У Х В А Л А

судового засідання

11 квітня 2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді - Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

В ході розгляду у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна та припинення права на частку в спільному майні з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернуся в суд із позовом до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна після смерті їх батька ОСОБА_3. Мотиви та вимоги позову викладені у позовній заяві від 11 травня 2007 року ( т. 1 ас. 4 12).

У провадженні Франківського районного суду м. Львова справа перебуває з 24 жовтня 2008 року.

В ході розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, остаточно визначившись із їх змістом у заяві від 15 травня 2015 року. Згідно уточнених позовних вимог, позивач просить:

- виділити спадкову частку квартири, а саме ? частину квартири АДРЕСА_1 у м Львові йому, позивачу, як таке, що повинно належати йому на підставі ст. 344 та ст. 360 ЦК України;

- виділити йому, позивачу, в натурі автомобіль ВАЗ 21051, державний номер 291 65 ТВ та автомобільний причеп МАЗ 8114, державний номер 25 49 ХР, як такий, що повинен належати йому на підставі ст. 344 та ст. 360 ЦК України;

- виділити йому, позивачу , дачну земельну ділянку, розташовану на території садового кооперативу «Перемога» в с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області як таку, що повинна належати йому на підставі ст. 344 та ст. 360 ЦК України;

- виділити йому, позивачу, майно, яке знаходиться на земельній ділянці дачну земельну ділянку, розташовану на території садового кооперативу «Перемога» в с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області, як таке, що повинно належати йому на підставі ст. 344 та ст. 360 ЦК України;

Також, покликаючись на положення п. 2 ч. 1 ст. 365 ЦК України, позивач просить суд припинити право на спадкову частку у спільному майні ОСОБА_2 і призначити їй наступну грошову компенсацію:

- за 1/6 автомобіля ВАЗ 21051, державний номерний державний номер 291 65 ТВ компенсацію в розмірі 1024 грн.;

- за 1/6 автомобільного причепа компенсацію в сумі 511 грн.;

- 1/6 від 0, 055 га, на території садового кооперативу «Перемога» в с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області компенсацію в розмірі 7000 грн.;

- припинити право власності ОСОБА_4 на спадкову частку майна розташованого на земельній ділянці на території садового кооперативу «Перемога» в с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області та призначити їй грошову компенсацію в розмірі 6810 грн.

Щодо грошових заощаджень, то такі просить поділити між відповідачкою і позивачем відповідно з належною кожному часткою ( т. 2 ас. 182 188).

В судовому засіданні від 30 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 надав ряд документів, покликаючись як на підставу доказу, серед яких клопотання про врахування можливої суми компенсації, яка на його думку, є достатньою ( т. 2 ас. 143 - 176).

15 травня 2015 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог , зміст яких викладений вище, та клопотання про прийняття судом до уваги ціни майна, вказавши , що визначену суму 90000 грн. передано ним на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України у Львівській області ( т. 2 ас. 187 - 188), що також підтверджується копією квитанції № 79 від 15 травня 2015 року, згідно якої, ОСОБА_1, на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України у Львівській області № 0789 перераховано 90000 ( девяносто тисяч) грн. ( т. 3 ас. 42).

Зважаючи на зміст уточнених позовних вимог, які судом прийнято до розгляду в судовому засіданні від 07 червня 2015 року, розяснено позивачу вимоги ч. 2 ст. 365 ЦК України та зобовязано внести на депозитний рахунок суду суму вартості майна, відносно якого ним ставиться питання про припинення права відповідача, до завершення справи по суті. Розмір вартості встановлено у вигляді 133 770 ( сто тридцяти тисяч сімсот сімдесят) грн. відповідно до висновків експертів ( т. 1 ас 237. Т. 2 ас. 13 45). Отже , така вимога суду ґрунтувалася виключно на прямій нормі закону та експертних висновках.

Не погоджуючись з вартістю майна, що було встановлено за висновками експертів, відповідач та її представник 30 червня 2015 року заявили клопотання про призначення додаткової судової товарознавчої експертизи з якими погодився позивач ОСОБА_1 та яке судом задоволено( т. 3 ас. 23-24). Провадження у справі було зупинено та справу скеровано до експертної установи.

24 червня 2015 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про повернення йому коштів, яке судом розглянуто не було, у звязку з перебуванням справи в експертній установі (т.3 ас. 4).

01 липня 2015 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням , яке судом задоволено та надано йому копію ухвали про призначення експертизи ( т. 2 ас. 26).

23 липня 2015 року з Територіального управління державної судової адміністрації України у Львівській області до Франківського районного суду м. Львова надійшов лист, яким повідомляється суд, що позивач ОСОБА_1 вимагає повернення внесених ним коштів ( т. 3 ас. 37).

05 листопада 2015 року, матеріали справи з експертної експертизи поступили до Франківського районного суду м. Львова та відповідно до ухвали судді від 06 листопада 2015 року у справі відновлено провадження з призначенням справи до судового розгляду.

В судове засідання 18 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 не прибув, хоч був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, подав клопотання про перенесення (т. 3 ас. 83).

12 та 20 січня 2016 року з Територіального управління державної судової адміністрації України у Львівській області до Франківського районного суду м. Львова надійшли листи адресовані Генеральному прокурору України, щодо, як на думку позивача, незаконного вимагання у нього коштів.

