Справа № 352/2740/14-ц
Провадження № 2/352/27/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Бардю-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, СК «Оранта», ТзОВ «Івано-Франківський хлібокомбінат» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В процесі розгляду справи позивач збільшив позвоні вимоги та просив стянути з ОСОБА_2, ТОВ Івано-Франківський хлібокомбінат, нацональної страхвої компанії Оранта 20520 грн. матеральної шкоди та 21325 грн. збитків у вигляді курсової різниці валюти та 12000 грн. моральної шкоди. Позивач та його представник ствердили, що підставою для задоволення позовних вимог за рахунок відповідачі є те, що 29 вересня 2014 року відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушив правила дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем Пежо д.н.з. НОМЕР_2 спричинивши йому механічні пошкодження. Управляв вказаним автомобілем ОСОБА_3 На ремонт власного автомобіля позивач 28 листопада 2014 року позичив у ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 2500 доларів США. Оскільки на день позики курс долара США відносно гривні становив 14.94 грн. за 1 долар США, то просив стягнути курсову різницю, яка на день звернення до суду становила 21325 грн. з розрахунку 23.50 грн. за 1 долар США.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та суду пояснив, що обов»язковою умовою для обґрунтування факту заподіяної шкоди є наявність експертного висновку, яким визначається характер та обсяг ушкоджень та вартість відновлюваного ремонту з врахуванням зносу. Проте позивач не надав даних висновку та не довів спричинену йому моральну шкоду, а тому вважає позов безпідставним.

Представники відповідачів СК «Оранта», ТзОВ «»Івано-Франкіський хлібокомбінат» в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Вислухавши сторони, дослідивши всі обставини справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Встановлено, що 29 вересня 2014 року відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1) порушив правила дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем Пежо д.н.з. НОМЕР_2 спричинивши йому механічні пошкодження. Управляв вказаним автомобілем ОСОБА_3

Законом України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - ОСОБА_5) врегульовано відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ОСОБА_5 спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 3 Закону обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно п. 22.1 ст. 22 цього Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

На момент вчинення ДТП страховою компанією АТ Оранта, видано ТОВ Івано-Франківський хлібокомбінат, працівником якого являється відповідач ОСОБА_2, поліс № АС/7824696 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За даним Полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Строк дії поліса з 00 год. 00 хв. 11 травня 2014 року до 10 травня 2015 року. Автомобіль ГАЗ 33021 д.н.з. НОМЕР_3 є забезпеченим транспортним засобом.

Згідно ст. 33.1.4. Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

02 жовтня 2014 року Дикун В, М. звернувся із заявою до страхової компанії ВАТ Національна страхова компанія Оранта, де було вказано усю необхідну інформацію для заяв такого характеру. Про факт такого звернення ствердила і Страхова компанія про що надала довідку страхової компанії Оранта від 11 лютого 2015 року № 5.

З огляду на це, позивач для отримання відповідного страхового відшкодування мав вчиняти усі необхідні дії спрямовані на отримання такого страхового відшкодування. Однак, останній цього не зробив, до страхової компанії про виплату страхового відшкодування не звертався, автомобіль для огляду не надвав. Позивач та його представник в судовому засіданні 25 лютого 2016 року підтвердили, що до страхової компанії із заявами не звертались, автомобіль для огляду з метою встановлення вартості відновлювального ремонту не надавли, атотоварознавчого дослідження щодо встановлення вартості такого ремонту самостійно не проводили.

Спростовується матеріалами справи твердження позивача про те, що йому не було відомо про страхову компанію відповідачів. Так, матеріалами справи встановлено, що позивачу було відомо про те, що цивільна відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахованою, оскільки дану інформацію відповідач повідомив позивачу в день ДТП, та інформація про страхові компанії учасників ДТП була зафіксована у матеріалах ДАІ, які були складені у день ДТП, що підтверджуєтьсядодатком до протоколу про адміністративні правопорушення схема наслідків ДТП від 29 вересня 2014 року. Відповідно ст. 33.4. Закону у разі оформлення працівниками відповідних підрозділів МВС України відповідних документів про дорожньо-транспортну пригоду вони також встановлюють та фіксують необхідні відомості щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників цієї пригоди і сприяють представникам страховиків (МТСБУ) у проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і транспортних засобів, причетних до неї.

Позивач мав всі можливості та інформацію для звернення до страхової компанії Оранта із вимогою про сплату страхового відшкодування, однак цього не зробив. Не виконання позивачем власних прав та обовязків щодо отримання страхового відшкодування від страхової компанії АТ Оранта не породжує для відповідача обовязку здійснювати таке відшкодування за рахунок власних коштів.

Посилання позивача на загальні норми ст.ст. 22, 1166 ЦК України не може братись до уваги як підстава для задоволення позовних вимог, так як дані відносини регулюються спеціальною нормою права, а саме Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки цивільна-правова відповідальність відповідача, що виникла в наслідок ДТП, була застрахованою про що свідчить поліс № АС/7824696 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 29 вищевказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

ст. 22.1. даного Закону зазначає, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Виходячи із цього обовязковою умовою для обґрунтування факту заподіяної шкоди є наявність експертного висновку, яким визначається характер та обсяг ушкоджень та вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу.

Позивачам не надано відповідних доказів на пітвердження характеру ушкоджень транспортного засобу, вартості відновлювального ремонту з врахуванням зносу. Посилання на акт прийняття виконаних робіт та товарний чек, не може слугувати доказом заподіяння майнової шкоди у даному розмірі, оскільки такі обставини можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Недоведеним позивачем є питання обсягу та характеру ушкоджень транспортного засобу ОСОБА_1, що мали місце 29 вересня 2014 року.

Відповідно до ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; шкода, повязана із смертю потерпілого.

Згідно ст. 26-1 Закону Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які би свідчили про отримання позивачем в результаті ДТП каліцтва або іншого ушкодження здоровя, що свідчить про відсутність правових підстав для стягнення моральної шкоди з відповідачів.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 22,1166 ЦК України, ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та сткеруючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, СК «Оранта», ТзОВ «Івано-Франківський хлібокомбінат» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП - відмовити у зв»язку з безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Р.Р.Струтинський