Справа № 359/2836/15-ц Головуючий у І інстанції Чирка С. С.
Провадження № 22-ц/780/205/16 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 4 25.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Олійника В.І., Матвієнко Ю.О.,

при секретарі Нагорній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Країна" до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2015 року,

встановила:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2015 року позовні вимогиПриватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Країна» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Країна» страхове відшкодування у розмірі 8579.73 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі - 243.60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вважає рішення суду незаконним у зв'язку з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника ( його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта ( аварійного сертифіката).

Виходячи зі змісту ст. 993 ЦК України яка кореспондується з ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Положеннями ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа. Яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З огляду на ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту НОМЕР_4, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль НОМЕР_1.

24.07.2013 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_3, яким керував водій ОСОБА_3

Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 02.08.2013 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем п. 22.2 ПДР України, та останній притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

25.07.2013 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи.

Згідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 29148/36/29148/2.1.5.1 від 16.09.2013 року та умов договору страхування « 36/ТЗ0008430 від 01.03.2013 року, розмір страхового відшкодування склав 27694.70 грн., яке ПрАТ « СК «Країна» було сплачено на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується платіжним дорученням № 2126 від 09.10.2013 року.

Цивільно-правову відповідальність відповідача на дату дорожньо-транспортної пригоди було застраховано у ПрАТ « СК» Брокбізнес».

Позивачем у справі було направлено на адресу ПрАТ «СК «Брокбізнес» заяву про виплату страхового відшкодування за полісом. Заява була задоволена частково та сплачено на користь позивача страхове відшкодування у розмірі - 19114.97 грн.

Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 27694.70 - 19114.97= 8579.73 грн.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п.11 своєї постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають юридичне значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог, колегія суддів погоджується з наведеним у рішення суду розрахунком, яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки вони відповідають обставинам справи та рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Статті 10, 60 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України, частина перша якої передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Доводи апеляційної скарги, не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2015 року залишити без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Судді