В судове засідання від 02 лютого 2015 року, позивач ОСОБА_1 не прибув, разом з тим, суд заслухавши думку відповідача та його представника, задоволив заяви ОСОБА_1 про повернення йму внесених відповідно до вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України грошових коштів на депозит суду. Підстави такого рішення викладені в ухвалі ( т. 3 ас.120 -124).

Судом також встановлено, що призначена відповідно до ухвали суду від 30 червня 2015 року експертиза, що призначалася за клопотання відповідача ОСОБА_2 про визначення ринкової вартості ідеальних часток у спірному майні, не відбулася, з підстав відкликання ОСОБА_2 її клопотання про призначення такої експертизи ( т 3 ас 2, 23 -24, 54, 61, 69).

Відповідно до ухвали суду від 06 листопада 2015 року провадження у справі відновлено (т. 3 ас 70).

В ході судового розгляду, відповідач ОСОБА_2, через канцелярію суду 05 квітня 2016 року подала клопотання про витребування із Франківського районного суду м. Львова цивільну справу № 2/465/1169/15 за її ОСОБА_2, позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту, відмови від прийняття спадщини та визнання недійсним договору дарування квартири і визнання права власності на ? ідеальну частку спадкового майна з постановленням ухвали про обєднання в одне провадження з цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до неї, ОСОБА_2Л, про припинення права на частку у спільному майні з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України.

З огляду на викладене, судом витребувана із Франківського районного суду м. Львова цивільна справа № 465/4217/14 ц, провадження № 2/465/45/16 для дослідження в судовому засіданні та прийняття рішення з розгляду заяви про обєднання двох позовів в одне провадження.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник клопотання підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у клопотанні. Разом з тим, не змогли пояснити позовних вимог зазначених у клопотанні щодо визнання права власності на ? ідеальну частку, з огляду на те, що така згідно позовних вимог ними не заявлялася. Запевнили суд, що ними будуть вноситися уточнення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, висловив своє тлумачення ст. 126 ЦПК України, особливу увагу акцентуючи на різних порядках судочинства, так і не уточнивши, що мав на увазі. Проти обєднання двох проваджень в одне категорично заперечує. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні в черговий раз підтвердив своє небажання виконати вимоги ч. 2 ст. 365 ЦК України звинувативши суд у примушуванні його до вчинення дій не передбачених законом.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи № 465/4217/14 ц, провадження № 2/465/45/16 та розглядуваної цивільної справи № 2-41/11- ц, провадження № 2/465/853/16, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що уточнені позовні вимоги позивача ґрунтуються на положеннях ст. ст. 344, 360, 365 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 365 вказаної норми закону, суд постановляє рішення про припинення права особи на частину у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, однак позивач відмовляється виконати ч. 2 ст. 365 ЦК України, що перешкоджає подальшому розгляду та його завершенню у справі за позовом ОСОБА_1 про обєднання з якою клопоче сторона відповідача.

Відтак, суд дослідивши матеріали двох цивільних справ, та заслухавши доводи учасників процесу, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає ще й з тих підстав, що таке обєднання буде суперечити вимогам ст. 126 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України, суд під час розгляду справи має право постановити ухвалу про обєднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача. Разом з тим, суд не знаходить позовні вимоги однорідними, та вважає, що обєднання справ в одне провадження перешкоджатиме розгляду справ у строки визначені ст. 157 ЦПК України.

Крім того в ході розгляду справи за позовом ОСОБА_1 встановлено, що при подачі позовної заяви ОСОБА_1 зобовязувався внести грошові кошти на депозитний рахунок суду для виконання вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України, однак внісши поставив питання про їх повернення ( т. 1 ас. 4-12).

За таких обставин, суд вважає за доцільне зобовязати позивача ОСОБА_1. внести на депозитний рахунок суду вартість частини спірного майна, яке згідно висновків експертизи становить 133 770 ( сто тридцяти тисяч сімсот сімдесят) грн. 00 коп. та на підставі ст. 121 ЦПК України надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 05 травня 2016 року.

Розяснити позивачу наслідки невиконання узвали суду, в частині зобовязання його виконати вимоги ч. 2 ст. 365 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 365 ЦК України, ст. ст. 27, 60, 121, 126, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити відповідачу ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про обєднання в одне провадження цивільних справ справи № 465/4217/14 ц, провадження № 2/465/45/16 та № 2-41/11- ц, провадження № 2/465/853/16, за безпідставністю такого.

Зобовязати позивача ОСОБА_1 виконати вимоги ч. 2 ст. 365 ЦК України та внести на депозит суду вартість частини спірного майна, яке згідно висновків експертизи становить 133 770 ( сто тридцяти тисяч сімсот сімдесят) грн. 00 коп.

На підставі ст. 121 ЦПК України надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 05 травня 2016 року.

Розяснити позивачу наслідки невиконання узвали суду, в частині зобовязання його виконати вимоги ч. 2 ст. 365 ЦК України.

З метою надання часу позивачу для усунення недоліків позовної заяви слухання справи перенести на 16 год. 00 хв. 05 травня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В . Кузь