Єдиний унікальний номер: 448/1065/15-ц
Провадження № 2/448/22/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06.04.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.

з участю секретаря - Тхір О.Т.

позивача ОСОБА_1

його представника - ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи - ОСОБА_4

її представника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_6, Реєстраційна служба Мостиського районного управління юстиції у Львівській області, про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 06.09.2014р. помер його батько ОСОБА_7, а після його смерті залишилось спадкове майно житловий будинок з господарськими спорудами по вул.Озерна, 16 в с.Шегині Мостиського району Львівської області.

Зазначає, що правовстановлюючий документ на вказаний будинок оформлено та видано саме на імя батька ОСОБА_7, хоча дане майно набуте, як вважає, його (позивача) батьками подружжям ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за час їхнього шлюбу. Також вважає, що кожен з його батьків мав право на 1/2 частину житлового будинку, оскільки такий був їх спільною сумісною власністю, а не особистою власністю виключно ОСОБА_7

Стверджує, що мати ОСОБА_9, яка померла 27.09.2005р., за життя своїм майном не розпорядилася, а спадкоємцями першої черги спадкування за законом спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_9, були її чоловік ОСОБА_7 та діти: він (позивач) та його сестри ОСОБА_4 і ОСОБА_6.

Вважає себе та ОСОБА_7 такими, що прийняли спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_9, бо на час її смерті постійно проживали разом з нею, та що кожен з них успадкував таку в рівних частках по 1/4 частині будинку кожен (1/2:2). Інші ж спадкоємці (ОСОБА_4 та ОСОБА_6В.) не вчинили жодних дій, спрямованих на прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті їх матері.

Покликається і на те, що ОСОБА_7, який помер 06.09.2014р., за життя усім своїм майном розпорядився та заповів таке, в тому числі належні йому 3/4 частини будинку (1/2 частина, що належала йому у спільній сумісній власності подружжя, + 1/4 частину, яку успадкував в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_9 ) своїй дочці, а його (позивача) сестрі ОСОБА_4

З огляду на наведене, просить визнати житловий будинок по вул.Озерна, 16 в с.Шегині Мостиського району Львівської області спільною власністю подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_9; припинити право особистої власності ОСОБА_7 на житловий будинок по вул.Озерна, 16 в с.Шегині Мостиського району Львівської області; визнати за ним (позивачем) право власності на 1/4 частину вказаного житлового будинку.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Шегинівської сільської ради Мостиського району в судовому засіданні зазначив, що вирішення спору покладає на розсуд суду. Пояснив, що йому відомо про ті обставини, що батьки позивача придбали в с.Шегині Мостиського району старий будинок, який в подальшому розбудували; що в останні роки життя батьків з ними у спірному житловому будинку постійно проживав саме позивач по справі; що батьки позивача не працювали в колгоспі, а на Львівській залізниці.

Третя особа ОСОБА_4Н та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили та просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважають, що спірний будинок в цілому повинен належати саме їй (ОСОБА_4Н.) згідно волі батька ОСОБА_7 Крім того, вважають, що позивач пропустив строк позовної давності, бо вже на час смерті матері ОСОБА_9, яка померла 21.03.2005р., знав, що за нею не було зареєстровано права власності на жодне нерухоме майно. При цьому ОСОБА_4 не заперечила тих обставин, що її батьки не працювали в колгоспі, а на Львівській залізниці; що спірний житловий будинок був придбаний її батьками за час їхнього подружнього життя, а в подальшому такий був ними перебудований; що на час смерті матері та батька позивач був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак постійно там не проживав, бо на вихідні та в період канікул проживав у своєї дружини у м.Львові.

Третя особа ОСОБА_6 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, а також не надіслала до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області в судове засідання не з'явилася, а надіслала заяву, в якій вказала, що вирішення спору покладає на розсуд суду та просить розглянути справу за її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, третьої особи ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення частково з таких міркувань.

Судом встановлено, що 08.05.1958р. укладено шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_10 (дівоче прізвище - Поліщак) ОСОБА_11, батьками позивача ОСОБА_1 і третіх осіб ОСОБА_12 і ОСОБА_6

Будинковолодіння (житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями) №16 по вул.Озерна в с.Шегині Мостиського району Львівської області відносилося до суспільної групи «робітничий двір».

Таке набуте подружжям ОСОБА_9, яка померла 27.09.2005р., та ОСОБА_7, який помер 06.09.2014р., за час їхнього подружнього життя, зокрема 14.03.1970р. на підставі договору купівліпродажу. Як вбачається із копії вказаного договору, що наявна у матеріалах справи, ОСОБА_13 продав, а ОСОБА_7 купив будинок в с.Шегині Мостиського району площею 42 кв.м.

В подальшому подружжя ОСОБА_7 розбудували житловий будинок (на місці старого будинку збудували новий), внаслідок чого у 1974р. площа такого збільшилася до 61.9 кв.м.

Відповідно, спірний житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями був обєктом права їх (ОСОБА_9 і ОСОБА_7В.) спільної сумісної власності. Частка кожного з них як співвласника складала відповідно по 1/2 ідеальній частині такого.

Суд не приймає до уваги записів в погосподарських книгах по с.Шегині, з яких вбачається, що у період до 1991р. спірне будинковолодіння відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», оскільки судом встановлено, що подружжя ОСОБА_7 ніколи у колгоспі не працювали, а такі були робітниками на Львівській залізниці. Такі записи в по господарських книгах суд розцінює як такі, що внесені помилково, чого не заперечили і з чим погодилися сторони по справі і третя особа ОСОБА_4

27.09.2005р. відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_14. Спадкодавець ОСОБА_9 за життя усім своїм майном, в тому числі, як вважає суд, 1/2 частиною зазначеного вище будинковолодіння, не розпорядилася.

Спадкоємцями першої черги спадкування спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_9, були чоловік та діти померлої: ОСОБА_7. позивач ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 і третя особа ОСОБА_6

Оскільки жоден із спадкоємців першої черги спадкування за законом не звертався в Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_9, суд приходить до висновку, що дану спадщину прийняли спадкоємці, які постійно проживали разом з спадкодавцем ОСОБА_9 на час її смерті і у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що належним чином прийняли дану спадщину, зокрема її чоловік ОСОБА_7 та син позивач по справі ОСОБА_1

Кожен з спадкоємців (ОСОБА_7 та ОСОБА_1Н.) успадкував спадщину в рівних частках, тобто по 1/4 частині спірного будинковолодіння (1/2:2). Після смерті ОСОБА_9 частка її чоловіка ОСОБА_7 у спірному будинковолодінні збільшилася до 3/4 частин такого (1/2 + 1/4), а частка позивача ОСОБА_1 відповідно склала 1/4 частину такого.

Інші можливі спадкоємці першої черги спадкування за законом, зокрема інші діти спадкодавця ОСОБА_9. ОСОБА_4 і ОСОБА_15, треті особи по справі, у встановлений законом строк не вчинили жодних дій, які б свідчили про прийняття ними спадщини, що відкрилася внаслідок смерті їх матері ОСОБА_9

06.09.2014р. відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_7, який ще за життя, а саме 07.10.2011р., на власний розсуд розпорядився усім своїм майном, і заповів таке, в тому числі і 3/4 належні йому частини житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, що знаходиться по вул.Озерній, 16 в с.Шегині Мостиського району Львівської області, відповідачці ОСОБА_4, склавши в її користь заповіт. Даний заповіт до часу смерті спадкодавця ОСОБА_7 ним не змінений і не відмінений.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача і представника відповідача Шегинівської сільської ради Мостиського району; поясненнями третьої особи ОСОБА_4; копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_9 та ОСОБА_7; копією свідоцтва про одруження подружжя ОСОБА_7 (ОСОБА_9 та ОСОБА_7); копією договору купівлі-продажу будинку від 14.03.1970р.; копією технічного паспорта на житловий будинок станом на 15.07.1985р.; копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок по вул.Озерна, 16 в с.Шегині Мостиського району; копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1; копією заповіту спадкодавця ОСОБА_7 в користь ОСОБА_4; листом-відповіддю з Мостиської державної нотаріальної контори від 29.02.2016р.. за №01-16/84, з якого вбачається, що після смерті ОСОБА_9, яка померла 27.09.2005р., спадкова справа не заводилася; довідкою з Шегинівської сільської ради Мостиського району за №723 від 15.09.2015р.; листом-відповіддю з Мостиської державної нотаріальної контори від 16.04.2015р. за №01-16/288 та копією сторінок спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7; копіями сторінок погосподарських книг по с.Шегині Шегинівської сільської ради Мостиського району.

Підсумовуючи, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача щодо визнання спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_7, який помер 06.09.2014 року, та ОСОБА_9, яка померла 27.09.2005р., та щодо визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1/4 частину спірного будинковолодіння по вул.Озерна, 16 в с.Шегині Мостиського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9

Щодо позовної вимоги про припинення особистої власності ОСОБА_7 на житловий будинок по вул.Озерна, 16 в с.Шегині Мостиського району Львівської області, то суд вважає таку вимогу зайвою, оскільки задоволення позовної вимоги в частині визнання спірного нерухомого майна спільною власністю подружжя автоматично припиняє режим особистої власності на дане майно.

Оскільки про порушення свого права позивач дізнався лише в ході оформлення своїх спадкових прав після смерті батька ОСОБА_7, який помер 06.09.2014р., то суд приходить до висновку, що ним не було порушено строків позовної давності, а його порушене право підлягає захисту.

Враховуючи думку позивача, понесені судові витрати по сплаті ним судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп., як вважає суд, слід залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.22 КпШС, ст.ст.1216, 1218, 1222, 1226, 1258, 1261, 1267, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: с.Шегині, вул. вул.Озерна, 16 Мостиського району Львівської області, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_7, який помер 06.09.2014 року, та ОСОБА_9, яка померла 27.09.2005р.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/4 ідеальну частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: с.Шегині, вул. вул.Озерна, 16 Мостиського району Львівської області

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я.Є. Стецик

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Рішення набрало законної сили:

«__»__________________20___ р.

Суддя Я.Є. Стецик