Справа №751/7600/15-ц
Провадження №2/751/133/16
Рішення

Іменем України

03 березня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Косач І. А.

при секретарях Летяга М. О., Великородна М. О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим, зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим, -

Встановив:

31.07.15. ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги наступним.

01.08.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 2402/0808/71-079, згідно якого банк надав їй кредит у сумі 66 150,00 доларів США. На видачу вказаного кредиту банк мав відповідну ліцензію.

У порушення умов кредитного договору ОСОБА_3 зобовязання належним чином не виконала, у звязку з чим у неї станом на 10.07.15. виникла заборгованість за кредитом 53 114,23 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.07.15. становить 1 247 841,58 грн., за відсотками 7 162,53 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.07.15. становить 156 488,20 грн.

У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору, їй було нараховано неустойку, а саме пеню у розмірі 1 812,11 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.07.15. становить 39 591,29 грн.

В забезпечення виконання зобовязань Позичальника, що випливають з Основного договору, відповідно, 01.08.2008 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 уклали договір поруки № 2402/0808/71-079-Р-1, і крім того 01.08.2008 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_5 уклали договір поруки № 2402/0808/71-079-Р-2. Відповідно до умов Договорів поруки обидва поручителі поручаються за виконання ОСОБА_3 обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

25.05.12. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», а 15.06.12. між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» було відступлено Право вимоги за вказаним кредитним договором.

Просили стягнути солідарно з відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», заборгованість - 1 443 921,07 грн., а саме: - за кредитом - 1 247 841,58 грн.; - по відсотках - 156 488,2 грн.; - пеня - 39 591,29 грн.; та витрати по сплаті судового зору у сумі 3 654,00 грн.

16.09.15. на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим (том 1, а.с.98-100), яку заявою від 10.11.15. уточнила шляхом зміни предмета зустрічного позову (том 1, а.с.180-181), та мотивує свої вимоги наступним.

01.08.08. між нею та ВАТ «Сведбанк» було укладено договір поруки № 2402/0808/71-079/Р-2, відповідно до якого вона зобовязувалась перед банком відповідати за виконання позичальником всіх своїх зобовязань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, передбачених кредитним договором № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року, укладеним між Банком та ОСОБА_3, та будь-якими додатковими угодами.

ОСОБА_5 зазначає, що 21.11.2014 року їй була направлена вимога про дострокове погашення кердиту. Відповідно до норм законодавства і направленої вимоги кредит мав бути повернутий достроково протягом 30 днів з моменту надіслання такої вимоги, а тому право на звернення до суду у банку виникло 21.12.2014 року. Однак первісний позов було подано після сплину шестимісячного строку, як того вимагає закон.

Просила визнати договір поруки № 2402/0808/71-079/Р-2, укладений між нею та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» - припиненим.

16.09.15. на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим (том 1, а.с.103-105), яку заявою від 10.11.15. уточнив шляхом зміни предмета зустрічного позову (а.с.182-183), та мотивує свої вимоги наступним.

01.08.08. між ним та ВАТ «Сведбанк» було укладено договір поруки № 2402/0808/71-079/Р-1, відповідно до якого він зобовязувалась перед банком відповідати за виконання позичальником всіх своїх зобовязань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, передбачених кредитним договором № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року, укладеним між Банком та ОСОБА_3, та будь-якими додатковими угодами.

В обґрунтування позову посилається на аналогічні обставини, які викладені у зустрічній позовній заяві ОСОБА_5 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим.

Просив визнати договір поруки № 2402/0808/71-079/Р-1 від 01 серпня 2008 року, укладений між ОСОБА_4 та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» - припиненим.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві (а.с.2-4), проти задоволення зустрічного позову заперечував, посилаючись на заяву про застосування строків позовної давності (том 1, а.с.148).

Представник відповідачів заявлений позов ПАТ «Альфа-Банк» не визнала в звязку з його недоведеністю, просила відмовити в його задоволенні. Зустрічні позовні заяви підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню частково, а зустрічні позови ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим та ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що 01 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 2402/0808/71-079, відповідно до якого банк зобовязується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 66 150,00 доларів США на строк з 01 серпня 2008 року по 31 липня 2038 року (том 1 а.с.5-7) та як Додаток до кредитного договору визначено графік погашення кредиту (том 1 а.с.8-11). Пунктом 1.3 кредитного договору встановлено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних за весь строк фактичного користування кредитом.

01 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 2402/0808/71-079/Р-1, а між ВАТ «Сведбанк та ОСОБА_5 - договір поруки № 2402/0808/71-079-Р-2, згідно п. 1 яких, поручителі зобовязуються перед банком відповідати за виконання позичальником всіх своїх зобовязань, у тому числі тих, що виникнуть в майбутньому, передбачених кредитним договором № 2402/1007/88-023 від 01 серпня 2008 року, укладеним між Банком та Позичальником, та будь-якими додатковими угодами до нього, у тому числі: повернення Позичальником коштів, наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту у сумі 66150,00 доларів США, на строк з 01 серпня 2008 року по 31 липня 2038 року включно; оплати позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних у порядку та строки, зазначені в Кредитному договорі; сплати комісій, неустойок, відшкодування збитків та інших платежів, у порядку та строки, передбачені Кредитним договором. Сторони з розумінням частини 1 ст. 559 ЦК України домовились, що зміна (у т.ч. збільшення) розмірів та строків Основного зобовязання, забезпеченого порукою за цим Договором, не потребує окремого отримання Позичальником та/або Банком згоди Поручителя, а така згода вважається наданою Поручителем шляхом укладання цього Договору (том 1 а.с.24,25).

13.01.2009 року між ВАТ Сведбанк» та ОСОБА_3 була укладена Додаткова угода № 1 до кредитного договору № 2402/0808/71-079 від 01.08.2008 р., яким внесені зміни до п. 3.3 кредитного договору та викладеного графік, що є додатком № 1 до кредитного договору, в новій редакції (том 1 а.с.16-20).

28.08.2009 року між ПАТ Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року (а.с.11-15).

28.08.2009 року між ПАТ Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 3 до кредитного договору № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року (а.с.21-22).

25.05.12. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі- продажу прав вимоги (том 1 а.с.49). 15.06.12. між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами (том 1 а.с.50-56). Відповідно до Витягу з Додатку № 1 до Договір купівлі-продажу прав вимоги від 15 червня 2012 року визначено, що кредитний договір № 2402/0808/71-079 від 01.08.2008 за яким позичальником є ОСОБА_3, переходить у власність ПАТ «Альфа-Банк» (том 1 а.с.63).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, тобто належним виконанням зобовязання з боку відповідачів є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законодавством, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідачі умови кредитного договору належним чином не виконували, у звязку з чим у них станом на 10.07.15. мається заборгованість за кредитним договором № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року у сумі 1 443 921,07 грн., яка складається з: 1 247 841,58 грн. заборгованість за кредитом, 156 488,20 грн. - заборгованість по відсотках, 39 591,29 грн. пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи (том 1, а.с.64-65).

На виконання умов договору, 21.12.2014 р. та 22.07.15. відповідачам була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана (том 1, а.с.66,67,193,194).

Оскільки кредитний договір було забезпечено порукою, тому слід зазначити наступне. Порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається.

Відповідно до п. 10 договорів поруки, договір набуває чинності з моменту його підписання. Сторони, керуючись умовами частини четвертої ст. 559 Цивільного кодексу України встановили, що строком припинення поруки, встановленої цим Договором, є повне виконання Позичальником та/або Поручителем своїх обов'язків, передбачених Кредитним договором та цим Договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед Банком або повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань, не може розглядатися як установлений строк дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 21.05.2012 року у справі № 6-68цс11, умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобовязання, й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання в повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Дані висновки суду узгоджуються з правовими висновками Верховного суду України, викладеними в постановах від 21 січня 2015 року у справі № 6-190цс14, та від 26.11.2014 року у справі № 6-75цс14.

Суду надано копії письмових вимог до позичальника та поручителів від 21.11.2014 року про дострокове погашення кредиту (том 1 а.с.193-194) та реєстр рекомендованих поштових відправлень, згідно якого вбачається, що вказані вимоги направлені сторонам 21.11.14. Встановлено строк дострокового повернення кредиту 30 днів з моменту надіслання вимоги (том 1 а.с.195).

Згідно п. 3.10 Кредитного договору № 2402/0808/71-079 передбачено, що вимога про виконання порушеного зобовязання направляється банком Позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання Банком за адресою Позичальника, зазначеною в реквізитах цього договору.

Крім того, згідно з п. 4 Договорів поруки № 2402/0808/71-079/Р-1 та № 2402/0808/71-079/Р-2 визначено, що у разі невиконання Позичальником умов Основного зобовязання в строк, поручитель повинен виконати Основне зобовязання, зазначено в п. 1 Договору, за першою вимогою Банку протягом 10 (Десяти) днів з моменту отримання Поручителем надісланої Банком письмової заяви про невиконання Позичальником своїх зобовязань за Основним зобовязанням, надісланою Банком за адресою, зазначеною у реквізитах Поручителя в цьому Договорі, або за адресою, визначеною у відповідності з умовами п. 9 цього Договору.

Таким чином, строк виконання зобовязання настав 21.12.2014 року.

Оскільки строк дії поруки договором не визначено, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, вимоги до поручителя могли бути заявлені у межах шести місяців від дня настання строку виконання зобовязання, забезпеченого порукою. У даному випадку шестимісячний строк сплинув 21.06.15 року.

Таким чином, позов до поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подано банком після закінчення строку дії поруки (31.07.2015 р.), що є підставою для визнання поруки припиненою.

Крім того, слід зазначити, що в судовому засіданні представник позивача надав заяву про застосування строку позовної давності щодо позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання договору поруки припиненим. Однак, як вбачається зі справи, вимоги поручителів заявлені в межах строку позовної давності, який визначений чинним законодавством, а тому заява представника позивача є безпідставною, необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим необхідно задовольнити, та визнати договір поруки № 2402/0808/71-079/Р-2, який було укладено 01 серпня 2008 року між ОСОБА_5 та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» - припиненим; та зустрічний позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим також необхідно задовольнити, та визнати договір поруки № 2402/0808/71-079/Р-1, який було укладено 01 серпня 2008 року між ОСОБА_4 та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» припиненим.

З пояснень представника відповідача ОСОБА_3 вбачається, що вони не погоджуються з сумою заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування своєї позиції 17.11.15. за клопотанням представника відповідачки по справі була призначена судово-економічна експертиза для визначення фактично сплачених сум за кредитом відповідачкою ОСОБА_3 Однак вказана експертиза проведена не була у звязку з не оплатою. Отже, суд, на підставі наявних у справі матеріалів вважає, що відповідачка та її представник не надали належних доказів, які б спростували розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2402/0808/71-079, який надано позивачем, а тому стягненню підлягає сума, визначена у розмірі 1 443 921,07 грн.

Отже, у звязку з задоволенням зустрічних позовів, первісний позов необхідно задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року у сумі 1 443 921,07 грн., яка складається з: 1 247 841,58 грн. заборгованість за кредитом, 156 488,20 грн. - заборгованість по відсотках, 39 591,29 грн. пеня.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у звязку з задоволенням позову з відповідачки ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 57-61, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 553, 554, 559, 612, 624, 1048-1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд

Вирішив:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року у сумі 1 443 921,07 грн., яка складається з: 1 247 841,58 грн. заборгованість за кредитом, 156 488,20 грн. - заборгованість по відсотках, 39 591,29 грн. пеня.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати договір поруки № 2402/0808/71-079/Р-2, який було укладено 01 серпня 2008 року між ОСОБА_5 та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» - припиненим.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати договір поруки № 2402/0808/71-079/Р-1, який було укладено 01 серпня 2008 року між ОСОБА_4 та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» - припиненим.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. А. Косач