Справа № 594/167/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 02 жовтня 2011 року помер його дядько ОСОБА_11, після смерті якої відкрилась спадщина, на яку він претендує як спадкоємець за законом, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння №14 по вул.Незалежності-2, в с.Дністрове Борщівського району Тернопільської області.

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на будинковолодіння №14, яке розташоване в с.Дністрове по вул.Незалежності-2, Борщівського району Тернопілської області, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_11.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився. До суду подав заяву, згідно якої просив розгляд справи провести без його участі, при цьому зазначив, що позов підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради в судове засідання повторно не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Письмових заперечень не поступило.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в судове засідання не з»явилися. В поданих до суду письмових заявах, просили справу слухати у їх відсутності, при цьому зазначили, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 30 червня 2002 року в с.Дністрове Борщівського району Тернопільської області помер ОСОБА_10, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 131605, виданого 02 липня 2002 року Дністровською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

За життя, а саме 30 січня 2002 року померлий ОСОБА_10 зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів ОСОБА_11, що сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 30 січня 2002 року, посвідченого секретарем Дністровської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 1.

Згідно довідки №2596 від 18.02.2016 року виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради, після смерті ОСОБА_10, його син ОСОБА_11 фактично прийняв спадщину, вступивши в оперативне управління його спадковим майном, однак разом не проживав, спадщину на себе у встановленому законом порядку не оформив.

21 лютого 2003 року в с.Дністрове Борщівського району Тернопільської області померла ОСОБА_12, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 123701, виданого 24 лютого 2003 року Дністровською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

За життя, а саме 30 січня 2002 року померла ОСОБА_12 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_11, що сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 30 січня 2002 року, посвідченого секретарем Дністровської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 2.

Згідно довідки №2597 від 18.02.2016 року виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради, після смерті ОСОБА_12, її син ОСОБА_11 фактично прийняв спадщину, вступивши в оперативне управління її спадковим майном, однак разом не проживав, спадщину на себе у встановленому законом порядку не оформив.

Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживали померлі ОСОБА_13 та ОСОБА_12, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власніть) вони були його членами., що стверджено копією особового рахунку з погосподарської книги Дністровської сільської ради за №205 на імя ОСОБА_10, довідкою виданою ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищною радою № 1522 від 08 лютого 2016 року.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на відповідній правовій основі набули право, кожен на 1/2 частину будинковолодіння № 14, в якому проживали, та яке розташоване по вул.Незалежності-2, в с.Дністрове Борщівського району Тернопілської області, проте, у визначеному порядку своє право власності на вказаний нерухомий обєкт не оформили, та у відповідному органі не зареєстрували.

Відповідно до рішення 14 сесії 21 скликання Дністровської сільської ради від 10 листопада 1993 року, ОСОБА_10 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 82 га., з них 0, 25 га для обслуговування житлового будинку, 0, 57 га для ведення особистого підсобного господарства.

02 жовтня 2011 року в м.Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області помер спадкоємець за заповітами після смерті ОСОБА_13 та ОСОБА_12, ОСОБА_11, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 126796, виданого 04 жовтня 2011 року Дністровською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після його смерті, відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить будинковолодіння № 14, по вул.Незалежності-2, в с.Дністрове Борщівського району Тернопільської області.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

28 квітня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Борщівської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини на майно померлого 02 жовтня 2011 року дядька ОСОБА_11, спадкоємцем якого він є за законом. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння через відсутність правовстановлюючих документів, та рекомендовано звернутися в суд. Наведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори № 630/02-14 від 28 квітня 2014 року.

Судом встановлено, що окрім позивача, спадкоємцями за законом майна померлого ОСОБА_11, є треті особи по справі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які відмовилися від прийняття спадщини в користь позивача, про що подали відповідні заяви до Борщівської державної нотаріальної контори. Також встановлено, що ОСОБА_4, якій відомо про відкриття спадщини, з заявою про прийняття такої не зверталася, проживає за межами України, що вбачається з довідки ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищної ради №3146 від 26.02.2016 року. Інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли.

Зазначене випливає з інформації Борщівської державної нотаріальної контори № 630/02-14 від 28 квітня 2014 року. Крім того, вказані обставини, також стверджені матеріалами спадкової справи № 82/2012 від 27 лютого 2012 року, відкритої щодо майна померлого ОСОБА_11.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 18 червня 2015 року, виготовленого ПП «Бюро технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор», інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 14 по вул. Незалежності-2 в с.Дністрове Борщівського району Тернопільської області становить 129979 грн.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, аналізуючи всі досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, як спадкоємець за законом, має право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_11 і за ним слід визнати право власності на будинковолодіння №14 по вул.Незалежності-2 в с. Дністрове Борщівського району Тернопільської області.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88. 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за законом, після смерті дядька ОСОБА_11, який помер 02 жовтня 2011 року в м.Зеленодольськ Апостолівського повіту Дніпропетровської області, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №14 по вул. Незалежності-2, в с.Дністрове Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Губіш О. А.