Справа № 372/3216/15-ц Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/1624/16 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 56 22.03.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Семиволос І.І.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила розірвати договір підряду на будівництво № 14/08 від 16 серпня 2013 року, укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2, стягнути з відповідача на користь позивача суму вартості невиконаних робіт у розмірі 120 230 грн. та пеню за порушення строку виконання робіт у розмірі 2 236 292 грн. 25 коп. за вказаним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір підряду на будівництво, за умовами якого підрядник зобов'язався виконати комплекс робіт з будівництва бані - окремої будівлі з дерев'яного брусу. Позивач сплатила відповідачу суму коштів у розмірі 120 230 грн., що становить 99,8 % вартості робіт за договором, погодила кошторис та проект робіт, надала будівельний майданчик, тобто виконала усі зобов'язання за договором. Натомість, відповідач не виконав договірні зобов'язання, баню не збудував, чим істотно порушив умови договору.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Розірвано договір підряду на будівництво №14/08 від 16 серпня 2013 року, укладений між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму вартості не виконаних робіт за договором підряду на будівництво №14/08 від 16 серпня 2013 року в сумі 120 230 грн.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції через недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що в судовому засіданні позивач визнала той факт, що відповідач збудував баню, однак не закінчив частину робіт. Суд першої інстанції не встановив, яку саме кількість робіт не було виконано у фізичному і вартісному вимірі. У позивача були претензії щодо якості роботи, а, отже висновок суду першої інстанції про необхідність розірвати договір підряду є необґрунтованим. Крім того, суд безпідставно стягнув на користь позивача кошти у розмірі 120 230 грн., передані за договором, оскільки позивач не надала доказів того, що відповідач отримав від неї кошти саме у такій сумі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 16 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 укладено договір підряду на будівництво № 14/08, згідно умов якого замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання комплексу будівельно-монтажних робіт з будівництва бані, як окремої будівлі на земельній ділянці, що належить ОСОБА_4

У пунктах 2.1, 4.1 договору підряду зазначено, що початок виконання робіт не пізніше 30 жовтня 2013 року, а дата закінчення робіт по будівництву об'єкта - не пізніше 15 листопада 2013 року. Загальна сума договору підряду складає 120 425 грн.

Згідно наявних у матеріалах справи квитанцій ОСОБА_3 перерахувала на рахунок ОСОБА_2 5 000 грн. (4 975 грн. без урахування комісії) - 07.10.2013 року; 30 900 грн. (30 745, 50 грн. без урахування комісії) - 09.10.2013 року; 10 000 грн. (9 950 грн. без урахування комісії) - 13.05.2014 року; 10 000 грн. (9 950 грн. без урахування: комісії) - 25.05.2014 року; 15 000 грн. (14 925 грн. без урахування комісії) - 19.06.2014 року; 10 000 грн. (9 950 грн. без урахування комісії) - 07.07.2014 року.

Загальна сума перерахованих відповідачу коштів становить 80 900 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав умови договору та кошти, сплачені позивачем за договором підряду, останній не повернув.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 852 ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Статтею 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру

Частиною 3 ст. 858 ЦК України визначено, якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 вказує на те, що ФОП ОСОБА_2 на виконання договору підряду повинен був побудувати баню як окрему будівлю. Однак, відповідач зобов'язання за договором не виконав та баню не побудував, чим істотно порушив умови договору.

Заперечуючи проти позову, ФОП ОСОБА_2 зазначає, що ним збудовано баню та надав роздруківки з веб-ресурсу «Google Maps», з яких вбачається, що збудовано дерев'яну будівлю, яка за ознаками повністю співпадає з планом фасадів, який є додатком до договору підряду на будівництво, укладеного між сторонами. Позивач сплатила лише третину вартості робіт.

У судовому засіданні суду першої інстанції та в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 визнала той факт, що відповідачем побудовано будівлю за договором підряду, однак будівництво здійснено неякісно та не повністю, а усувати недоліки відповідач не бажає. Проте, неякісне виконання робіт під час будівництва бані відповідачем в силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України не підтверджена належними та допустимими доказами.

Будь-які докази того, що ОСОБА_3 зверталася до ФОП ОСОБА_2 з претензіями щодо неякісного виконання і останній відмовився усувати зазначені недоліки у матеріалах справи відсутні.

Показання свідка ОСОБА_5, з яких вбачається, що баню було побудовано з неякісного матеріалу, не можуть бути взяті до уваги оскільки для встановлення зазначеної обставини потрібні спеціальні знання в галузі будівництва.

Враховуючи зазначене, позивач не довела ту обставину, що ФОП ОСОБА_2 під час виконання обов'язків за договором будівельного підряду порушив його істотні умови, які не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, а тому колегія суддів приходить до висновку, що правові підстави для розірвання договору відсутні.

Позовна вимога про стягнення коштів, сплачених ОСОБА_3 за договором підряду, є похідною від вимоги про розірвання договору і в разі відсутності підстав для задоволення останньої вимоги, відсутні підстави для стягнення коштів, внесених позивачем за договором підряду.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про обгрунтованість вимог позивача. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не грунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення суду в частині відмови у стягненні на користь позивача пені за порушення відповідачем умов договору сторонами не оскаржувалося, а, відтак, в апеляційному порядку не переглядається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.