У х в а л а

« 06 » квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

ПоповичО.В., ГончараВ.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту родинних стосунків та визнання права власності на спадкове майно,

за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 01 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 08 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Згідно Розпорядження виконуючого обов'язки керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.12.2015 року № 157/0/32-15 касаційна скарга ОСОБА_5 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 01 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 08 жовтня 2015 року разом зі справою передана на розгляд судді Попович О.В.

У серпні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_6, у якому просили визнати за ними як спадкоємцями за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їх батька ОСОБА_8 , який являється спадкоємцем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 двоюрідної сестри ОСОБА_9, право власності на спадкове майно у вигляді двох земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Малий Шпаків Рівненського району Рівненської області площею 0,4387 га та 0,0683 га, а також права на земельну частку (пай) у колективній власності пайового сільськогосподарського підприємства "Україна".

Посилаються на те, що батько ОСОБА_8 в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак право власності на спадкове майно за собою не оформив, мати ОСОБА_6 від прийняття спадщини відмовилася, тому вважають, що вони є єдиними спадкоємцями за законом вищевказаного спадкового майна, в установлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину через втрату оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

У травні 2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, у якому просила встановити факт родинних відносин, а саме те, що вона є двоюрідною племінницею ОСОБА_9 по лінії її двоюрідного брата, а позивачки батька ОСОБА_10., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, та визнати за нею як спадкоємицею за законом п'ятої черги після смерті її двоюрідної тітки ОСОБА_9 право власності на 1/2 частину спадкового майна у вигляді двох земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Малий Шпаків Рівненського району Рівненської області площею 0,4387 га та 0,0683 га, а також права на земельну частку (пай) у колективній власності пайового сільськогосподарського підприємства "Україна", що належала б її батьку ОСОБА_10., якби він був живий на момент смерті своєї двоюрідної сестри.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 01 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 08 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як спадкоємцями за законом після смерті двоюрідної тітки ОСОБА_9 право спільної часткової власності (по 1/4 частині кожному) на земельні ділянки.

Позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено повністю.

Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_7 є двоюрідною племінницею ОСОБА_9 по лінії двоюрідного брата останньої; визнано за ОСОБА_7, як спадкоємицею за законом після смерті двоюрідної тітки ОСОБА_9 право власності на 1/2 частину спадкового майна - земельні ділянки.

У касаційній скарзі скаржники просять, змінити оскаржувані судові рішення в частині часткового задоволення їх позовних вимог, збільшивши частки земельних ділянок, що підлягають до успадкування по Ѕ частині кожному, та скасувати судові рішення в частині задоволення позову ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, за недоведеністю позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи, про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту родинних стосунків та визнання права власності на спадкове майно,

за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 01 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 08 жовтня 2015 року призначити до судового розгляду на 08 червня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Попович О.В., Гончар В.П., Остапчук Д.О.