У х в а л а

іменем україни

11 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., ГончараВ. П., Касьяна О. П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Київпассервіс» про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Державного підприємства «Київпассервіс» на рішення апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Київпассервіс» (далі - ДП «Київпассервіс»), у якому, посилаючись на незаконне звільнення, з урахуванням уточнень просила скасувати наказ від 01 серпня 2014 року № 321-ОС про її звільнення; поновити її на посаді начальника станції АС «Дарниця» ДП «Київпассервіс» з 02 серпня 2014 року; стягнути з відповідача на свою користь 62 787 грн 99 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 4 601 грн 06 коп. витрат на лікування, 5 846 грн 40 коп. витрат на правову допомогу та 20 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано незаконним наказ ДП «Київпассервіс» від 01 серпня 2014 року № 321-ОС про звільнення ОСОБА_4

Поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника станції АС «Дарниця» ДП «Київпассервіс» з 27 серпня 2014 року.

Стягнуто з ДП «Київпассервіс» на користь ОСОБА_4 42 734 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди та 3 тис. грн витрат на правову допомогу.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ДП «Київпассервіс», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ДП «Київпассервіс» необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що наказом ДП «Київпассервіс» від 08 серпня 2012 року № 472-ОС ОСОБА_4 було прийнято на роботу до ДП «Київпассервіс» на посаду начальника станції АС «Дарниця» ДП «Київпассервіс».

Наказом ДП «Київпассервіс» від 01 серпня 2014 року № 321-ОС ОСОБА_4 було звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв'язку із грубим порушенням трудових обов'язків, а саме, пп. 4.12, 4.13, 4.15, абз. 1, 9, 10, 11 п. 6.1 посадової інсрукції начальника станції ДП «Київпассервіс».

З наказом про звільнення позивач була ознайомлена 27 сепня 2014 року, про що свідчить її підпис на наказі.

Наказом ДП «Київпассервіс» від 08 жовтня 2014 року було внесено зміни в п. 1 наказу від 01 серпня 2014 року № 321-ОС «Про звільнення ОСОБА_4», зазначено дату її звільнення - 27 серпня 2014 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний

у разі одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що АС «Дарниця» є філіалом, представництвом, відділенням або іншим відокремленим підрозділом ДП «Київпассервіс».

Разом із тим матеріали справи не містять доказів про грубе порушення позивачем своїх трудових обов'язків, зокрема: факт відключення електроенергії в приміщенні автостанції 20 червня 2014 року саме позивачем; наявність негативних наслідків для відповідача, які виникли у зв'язку із відключенням електропостачання; відсутні будь-які внутрішні нормативно-правові акти, які б покладали на позивача обов'язок та відповідальність за ознайомлення інших працівників з наказами керівництва.

Вирішуючи спір по суті, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що у відповідача не було правових підстав для звільнення позивача за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

З огляду на зазначене висновки апеляційного суду про те, що звільнення позивача відбулося із порушенням вимог трудового законодавства є правильними.

Доводи касаційної скарги про розгляд апеляційним судом апеляційної скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 без поновлення строку на апеляційне оскарження - безпідставні, оскільки із матеріалів справи вбачається, що 25 травня 2015 року ухвалою апеляційного суду м. Києва клопотання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задоволено та поновлено йому строк на апеляційне оскарження рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року.

Доводи касаційної скарги про те, що звільнення позивача відбулося відповідно до вимог трудового законодавства - безпідставні, оскільки обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження у суді і висновки з цього приводу, зроблені апеляційним судом, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Київпассервіс» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

В. П. Гончар

О. П. Касьян