22.11.2016 Єдиний унікальний номер 205/8698/16-ц
Справа № 6/205/236/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Басової Н.В.,

при секретарі Сахончик Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську подання Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про примусове проникнення до квартири боржника, суд,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2016 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про примусове проникнення до квартири боржника. У своєму поданні заявник посилався на те, що на примусовому виконанні Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться зведене виконавче провадження по примусовому виконанню: виконавчого листа № 199/2837/13-ц (2/199/1784/2013) від 01.08.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 175846,00 грн.; виконавчого листа № 199/5590/13-ц (2/199/2339/13) від 15.08.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 91761,52 грн. Виконавчі листи були видані Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська. Згідно інформаційної Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1.

У поданні заявник просив надати дозвіл на примусове проникнення державного виконавця до нерухомого майна боржника, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

На підставі ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Як вбачається зі змісту ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Пунктом 15 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Крім того, згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Державним виконавцем не представлено суду достовірних доказів з приводу того, що ним було вжито всіх можливих заходів, визначених статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», для виконання рішення суду, а також доказів, які свідчили б про неможливість виконання рішення суду не інакше як шляхом примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Проте, до вказаного подання державний виконавець не додав жодних доказів на підтвердження факту проживання боржника за вказаною в поданні адресою та перебування належного боржнику майна саме за цією адресою, а отже, не подано належного обґрунтування необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до житлового приміщення.

За таких підстав, суд вважає, що подання про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_2 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки примусове проникнення до житла божника буде порушувати гарантовані Конституцією України права щодо недоторканості житла власника квартири, оскільки державним виконавцем не вжито достатньо заходів для безперешкодного входження до житла боржника та належного виклику боржника до ДВС, які не потребують примусового проникнення до житла боржника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 30 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 32 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 376 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про примусове проникнення до квартири боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржено апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.В. Басова