Справа № 361/1330/16-ц
Провадження № 2/361/1327/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позивач зазначав, що на початку квітня 2014 року до нього звернувся відповідач ОСОБА_2 із проханням надати йому в борг грошові кошти у сумі 10 000 доларів США.

Відповідач завірив позивача, що протягом одного місяця з ним повністю розрахується.

Для забезпечення виконання даної угоди в майбутньому він попросив відповідача скласти письмову боргову розписку про отримання грошових коштів.

23 квітня 2014 року позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 10 000 доларів США, про що відповідач склав розписку про отримання грошових коштів у письмовій формі та відповідно підписав її.

Відповідно до вказаної розписки відповідач зобовязався повернути гроші строком до 22 травня 2014 року.

Після спливу місячного терміну на який позичалися гроші, відповідач гроші не повернув.

Позивач в усній формі неодноразово звертався до відповідача про добровільне повернення грошових коштів відповідно до письмової розписки, але вказані дії були безрезультатними, оскільки відповідач постійно ухилявся від розмов з приводу повернення позичених грошей.

На момент складання даної позовної заяви заборгованість відповідача 10 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 22 лютого 2016 року становить 272 186 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача борг за договором позики від 23 квітня 2014 року в сумі 10 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на день подачі позову, тобто 25 лютого 2016 року становить 272 186 грн. та витрати по сплаті судового збору.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд про їх задоволення.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено, що 23 квітня 2014 року позивач ОСОБА_1 передав у борг відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 10 000 доларів США, який останній зобовязувався повернути в строк до 22 травня 2014 року (а.с.9).

Факт отримання відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 10 000 доларів США підтверджується відповідною розпискою від 23 квітня 2014 року (а.с.9).

Таким чином суд приходить до переконання, що між сторонами дійсно мали місце правовідносини, до яких можуть застосовуватись положення передбачені ст. 1046-1049 ЦК України.

Так, відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Станом на 25 лютого 2016 року, на дату подання даного позову до суду, відповідач ОСОБА_2 не виконав своїх зобовязань щодо повернення позики в натурі.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на день винесення судом рішення в даній справі, офіційний курс долара США, встановлений Національним банком України, становить 26,39 грн. за 1 долар США.

Таким чином, сума основного боргу в гривневому еквіваленті становить 10 000 доларів США х 26,39 грн. = 263 900 грн.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Також суд, керуючись ст.88 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2639 грн..

Керуючись ст.ст.11, 526, 1046-1049 ЦК України, ст.ст.3, 10, 57, 60, 61, 88, 214-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, борг за договором позики від 23 квітня 2014 року в сумі 10 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 20 грудня 2016 року становить 263 900 (двісті шістдесят три тисячі девятсот) грн.

Стягнути із ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2639 (дві тисячі шістсот тридцять девять) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський