Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/52/16-ц
Провадження № 2/670/74/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив:

-- встановити, що ОСОБА_2, володів будинком № 24, що розташований на вул. Фрунзе с. Яснозір'я, Віньковецького району Хмельницької області на праві власності;

-- визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом, на спадкове майно - житловий будинок, що розташований за адресою вул. Фрунзе, 24, с. Яснозір'я, Віньковецького району Хмельницької області після смерті ОСОБА_2, який помер 4 травня 2014 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що 4.05.2014 року помер ОСОБА_2, який до дня смерті був зареєстрований і проживав один за адресою с. Яснозір'я, вул. Фрунзе, 24, Віньковецького району Хмельницької області. Після його смерті відкрилась спадщина,до якої входить житловий будинок, що знаходиться за вище вказаною адресою. Також за життя спадкодавець набув право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Урожай», розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Яснозірської сільської ради. Позивач є спадкоємцем померлого за заповітом, посвідченого 10.12. 2001 року державним нотаріусом міста Хмельницький та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2464.

Після визначення судом додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з наміром оформити право на спадкове майно ,та 08.12.2015 року отримав у нотаріальні конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Урожай», села Яснозір'я Віньковецького району Хмельницької області, розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах, посвідчену сертифікатом серії ХМ № 0181575. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Яснозір'я, вул. Фрунзе, 24, Віньковецького району, Хмельницької області приватним нотаріусом Віньковецького нотаріального округу Хмельницької області йому відмовлено в зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вищезазначене майно. Тому він просить визнати право власності на житловий будинок у судовому порядку.

У судовому засіданні 16.02.2016 року позивач позов підтримав повністю з підстав, викладених у ньому, та просив задовольнити.

У судове засідання 04.03.2016 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача, Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова ОСОБА_2 також надав до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та просив справу розглянути без участі представника сільської ради.

За відсутності сторін справа 04.03.2016 року розглянута згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, які обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.

Судом встановлено, що 04 травня 2014 року в с. Яснозір`я Віньковецького району Хмельницької області помер ОСОБА_2, якому належав житловий будинок, що знаходиться в с. Яснозір`я по вул. Фрунзе, 24, та земельна частка (пай) площею 2,23 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Урожай» с. Яснозіря.

Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 за заповітом, спадщину прийняв, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме: право на земельну частку (пай) площею 2,23 в умовних кадастрових гектарах.

Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії І-БВ № 227648; заповітом, складеним 10.12.2001 року ОСОБА_2, із якого слідує, що останній все своє майно заповів ОСОБА_1; довідкою Яснозірської сільської ради № 562 від 21.10.2015 року, із якої слідує, що ОСОБА_2, який помер 04.05.2014 року, до дня смерті був зареєстрований та проживав в с. Яснозір`я по вул. Фрунзе, 24, один; виписками з погосподарських книг Яснозірської сільської ради за 1944-1947 роки, 1958-1960 роки, 1977-1979 роки, 2001-2005 роки, 2006-2010 роки, 2011-2015 роки, згідно яких за померлим ОСОБА_2 рахується житловий будинок, що знаходиться в с. Яснозір`я по вул. Фрунзе, 24; довідкою Яснозірської сільської ради № 74 від 22.01.2016 року, згідно якої земельна ділянка по вул. Фрунзе, 24, в с. Яснозір`я неприватизована, державний акт не виготовлявся; матеріалами спадкової справи № 210-2015, заведеної після смерті ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1, наданої приватним нотаріусом ОСОБА_3 на запит суду.

Відповідно до оцінювального акта Віньковецького малого районного комунального підприємства «Інвентарбюро» від 25.12.2015 року, вартість домоволодіння в с. Яснозір`я по вул. Фрунзе, 24, яке складається із житлового будинку, становить 3448 гривень.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст. 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Як встановлено судом, позивач є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 за заповітом, у визначений рішенням суду додатковий строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та за його заявою відкрита спадкова справа. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, переоформив на своє імя частину спадкового майна, однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в повному обсязі.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.01.2016 року, приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу ОСОБА_3 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями (домоволодіння) в с. Яснозір`я по вул. Фрунзе, 24, який належав ОСОБА_4, померлому 04.05.2014 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищезазначене майно.

При вирішенні розглядуваного спору суд бере до уваги, що згідно вимог Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім`ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 19851988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Проте, у період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась у сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Як випливає із записів по господарських книг Яснозірської сільської ради за період з 1944 року по 2014 рік , головою двору в с. Яснозір`я по вул. Фрунзе, 24, був ОСОБА_2, а згідно оцінювального акту КП «БТІ» Віньковецької районної ради вказаний житловий будинок споруджено ще до 1917 року.

Оцінивши надані позивачем докази, суд доходить висновку, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя набув право власності на вказане нерухоме майно, однак не оформив це майно на своє імя, у звязку з чим виник спір, та його вирішення можливе лише в судовому порядку.

А оскільки позивач є спадкоємцем померлого ОСОБА_2, та зокрема спірного житлового будинку за заповітом, спадщину прийняв у встановленому законом порядку, визнання права власності за позивачем на спадковий житловий будинок не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на спадкове майно.

Що стосується позовної вимоги про встановлення факту володіння ОСОБА_2 будинком № 24, що розташований на вул. Фрунзе с. Яснозір'я, Віньковецького району Хмельницької області на праві власності, то суд зазначає таке.

Встановлення судом факту володіння будівлею на праві власності можливе, якщо у заявника загублено або втрачено правовстановлюючий документ на будівлю та зазначений факт не може бути підтверджений у позасудовому порядку. На підтвердження цього факту заявник подає докази щодо неможливості одержання ним відповідного документа або його повноваження, та вказані справи розглядаються у порядку окремого провадження.

Водночас, визнання права власності на будівлю є окремим способом захисту.

Тому, на думку суду, належним способом захисту прав позивача буде саме визнання за ним права власності на спадковий житловий будинок з огляду на те, що записи у погосподарських книгах, згідно яких ОСОБА_2 був головою домоволодіння в с. Яснозір`я по вул. Фрунзе, 24, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності померлого, та в даному випадку не потребує закріплення встановленням юридичного факту.

Керуючись ст. 15, ст. 16, ст. ст.1217-1218, ст. ст. 1268-1269 ЦК України, ст. 8, ст. 10, ст. 11, ст. 60, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 04 травня 2014 року, право приватної власності на житловий будинок, що розміщений в с. Яснозір`я по вул. Фрунзе, 24, Віньковецького району Хмельницької області.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення через Віньковецький районний суд до Апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Волкова