УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання припиненим договору поруки за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на рішення апеляційного суду Донецької області від 19 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 6 червня 2007 року між публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір. З метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 6 червня 2007 року між банком та ним було укладено договір поруки. Зазначав, що позичальник не виконував взяті на себе зобов'язання, допустив заборгованість і 26 лютого 2015 року банк направив ОСОБА_6 вимогу про дострокове повернення кредиту впродовж 60 днів з дня її отримання, яку боржник отримав 12 березня 2015 року. Отже, боржник був зобов'язаний повернути кредит до 11 травня 2015 року разом з процентами у загальному розмірі 11 628 доларів 47 центів США. Оскільки банк змінив строк виконання основного зобов'язання, звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості в солідарному порядку з боржника та з нього, як поручителя, 8 грудня 2015 року, тобто після спливу шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України, позивач просив визнати поруку припиненою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 7 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 19 травня 2016 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано припиненими правовідносини за договором поруки від 6 червня 2007 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «ПУМБ», посилаючись на порушення судом норм матеріального і неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що порука припинилася, оскільки банк, скориставшись положенням ч. 2 ст. 1050 ЦК України, надіслав 26 лютого 2015 року позичальнику вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с. 20-21), тим самим змінивши строк виконання основного зобов'язання і протягом 6 місяців позов до суду до поручителя не пред'явив. Такий позов пред'явлено лише у грудні 2015 року (а.с. 34-38), тобто поза межами шестимісячного строку.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 22 червня 2016 року № 6-368цс16, від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 19 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик