Справа № 760/2325/16-ц
№2/760/2628/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

при секретарі Беро В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути на його користь з відповідача страхове відшкодування в сумі 33780,88 грн., пеню за час прострочення виплат з 21.06.2015 р. по 07.02.2016 р. в розмірі 10713,6 грн., 3% річних 644,15 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що є власником автомобіля «FORD KUGA TITANIUM», д.н. НОМЕР_1, автомобілю були заподіяні пошкодження внаслідок ДТП, що сталося 15.10.2014 р. Дорожня транспортна пригода сталася, внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Вольцваген», д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Вольцваген» була застрахована у ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія». До страхової компанії позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування. 23.03.2015 р. відповідач надав позивачу повідомлення про своє рішення виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 34780 грн. 88 коп., франшиза по полісу АІ/3438383 становила 1000 грн.

Відповідач на підставі ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі визнання страховиком вимог заявника обґрунтованими зобов»язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Відповідачем прийнято рішення про виплату страхового відшкодування 23.03.2015 р., то граничний термін виплати сплив 20.06.2015 р. Страхове відшкодування не виплачено.

За період з 21.06.2015 р. по 07.02.2016 р. нараховано 3% річних 644,15 грн., пеню за час прострочення виплат з 21.06.2015 р. по 07.02.2016 р. в розмірі 10713,6 грн.

В судове засідання позивач та представник позивача не з»явились, надали заяву про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача та письмові заперечення проти позовних вимог в частині стягнення 3% річних на прострочену суму боргу, оскільки дія ч.2 ст.625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв»язку із завданням шкоди. Представник відповідача не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування в сумі 33780,88 грн. та пені в сумі 10713,6 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.10.2014 року о 13 год. 30 хв., водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Вольцваген», державний номерний знак НОМЕР_2, рухаючись в м.Києві на Одеській площі, не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався попереду, що призвело до механічного пошкодження двох транспортних засобів.

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 12.12.2014 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

Цивільна відповідальність власника автомобіля «Вольцваген», д.н. НОМЕР_2 була застрахована в ОСОБА_3 "УОСК" згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3438383, франшиза по полісу становить 1000 грн.

На підставі заяви ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування, 23.03.2015 року позивачу ОСОБА_1 надіслано відповідачем ОСОБА_3 "УОСК" повідомлення про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 34780 грн. 88 коп., франшиза по полісу АІ/3438383 становить 1000 грн.

Відповідно до ст.ст. 988, 992 ЦК України страховик зобов»язаний здійснити страхову виплату в строк встановлений договором. У разі несплати страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов»язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до п. 36.2. ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Оскільки рішення про виплату страхового відшкодування страховиком прийнято 23.03.2015 р., то страхове відшкодування позивачу повинно бути виплачено в строк 90 днів тобто до 21.06.2015 р.

Відповідно до п. 36.5. ст. 35 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

В судовому засіданні встановлено, що страхове відшкодування в сумі 33780 грн. 88 коп. позивачу не виплачено.

Розрахунок пені: за період з 21.06.2015 р. по 27.08.2015 р. = 33780,88 грн. х 68 днів х 2х30% :365=3776,06 грн. За період з 28.08.2015 р. по 24.09.2015 р.= 33780,88 грн. х 28 днів х 2х27% :365 = 1399,37 грн. За період з 25.09.2015 р. по 07.02.2016 р.= 33780,88 грн. х 136 днів х 2х22% :365 = 5538,22 грн. Всього пеня за період з 21.06.2015 р. по 07.02.2016 р. становить 10713,60 грн.

Відповідно до ч.4 статті 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Отже, зважаючи на визнання представником відповідача позовних вимог в частині свого обов`язку по виплаті позивачу страхового відшкодування у розмірі 33780 грн. 88 коп., що визначений страховою компанією, та пені в сумі 10713,6 грн., беручи до уваги, що визнання позову в цій частині узгоджується з вимогами закону та не порушує прав, свобод та інтересів будь-яких інших осіб, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних, оскільки частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Грошовим зобов»язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розд.1 «Загальні положення про зобов»язання» книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобов»язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов»язань.

Тому з урахуванням наведеного, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами не можна віднести до грошових зобов`язань, до яких може бути застосована норма ч.2 статті 625 ЦК України, оскільки правовідносини сторін виникли виключно з вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яким встановлена відповідальність страхової компанії за порушення строків виконання зобов`язань по виплаті страхових сум в разі настання страхового випадку потерпілій особі у вигляді неустойки.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись статтями 10, 60, 61, 88, 174, 208, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, на підставі ст. ст. 979-985, 988, 990, 992, 999, 625, 549 ЦК України, Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 33780,88 грн., пеню за час прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 10713,60 грн., судовий збір у розмірі 551,20 грн., а всього стягнути 45045 ( сорок п»ять тисяч сорок п»ять) грн. 68 коп.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Кушнір С.І.