справа № 166/220/16-ц
провадження № 6/166/11/16
УХВАЛА

іменем України

02 березня 2016 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Фазан О.З.,

за участю секретаря Приймачук О.М.,

розглянувши подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області (далі - ВДВС) ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив :

02.03.2016 року ВДВС звернувся до суду з поданням у якому просить винести ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязання аліментів у розмірі 19800 гривень .

Подання мотивовано тим, що на виконанні у ВДВС Ратнівського управління юстиції перебуває виконавчий лист №12-234/2010 року, виданий Старовижівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, у користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі щомісячно по 350 гривень (з можливою індексацією відповідно до закону), починаючи з 14.06.2010 року і до досягнення повноліття.

19 липня 2010 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження , яка направлена боржнику до виконання рекомендованим листом.

Державним виконавцем перевірено майновий стан боржника за місцем його проживання, проведено розшук іншого майна . Вжитими заходами не встановлено майна боржника, якого неодноразово попереджено про кримінальну відповідальність та про обмеження у праві виїзду за межі України за несплату боргу по аліментах станом на 31.01.2016 року 19800 гривень.

Враховуючи Узагальнення Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року,вважає, що боржник з наведених підстав ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням.

З подання ВДВС Ратнівського РУЮ вбачається, що просить провести розгляд подання без участі представника ВДВС Ратнівськорго РУЮ відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що подання слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У силу ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( ратифікований Законом України 11 вересня 1997 року ) та ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" , заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до п.п.2, 5 ч.1 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання або ж він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

У силу ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що на виконанні у ВДВС Ратнівського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-234/2010,виданий 09 липня 2010 року Старовижівським районним судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, у користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4,17.10.2009 року народженняу твердій грошовій сумі щомісячно по 350(триста пятдесят) гривень (з можливою індексацією відповідно до закону), починаючи з 14.06.2010 року і до досягнення повноліття.

По даному виконавчому листу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВДВС Ратнівського районного управління юстиції Волинської області 19 липня 2010 року.

Згідно до розрахунку виплати та заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_2 станом на 31.01.2016 року заборгованість становить 19800 гривень.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України " Про виконавче провадження " боржник зобов'язаний, зокрема, своєчасно з'являтися за вимогами державного виконавця , надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами , про рахунки у банках чи інших фінансових установах.

26.11.2015 року боржнику ОСОБА_2 направлено виклик зявитися до ВДВС Ратнівського РУЮ з метою надання документального підтвердження погашення заборгованості по аліментах , що стверджено викликом - попередженням за вих. 03-27/5442 від 26.11.2015 року, квитанцією від 27.11.2015 року № 220 ЦПЗ№ 3 ВПЗ Ратне та підтвердженням відстеження пересилання поштових відправлень про отримання ОСОБА_2.

Аналогічні виклики направлені боржнику за вих. 03-27/651 від 08.02.2016 року, за вих. 1217 від 05.03.2015 року, за вих. 3207 від 25.04.2014 року, за вих. 4511 від 31.10.2014 року,але боржник не виконує свої зобов'язання по сплаті аліментів.

Невиконання боржником покладених на нього ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" обов'язків свідчить про його ухилення від виконання рішення Ратнівського районного суду про стягнення з нього аліментів.

Крім цього, відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 04.03.2015 року боржник ОСОБА_2 неодноразово протягом 2010-2013 року виїзжав за межі України та вїжджав до України згідно паспорта АС 669173, що додатково свідчить про підставність подання.

Наведені факти достовірно вказують на цілеспрямоване ухилення боржника від виконання обовязків щодо сплати коштів на користь стягувача ОСОБА_3.

Отже, враховуючи , що ОСОБА_2 не зявляється на виклики, зобовязання не виконує, у встановлений державним виконавцем строк, неодноразово перетинав державний кордон України - виїзжав за межі України та вїжджав до України в період з 2010 року по 2013 роки , тривалий час не сплачує аліментів , не надав державному виконавцю достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно , яким він володіє спільно з іншими особами,а тому суд приходить до глибокого переконання задовольнити клопотання .

Керуючись ст.ст.14, 60, 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України, ст.11, ст.12 Закону України Про виконавче провадження , суд,-

ухвалив:

Подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1,жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, у праві виїзду за межі України до сплати ним аліментів на користь ОСОБА_3 19800 гривень згідно із виконавчим листом Старовижівського районного суду Волинської області від 09 липня 2010 року.

Виконання ухвали суду покласти на Державну прикордонну службу України.

Копію даної ухвали надіслати до ВДВС Ратнівського районного управління юстиції для подальшого скерування та виконання адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд шляхом подачі в пяти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційних скарг, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час її проголошення, - у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий О.З.Фазан