У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, яка порушує честь, гідність, ділову репутацію та відшкодування моральної шкоди і за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_2 поширила про нього недостовірну інформацію, а саме: у заяві ОСОБА_2 до загальноосвітньої шкоди від 20 січня 2015 року № 309 (від 20.01.2015 року зареєстрований № 03-04/21): 1) «Я ОСОБА_2, ... вимагаю....притягнути до відповідальності ОСОБА_3, батька ОСОБА_7, за вчинення злочинів проти власної неповнолітньої дитини, який з 15 листопада самочинно зрізав вхідні двері в квартиру де з 1993 року проживаю разом з двома дітьми, вигнав спочатку старшу доньку - ОСОБА_6, а потім мене з ОСОБА_7, 30 листопада 2014 року»; 2) «Дитина, ОСОБА_7, не має ні житла, ні одягу, ні підручників, все розікрали невідомі особи, які захопили нашу квартиру за допомогою ОСОБА_3.»; 3) «Батько ОСОБА_7 - ОСОБА_3, з 2011 року кинув свою сім'ю і дітей, завів іншу сім'ю з якою проживає до сьогоднішнього дня в квартирі АДРЕСА_1, з жінкою ОСОБА_8»; 4) «Своїми дітьми ОСОБА_3 ніколи не займався, освіту забезпечую тільки я, мама, ОСОБА_2.».

Просив суд зобов'язати ОСОБА_2 у строк не більше трьох робочих днів, починаючи з дня набрання чинності рішення суду у зазначеній справі, спростувати поширені нею недостовірні відомості шляхом особистого подання до загальноосвітньої школи № 309 м. Києва та Дарницького районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві письмової заяви зі спростуванням вищевказаної інформації.

Крім того, ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 5 тис. грн відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що вищевказана інформація є недостовірною та порушує його честь, гідність та ділову репутацію, а саме компрометує його як батька та колишнього військовослужбовця правоохоронного органу та державного службовця.

Також ОСОБА_3 пояснив, що протягом усієї служби він мав бездоганну репутацію серед колег по роботі, як посадова особа не допускав будь-яких порушень законодавства та військової дисципліни, позивач цінувався на рівні найвищого керівництва СБУ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України і Державної служби України з контролю за наркотиками за професіоналізм, чесність, принциповість і незаангажованість, нагороджувався орденом «За заслуги» ІІІ ступеня.

ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про захист честі та гідності, а саме просила суд: ухвалити рішення, яким визнати недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_2 відомості, зазначені у зверненнях ОСОБА_3, а саме: 1) у заяві до Генеральної прокуратури України від 17 квітня 2013 року: «У складі струнного квартету Національної опери України, що виконує «твір» очільника секти, наявні, зокрема артисти оркестру Національної опери України ОСОБА_9 і ОСОБА_2 (у квартеті перша з правої сторони). Виконання здійснено у приміщенні секти із використанням малюнків, авторство яких начебто також належить ОСОБА_18 вона ж очільник секти ОСОБА_18)» 2) у заяві до Міністерства культури України від 05 квітня 2013 року: «..у відповіді Міністерства від 07 червня 2013 року № 863/7-1/53-13 (на № 19-р від 22 квітня 2013 року), повідомлялося, що рекламування діяльності «Великого білого братства Юсмалос» здійснювалося без участі посадових осіб адміністрації Національної опери, і не структурними підрозділами, і не за договірними відносинами, а окремими артистами з числа професійних творчих працівників Національної опери». 3) у заяві ОСОБА_3 від 25 грудня 2013 року керівнику служби у справах дітей Дарницької районної державної адміністрації ОСОБА_12: «повідомляю, що моя колишня дружина ОСОБА_2 самовільно змінила місце проживання моєї доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Так із 20 грудня 2013 року ОСОБА_7 відсутня за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2. Місце її перебування мені не відоме. Більш того, із 20 грудня 2013 року без об'єктивних причин ОСОБА_2 припинила навчання ОСОБА_7 у школі, оскільки із 20 грудня 2013 року ОСОБА_7 перестала відвідувати заняття. Зазначені дії ОСОБА_2 здійснила самовільно і без попередження або згоди з моєї сторони. Усі дії ОСОБА_2 щодо дитини очевидно мають на меті нанесення якомога більших морально-психологічних страждань.»; 4) у заяві ОСОБА_3 від 21 жовтня 2013 року до комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації: «із 2009 року ОСОБА_2 почала вести активне позашлюбне особисте життя, не приховуючи його від доньки ОСОБА_7.»; «Останнім часом ОСОБА_2 співробітничає з деструктивною сектою «Велике біле братство Юсмалос» під орудою ОСОБА_18 (вона ж ОСОБА_18, вона ж ОСОБА_18», раніше засудженою за протиправну діяльність із одурманюванням громадян та заволодіння їх майном. Секта під приводом проповідування релігійних віровчень чи виконання релігійних обрядів заподіює шкоду здоров'ю людей. Заволодіває майном громадян та пропагує статеву розпусту»; «ОСОБА_2 розпочала залучення до секти мої дочки ОСОБА_7»; «На ґрунті участі в деструктивній секті, поєднаному зі статевою розпустою із «духовним учителем» та іншими особами, у ОСОБА_2 почались психічні розлади, під час яких вона викликає міліцію, або подає заяви про начебто вчинені мною правопорушення, або влаштовує істерики в державних органах і установах освіти»; «ОСОБА_2 протягом семи місяців намагається підмінити моє батьківське виховання своїм черговим коханцем, для якого напевне не існують поняття «родина», «сім'я», «дитина», «батьківський обов'язок», «виховання», а основною метою є матеріальний зиск (квартира та інше майно, яким користуються мої діти і яке я їм заповів); «ОСОБА_2 наносить фізичні побої дитині при примушуванні грі на скрипці, психологічно залякує її тим, що всі інші професії, крім музиканта - це мов безумовний шлях до «миття підлоги у метро»; «ОСОБА_2 втягувала дитину у діяльність секти «Біле братство». Шляхом подачі звернень до уповноважених органів мною припинені відкриті спроби такого втягування»; «ОСОБА_2 тривалий час забороняла ОСОБА_7 бачитися з двоюрідними сестричками, бабусею, моєю сестрою, хрещеним батьком, подружками. Такі дії припинені мною у вересні 2013 року»; «ОСОБА_2 здійснює заходи із перешкоджання навчанню дитини шляхом намагання перевести дитину в іншу школу, систематичних наклепів на педагогічний колектив школи, де навчається ОСОБА_7, влаштування істерик»; «ОСОБА_2 у пізній час (аж до 23 години) систематично тримає дитину за місцем своєї роботи, що спричиняє постійне пізнє повернення дитини додому, відсутність нормального відпочинку і заважає засвоєнню навчального матеріалу. Наразі мною здійснюються офіційні заходи щодо недопущення перебування дитини на робочому місці ОСОБА_2 Оскільки у вихідні дні ОСОБА_2 постійно працює, то до 23 вересня 2013 року ОСОБА_7 знаходилася у цей час або за місцем роботи матері, або дивилась телевізор у зачиненій квартирі.»; «ОСОБА_2 не слідкує за дитиною. Так, іще на прикінці вересня 2013 року ОСОБА_2 взувала ОСОБА_7 в розірвані вщент літні босоніжки та порвані і брудні колготи. Лише 25 вересня, тобто після отримання мною можливості відводити дитину до школи, я забезпечив ОСОБА_7 осіннім взуттям, колготами і верхнім одягом. Але зазначені речі ОСОБА_15 назвала «обносками з негативною енергетикою» і заборонила ОСОБА_7 їх одягати»; «ОСОБА_2 не опікується питаннями належного харчування дитини. Так, ОСОБА_7 за останній час відучена снідати до виїзду в школу, хоча відомо, що саме повноцінний сніданок є необхідною складовою дитячого харчування. Вечері для дитини ОСОБА_2 систематично не готує». 5) у заяві від 01 листопада 2013 року керівнику служби у справах дітей Дарницької районної державної адміністрації в м. Києві ОСОБА_16: «після стаціонарного лікування травм, отриманих внаслідок бандитського нападу на мою квартиру і на мене з боку ОСОБА_2 та її поплічника по секті «Велике біле братство»; «ОСОБА_2 досі не притягнута до відповідальності за свої правопорушення щодо дитини, зокрема, за втягування дитини до небезпечної секти, позбавлення сну, відпочинку, їжі і навчання, вчинення цих дій, що загрожують життю і здоров'ю дитини»; «Зазначені факти мають велике значення для подальшої долі моєї доньки, перебування якої поряд із ОСОБА_2 почало становити небезпеку для дитини у зв'язку з розладами психіки у матері на ґрунті участі в діяльності секти «Велике біле братство».

Крім того, ОСОБА_2 просила суд зобов'язати ОСОБА_3 припинити неправомірні дії щодо приниження її честі, гідності та ділової репутації, які виражались в приниженні її як матері малолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та як професійного артиста і спростувати недостовірну інформацію відносно ОСОБА_2 шляхом подання письмового звернення ОСОБА_3 про спростування вищезазначеної недостовірної інформації відносно ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, Міністерства культури України і до Служби у справах дітей Дарницької районної державної адміністрації. Також просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 12 тис. грн відшкодування моральної шкоди та витрати по сплаті судового збору - 120 грн та 243 грн 60 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, а позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недостовірною та такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_2 відомості, зазначені у зверненнях ОСОБА_3, а саме: 1) у заяві до Генеральної прокуратури України від 17 квітня 2013 року: «У складі струнного квартету Національної опери України, що виконує «твір» очільника секти, наявні, зокрема артисти оркестру Національної опери України ОСОБА_9 і ОСОБА_2.(у квартеті перша з правої сторони). Виконання здійснено у приміщенні секти із використанням малюнків, авторство яких начебто також належить ОСОБА_18 вона ж очільник секти ОСОБА_18)»; 2) у заяві ОСОБА_3 від 25 грудня 2013 року керівнику служби у справах дітей Дарницької районної державної адміністрації ОСОБА_12: «повідомляю, що моя колишня дружина ОСОБА_2 самовільно змінила місце проживання моєї доньки ОСОБА_7, 2003 року. Так із 20 грудня 2013 року ОСОБА_7 відсутня за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2. Місце її перебування мені не відоме. Більш того, із 20 грудня 2013 року без об'єктивних причин ОСОБА_2 припинила навчання ОСОБА_7 у школі.»; 3) у заяві ОСОБА_3 від 21 жовтня 2013 року до комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації: «із 2009 року ОСОБА_2 почала вести активне позашлюбне особисте життя, не приховуючи його від дочки ОСОБА_7.»; «Останнім часом ОСОБА_2 співробітничає з деструктивною сектою «Велике біле братство Юсмалос» під орудою ОСОБА_18 (вона ж ОСОБА_18, вона ж - «ОСОБА_18», раніше засудженою за протиправну діяльність із одурманюванням громадян та заволодіння їх майном. Секта під приводом проповідування релігійних віровчень чи виконання релігійних обрядів заподіює шкоду здоров'ю людей. Заволодіває майном громадян та пропагує статеву розпусту»; «ОСОБА_2 розпочала залучення до секти мої дочки ОСОБА_7»; «На ґрунті участі в деструктивній секті, поєднаному зі статевою розпустою із «духовним учителем» та іншими особами, у ОСОБА_2 почались психічні розлади, під час яких вона викликає міліцію, або подає заяви про начебто вчинені мною правопорушення, або влаштовує істерики в державних органах і установах освіти»; «ОСОБА_2 протягом семи місяців намагається підмінити моє батьківське виховання своїм черговим коханцем, для якого напевне не існують поняття «родина», «сім'я», «дитина», «батьківський обов'язок», «виховання», а основною метою є матеріальний зиск (квартира та інше майно, яким користуються мої діти і яке я їм заповів); «ОСОБА_2 наносить фізичні побої дитині при примушуванні грі на скрипці, психологічно залякує її тим, що всі інші професії, крім музиканта - це мов безумовний шлях до «миття підлоги у метро»; «ОСОБА_2 втягувала дитину у діяльність секти «Біле братство». Шляхом подачі звернень до уповноважених органів мною припинені відкриті спроби такого втягування»; «ОСОБА_2 тривалий час забороняла ОСОБА_7 бачитися з двоюрідними сестричками, бабусею, моєю сестрою, хрещеним батьком, подружками. Такі дії припинені мною у вересні 2013 року»; «ОСОБА_2 здійснює заходи із перешкоджання навчанню дитини шляхом намагання перевести дитину в іншу школу, систематичних наклепів на педагогічний колектив школи, де навчається ОСОБА_7, влаштування істерик»; «ОСОБА_2 у пізній час (аж до 23 години) систематично тримає дитину за місцем своєї роботи, що спричиняє постійне пізнє повернення дитини додому, відсутність нормального відпочинку і заважає засвоєнню навчального матеріалу. Наразі мною здійснюються офіційні заходи щодо недопущення перебування дитини на робочому місці ОСОБА_2 Оскільки у вихідні дні ОСОБА_2 постійно працює, то до 23 вересня 2013 року ОСОБА_7 знаходилася у цей час або за місцем роботи матері, або дивилась телевізор у зачиненій квартирі.»; «ОСОБА_2 не слідкує за дитиною. Так, іще на прикінці вересня 2013 року ОСОБА_2 взувала ОСОБА_7 в розірвані вщент літні босоніжки та порвані і брудні колготи. Лише 25 вересня, тобто після отримання мною можливості відводити дитину до школи, я забезпечив ОСОБА_7 осіннім взуттям, колготами і верхнім одягом. Але зазначені речі ОСОБА_15 назвала «обносками з негативною енергетикою» і заборонила ОСОБА_7 їх одягати»; «ОСОБА_2 не опікується питаннями належного харчування дитини. Так, ОСОБА_7 за останній час відучена снідати до виїзду в школу, хоча відомо, що саме повноцінний сніданок є необхідною складовою дитячого харчування. Вечері для дитини ОСОБА_2 систематично не готує». 4) у заяві від 01 листопада 2013 року керівнику служби у справах дітей Дарницької районної державної адміністрації в м. Києві ОСОБА_16: «після стаціонарного лікування травм, отриманих внаслідок бандитського нападу на мою квартиру і на мене з боку ОСОБА_2 та її поплічника по секті «Велике біле братство»; «ОСОБА_2 досі не притягнута до відповідальності за свої правопорушення щодо дитини, зокрема, за втягування дитини до небезпечної секти, позбавлення сну, відпочинку, їжі і навчання, вчинення цих дій, що загрожують життю і здоров'ю дитини».

Зобов'язано ОСОБА_3 припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно ОСОБА_2, які виражались в приниженні її як матері малолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та як професійного артиста та спростувати недостовірну інформацію відносно ОСОБА_2 шляхом подання письмового звернення ОСОБА_3 про спростування вищезазначеної недостовірної інформації відносно ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України та до Служби у справах дітей Дарницької районної державної адміністрації , в решті зустрічних позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2 500 грн відшкодування моральної шкоди, а в решті вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року в частині часткового задоволення позову ОСОБА_2 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні її позову та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно з ст. ст. 3, 10 Конституції України честь та гідність людини визнаються в Україні одними з найвищих соціальних цінностей.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Згідно п. п. 6, 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її в пресі, передання по радіо, телебаченню, поширення в мережі Інтернет, викладення в характеристиках, заявах, листах адресованих іншим особам. Недостовірною є інформація яка викладена неправдиво або містить відомості про події та явища яких не існувало взагалі або існували, але відомості про них не відповідають дійсності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позову ОСОБА_2 та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні її позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також, обставини справи, правильного виходив із того, що як ОСОБА_3 так і ОСОБА_2 з метою реалізації своїх прав на звернення, гарантованих ст. 40 Конституції України, зверталися до Генеральної прокуратури України, до загальноосвітньої школи № 309 м. Києва, до Служби у справах дітей Дарницької Районної державної адміністрації у м. Києві, до Міністерства культури України, з метою доведення інформації про наявність у діях, як ОСОБА_3 так і в діях ОСОБА_2 негативного впливу на їх неповнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховував те, що кожна із сторін даного спору надавала власну оцінку діям як батька так і матері неповнолітньої, тобто висловлювали суб'єктивні оціночні судження з приводу поведінки кожного з них, які, в силу вимог закону, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з врахування практики Європейського суду, не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що у суду першої інстанції, з урахуванням вимог чинного законодавства, фактичних обставин справи та наявних у справі доказів, в їх сукупності, не було належних правових підстав для визнання поширеної ОСОБА_3 інформації недостовірною, та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_2

Ухвалюючи рішення у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, яка порушує честь, гідність, ділову репутацію та відшкодування моральної шкоди і за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак