АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/8131/2016 Доповідач - Музичко С.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

При секретарі - Ігнатьєву Є.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та представника ПАТ«Кредобанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року в справі за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості та пені за несвоєчасне виконання зобов'язаньза кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Кредобанк», ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ПАТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 17 квітня2008 року, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 останній отримав кредит у розмірі 70 000 доларів США на умовах, визначених договором, на строк до 01 квітня 2018 року. Виконання умов кредитного договору забезпечено договором поруки від 23 лютого2009 року укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 Неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору призвело до утворення заборгованості, яка добровільно сплачена не була та яку позивач просить стягнути з відповідачів.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 р. частково задоволено позов ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, а саме : стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 39 581,69 дол. США, що еквівалентно 940 856,77 грн. та судовий збір; в решті позову відмовлено;

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «Кредобанк», ОСОБА_1, про визнання поруки припиненою задоволено та визнано поруку припиненою.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Кредобанк» просить рішення змінити в частині часткового задоволення первісного позову та постановити рішення про солідарне стягнення заборгованості.

ОСОБА_1апеляційній скарзі просить рішення скасувати і постановити нове про відмову у задоволені позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача Новинський О.В.. просив задовольнити апеляційну скаргу банку в повному обсязі, апеляційну скаргу відповідачів відхилити.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга представника ПАТ«Кредобанк» підлягає задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позов ПАТ «Кредобанк» та задовольняючи зустрічний позов про припинення поруки, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за кредитним договором виникла з 2013 року , то з цього часу у позивача виникло право пред'явлення вимоги до поручителя. З цього слідує, що відповідно до 559 ЦК України шестимісячний термін пред'явлення вимоги до поручителя закінчився 01.04.2014 року.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 17.04.2008р. між ПАТ«Кредобанк» та ОСОБА_1був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 70000 дол.США на строк до 01.04.2018 р. (а.с.6-8).

Згідно з п.п. 2.2. вказаного договору передбачено, що кредит видається на ремонт житлової нерухомості - двокімнатної квартири на вторинному ринку, за адресою: АДРЕСА_1.

Пунтом 4.1 вказаного договору сторони погодили, що повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 584 долари США не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим договором та/або додатками до нього.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 23 лютого 2009 року між ПАТ «Кредобанк» таОСОБА_2 було укладено договір поруки, за яким остання зобов'язалася відповідати за виконання ОСОБА_1зобов'язань за вказаним кредитним договором.

25 лютого 2009 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1укладено додаткову угоду до кредитного договору від 17 квітня 2008 року, відповідно до умов якої між сторонами досягнуто згоди щодо внесення змін у п. 4.1 кредитного договору, сторони домовились, що повернення суми кредиту здійснюється щомісячно, починаючи з квітня 2008 року по лютий 2009 року рівними частинами згідно графіку по 584 доларів США.

У п. 3 вказаної додаткової угоди сторони дійшли згоди, що позичальник сплачує банку комісію за внесення цих змін у розмірі 0,2% від суми залишку заборгованості.

Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем надав кредитні кошти, що підтверджується копією меморіального ордеру № 425426 від 18 квітня 2008 р. (а.с.11).

Відповідач ОСОБА_1своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 04.08.2014 р. утворилася заборгованість по кредитному договору розмірі 39 581,69 доларів США, яка складається з: неповернутої суми кредиту у розмірі 36 600 доларів США, прострочених відсотків 1 785,85 доларів США.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч.1 ст.553 ЦК України).

За змістом ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав у повному обсязі, здійснив видачу кредитних коштів в сумі 70 000 доларів США 00 центів.

Однак, відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки належним чином не виконують, а досудова вимога про усунення порушення від 15.07.2014 року( т.1 а.с.47), залишена ними без реагування.

Отже,у порушення положень статті 1054 ЦК України та умов укладеного договору, свої зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів у встановлені строки позичальник не виконував, що дає позивачу підстави для дострокового стягнення кредитних коштів та заборгованості за кредитом.

Досудова вимога направлена відповідачам 15.07.2014 року, з позовом до суду кредитор звернувся 15.10.2014 року.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга стаття 251 та частина друга стаття 252 ЦК України).

Договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

Таким чином, у договорі поруки не встановлено строку її дії відповідно до статті 252 ЦК України, а тому підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений: строком повного погашення кредиту до 01.04.2018 року.

Однак у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 15.07.2014 року досудову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й протягом шести місяців, починаючи від цієї дати був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя.

Таким чином, якщо кредитор на підставі частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Позов пред'явлено через три місяці після надіслання досудової вимоги і зміни строку виконання зобов'язання, відсутні підстави вважати поруку припиненою.

Так, обгрутовуючи позов представник банку просив суд стягнути заборгованість відповідачів у доларах США, проте судом першої інстанції зазначено суму боргу у гривневому еквіваленті.

Кредит було правомірно надано в іноземній валюті, отже вимога позивача про стягнення заборгованості в іноземній валюті є обґрунтованою.

Оскільки судом першої інстанції при вирішенні позовних вимог, неправильно застосовані норми матеріального, колегія суддів скасовує рішення суду в з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Кредобанк» та відмову у задоволенні зустрічного позову щодо припинення поруки.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути з відповідачів судові витрати по 1827 грн.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» суму боргу за кредитним договором 17.04.2008 року в розмірі 39 581,69 доларів США.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» по 1827 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили негайно та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :