Провадження № 2/761/1866/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Підприємства «БОР ДЕ»НЮК» про стягнення коштів та за зустрічним позовом Приватного підприємства «БОР ДЕ»НЮК» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 16 липня 2014 року між Приватним підприємством "БОР ДЕ'НЮК", як Виконавцем, в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як Покупцем, було підписано Договір №16/07/14 згідно п. 1.1 якого у відповідності до умов цього Договору Виконавець зобов'язався виконати для Покупця роботи по виготовленню, доставці та встановленню (монтажу) алюмінієво - дерев'яних конструкцій системи Гранд, а Покупець зобов'язався створити Виконавцю умови для належного виконання зазначених робіт, прийняти результати виконаних робіт та оплатити їх. Згідно п. 3.1 договору загальна вартість робіт виконавця складає 335 445,00 (триста тридцять п'ять тисяч чотириста сорок п'ять грн. 00 коп.) грн. З врахуванням наведеного позивачем було передано відповідачеві в собі ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 335 445,00 грн., що підтверджується розпискою останнього від 18 травня 2015р. Згідно п.п. 1.2, 1.3 Договору Виконавець зобов'язується виконати роботи в порядку та на умовах погоджених сторонами в Специфікації №1 протягом 3 - 3,5 місяців з моменту погодження та підписання Специфікації, комплектації конструкцій (зовнішній колір алюмінія, дерево та колір внутрішньої сторони), а також погодження конфігурації склопакетів. Точний склад та об'єм робіт, їх порядок виконання зазначається в Специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору (останній абзац п. 1.4 Договору). Однак сторони не погодили порядок та умови виконання робіт,комплектацію конструкцій, конфігурацію склопакетів,і відповідно не підписали специфікацію до договору. Згідно п.п. 1.2, 1.3 Договору Виконавець зобов'язується виконати роботи в порядку та на умовах погоджених сторонами в Специфікації №1 протягом 3 - 3,5 місяців з моменту погодження та підписання Специфікації, комплектації конструкцій (зовнішній колір алюмінія, дерево та колір внутрішньої сторони), а також погодження конфігурації стіклопакетів. Точний склад та об'єм робіт, їх порядок виконання зазначається в специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору (останній абзац п. 1.4 договору). Однак Сторони не погодили порядок та умови виконання робіт,комплектацію конструкцій, конфігурацію стіклопакетів,і відповідно не підписали Специфікацію до Договору. За таких обставин позивач просить суд стягнути з Приватного підприємства "БОР ДЕ'НЮК" () на користь ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1)грошові кошти у розмірі 335 455,00 грн.

В подальшому позивач у зв»язку із частковим погашенням суми заборгованості шляхом здійснення двох окремих платежів на загальну суму 40 120, 00 грн., просить суд стягнути з відповідача суму у розмірі 325 666,50 грн., що включає суму боргу у розмірі 295 325,00 грн., 6 719,16 грн. 3% річних та 23 622,34 грн. інфляційні втрати.

Не погоджуючись з вимогами ОСОБА_1 представник ПП "БОР ДЕ'НЮК" пред»явив зустрічний позов про визнання договору недійсним. Зазначає, що оскільки договір не скріплений печаткою Приватного підприємства, його має бути визнано недійсним згідно до положень ст. 207,215 ЦК України. За таких обставин представник ПП "БОР ДЕ'НЮК" визнати недійсним договір № 16/07/14 від 16 липня 2014 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав первісний позов, просив задовольнити. Заперечував щодо задоволення зустрічного позову у зв»язку із відсутністю підстав для визнання угоди недійсною.

Представники ПП "БОР ДЕ'НЮК" підтримали зустрічний позов, наголосили на тому, що угода укладена між сторонами є недійсною в силу положень чинного законодавства України. За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з підприємства грошових коштів.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріал справи сд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, в той час, як у задоволенні зустрічного позову має бути відмовлено, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи 16 липня 2014 року між Приватним підприємством "БОР ДЕ'НЮК", як Виконавцем, в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як Покупцем, було підписано Договір №16/07/14 за умовами якого Виконавець зобов'язався виконати для Покупця роботи по виготовленню, доставці та встановленню (монтажу) алюмінієво - дерев'яних конструкцій системи Гранд, а Покупець зобов'язався створити Виконавцю умови для належного виконання зазначених робіт, прийняти результати виконаних робіт та оплатити їх.

Згідно п. 3.1 договору загальна вартість робіт виконавця складає 335 445,00 (триста тридцять п'ять тисяч чотириста сорок п'ять грн. 00 коп.) грн.

18.05.2015 р. ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 згідно договору № 16/07/14 суму у розмірі 335 445,00 грн., що є еквівалентом суми у розмірі 20 30,00 євро. Дана обставина підтверджується відповідною розпискою.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, відповідно до ст. 626 ЦК України.

Відповідно до ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно п.п. 1.2, 1.3 Договору Виконавець зобов'язується виконати роботи в порядку та на умовах погоджених сторонами в Специфікації №1 протягом 3 - 3,5 місяців з моменту погодження та підписання Специфікації, комплектації конструкцій (зовнішній колір алюмінія, дерево та колір внутрішньої сторони), а також погодження конфігурації склопакетів.

Склад та об'єм робіт, їх порядок виконання зазначається в Специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору (останній абзац п. 1.4 Договору).

Як встановлено в судовому засіданні, сторони не погодили порядок та умови виконання робіт,комплектацію конструкцій, конфігурацію склопакетів, і відповідно, не підписали специфікацію до договору.

Також, як свідчать надані представником відповідача докази, ОСОБА_1 02.11.2015 р. отримав 15 000,00 грн. та 30.12.2015 р. отримав 1000 ,00 доларів США, від ОСОБА_2 в рахунок повернення коштів за розпискою від 8.05.2015 р.

Решта коштів, передана позивачем ОСОБА_2 повернута не була.

Представник ОСОБА_1 просить суд застосувати до правовідносин ст. 1212 УК України.

В свою чергу, представники відповідача зазначають про недійсність угоди, в розумінні положень ст. 215 ЦК України, зважаючи на те, що договір не скріплено печаткою ПП "БОР ДЕ'НЮК".

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1-3,6 ст. 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Як свідчить договір № №16/07/14 від 16.07.2014 р., угода не скріплена печаткою, проте дана обставина узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 207 ЦК України, оскільки він підписаний директором підприємства в той час, як обов»язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у п. 8 роз»яснив, що зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК (435-15) не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним.

Також Пленум Верховного Суду України зазначив, що вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК

Главою 83 ЦК України встановлені, зокрема, правові наслідки набуття, збереження майна без достатньої правової підстави.

Так, зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами не досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов договору та вважає за можливе відмовити у визнанні правочину недійсним та застосувати положення глави 83 ЦК України.

Приписами ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За наданим представником позивача розрахунком, грошові кошти, які мають бути стягнуті з відповідача, з урахуванням раніше повернутих коштів, становлять суму у розмірі 295 325,00 грн. Зазначений розрахунок було перевірено в судовому засіданні і не оспорював ся представниками відповідача.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як свідчить розрахунок представника позивача 3% річних за період з 25.09.2015 р. по 25.05.2016 р. становить 6 719,16 грн., інфляційні втрати - 23 622,34 грн.

В судовому засіданні представниками ПП "БОР ДЕ'НЮК" не оспорювався ні період прострочення, ні зазначені суми.

Зважаючи на викладене, вимоги чинного законодавства України, суд приходить до висновку про стягнення з ПП "БОР ДЕ'НЮК" грошових коштів отриманих від ОСОБА_1 18.05.2015 р. у розмірі 325 666,50 грн., що включає суму боргу у розмірі 295 325,00 грн., 6 719,16 грн. 3% річних та 23 622,34 грн. інфляційні втрати.

Таким чином, суд задовольняє позов ОСОБА_1 про стягнення сум та відмовляє у задоволенні зустрічного позову про визнання угоди недійсною.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 203,207,215, 625, 626,638,1212 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Приватного Підприємства «БОР ДЕ»НЮК» на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 325 666 грн. 50 коп.

В задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства «БОР ДЕ»НЮК» відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суддя: