що 03.05.2016 року відповідач ОСОБА_2 взяла у неї в борг 158 600 грн. до 01.08.2016 року, про що був укладений договір, проте узгоджену в договорі суму боргу не повернула.
Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, заперечень на позов не надала, від отримання судової повістки відмовилася не зявившись до органів пошти за її отриманням.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.
Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 03.05.2016 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 у борг грошові кошти у сумі 158 600 гривень, які остання зобов'язалася повернути до 01.08.2016 року, про що надала позивачу власноручно написану розписку. Однак, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконала, у встановлений строк гроші не повернула.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми має при цьому реквізити договору позики, немає потреби визнавати договір дійсним в судовому порядку.
Таким чином, судом достовірно встановлено, що між позивачем і відповідачем був укладений договір позики відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 всупереч укладеного з ОСОБА_1 договору позики не виконала умови договору та не повернула вчасно грошові кошти у розмірі 158 600 гривень.
При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 158 600 грн.
Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, так як є інвалідом ІІ групи, у звязку з чим з відповідача в дохід держави підлягає стягненню відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 197, 224-233 ЦПК України, ст. 526, 545, 610, 625, 627, 1046, 1047, 1050 ЦК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_2) суму боргу у розмірі 158 600(сто пятдесят вісім тисяч шістсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1) судовий збір в дохід держави у розмірі 1586(одна тисяча пятсот вісімдесят шість) грн.
На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Запорізької області, протягом 10 днів.
Рішення може бути переглянуто Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів.

Суддя: