Справа № 346/1844/16-ц
Провадження № 2/346/757/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Томин О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував з відповідачкою у фактичних шлюбних відносинах, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3. З 24.03.2007 року сторони перебувають у шлюбі, у якому в них ІНФОРМАЦІЯ_2 також народилася дочка ОСОБА_4. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачкою виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань, з приводу чого між ними виникали безпідставні сварки, скандали в присутності дітей, що негативно на стан здоров'я позивача та виховання дітей. Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З березня 2013 року сторони спільно не проживають та не підтримують будь-яких сімейних відносин, їхній шлюб носить формальний характер. Спору про визначення місця проживання вказаних дітей між сторонами не виникає. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, малолітніх дочок сторін залишити проживати з відповідачкою та відновити йому дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 05.04.2016 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 05.04.2016 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу просить розглядати в її відсутності.

В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 24.03.2007 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №3. В зв'язку з одруженням чоловік змінив своє прізвище з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2» (а.с.4).

Згідно з даними свідоцтв про народження сторони є батьками малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5, 6).

Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, з березня 2013 року проживають окремо, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати.

Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом також встановлено, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечитиме їхнім інтересам.

Після розірвання шлюбу позивачу слід відновити дошлюбне прізвище, оскільки він вказав про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. Відповідачка в зв'язку з одруженням свого прізвища не змінювала.

Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

В зв'язку з відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей сторін суд вважає, що їхнє місце проживання слід визначити з відповідачкою.

На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст.213-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстровано 24.03.2007 року виконавчим комітетом Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №3, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу відновити дошлюбне прізвище " ОСОБА_2 ".

Малолітніх дітей сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання шлюбу залишити проживати з їх матір'ю - ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 08 квітня 2016 року.

Суддя Калинюк О. П.