Справа № 369/6336/15-ц
Провадження № 2/369/493/16
18.04.2016 рокуКиєво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Дуплій Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 491162,46 грн.; судові витрати в розмірі 3654,00 грн. стягнути з відповідача.
У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
01 липня 2009 року між сторонами укладено Договір №1 про внесення змін до кредитного договору від 13.082008 року №101.6.-01/161, а 10 березня 2010 року укладено договір про внесення змін №1 до кредитного договору.
У п. 1 договору вказано, що банк зобовязується надати позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а позичальник зобовязується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та строках, що встановлені договором.
У п.4 договору передбачено, що позичальник зобовязаний щомісячно вносити платежі відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг.
За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
У п. 9 договору передбачена відповідальність позичальника за невиконання зобовязань, а саме сплата пені та штрафів.
У п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599601, 604609 ЦК.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.
Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобовязання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту.
Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем, позичальником, строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 16, 526, 527, 530, 590, 652 ЦК України, Законом України «Про заставу», ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -
Позов публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» - задоволити.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво Святошинським судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.С. Пінкевич