АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2598/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

представника позивача ОСОБА_6

представника відповідачів ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ТОВ «Долинка Агро» на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2016 року по справі за позовом ТОВ «Долинка Агро» до ОСОБА_8, ФГ «Яцковиця», третя особа: відділ держгеокадастру у Монастирищенському районі Черкаської області, Монастирищенської РДА Черкаської області про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації, визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендарем,

в с т а н о в и л а :

ТОВ «Долинка Агро» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_8, ФГ «Яцковиця», третя особа: відділ Держгеокадастру у Монастирищенському районі Черкаської області, Монастирищенської РДА Черкаської області про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації, визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендарем, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.03.2006 року між ТОВ «Долинка-Агро» та ОСОБА_8 було укладено договір оренди землі площею 3,08 га, в т.ч. ріллі 3.08 га.

Договір оренди було укладено терміном на 4 роки 11 місяців та зареєстровано в Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 03.04.2006 року, термін дії договору до 03.03.2011 року. Земельну ділянку за актом прийому-передачі об'єкта оренди орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування 14.03.2006 року.

Додатковою угодою до договору оренди землі від 27.11.2007 року, яка зареєстрована у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при держкомземі України», було внесено зміни до розділу «Строк дії договору» та викладено п.8 договору у наступній редакції: «8. Договір укладено на десять років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». А отже, враховуючи дату реєстрації договору оренди та нову редакцію п.8 договору термін дії договору до 03.04.2016 року.

Позивач стверджує, що відповідач ОСОБА_8 з моменту вручення йому листа-повідомлення, відповіді на нього не надав та ніяким чином не повідомив про своє рішення щодо підписання додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди. Крім того, відповідач не заявляв вимог про повернення йому орендованої земельної ділянки, не повідомляв про передачу зазначеної земельної ділянки в оренду іншому орендареві, не скаржився про порушення чи неналежне виконання умов договору оренди землі ТОВ «Долинка-Агро», як орендарем за договором.

У звязку з чим просив суд визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію договору оренди землі укладеного між ОСОБА_8 та ФГ «Яцковиця».

Визнати поновленим з 03.04.2016 року по 03.04.2026 року договір оренди землі укладений між ТОВ «Долинка Агро» та ОСОБА_8 від 14.03.2006 року.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ТОВ «Долинка-Агро» подало апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права і просить скасувати рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2016 року і ухвалити нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «Долинка Агро» до ОСОБА_8, ФГ «Яцковиця», третя особа: відділ держгеокадастру у Монастирищенському районі Черкаської області, Монастирищенської РДА Черкаської області про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації, визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендарем, суд першої інстанції прийшов до висновку, що користування земельною ділянкою позивачем після закінчення строку дії договору не може бути підставою для задоволення позову, так як таке користування суперечило волі відповідача ОСОБА_8 на час закінчення строку дії договору, відповідачем ОСОБА_8 укладено і зареєстрованого договір з іншим відповідачем ФГ «Яцковиця», а тому таке користування не може породжувати наслідків законності її використання позивачем та наявності обставин, які б свідчили про поновлення дії договору, укладеного з позивачем.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 14.03.2006 року між ТОВ «Долинка-Агро» та ОСОБА_8 було укладено договір оренди землі площею 3,08 га, в т.ч. ріллі 3.08 га.

Договір оренди було укладено терміном на 4 роки 11 місяців та зареєстровано в Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при держкомземі України», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 03.04.2006 року, термін дії договору до 03.03.2011 року. Земельну ділянку за актом прийому-передачі об'єкта оренди орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування 14.03.2006 року.

Додатковою угодою до договору оренди землі від 27.11.2007 року, яка зареєстрована у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при держкомземі України», було внесено зміни до розділу «Строк дії договору» та викладено п.8 договору у наступній редакції: «8. Договір укладено на десять років.

У липні 2015 року ТОВ «Долинка-Агро» направило на адресу ОСОБА_8 лист про бажання продовжити дію договору оренди землі так як товариство має переважне право поновлення його на новий строк.

03.09.2015 року ОСОБА_8 направила позивачу рекомендованим повідомленням лист в якому зазначила, що не бажає продовжувати строк договору оренди землі.

02.02.2016 року ОСОБА_8 в черговий раз направила директору ТОВ «Долинка-Агро» лист, в якому просила до закінчення договору оренди землі передати їй земельну ділянку та про не бажання продовжувати договір з позивачем. 06.02.16 року товариство отримало цей лист під розписку.

25.03.2016 року ОСОБА_8 підписала договір оренди з ФГ «Яцковиця», який 08.04.2016 року було зареєстровано в єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 29170594.

Позивач вважає, що він має переважне право на оренду земельної ділянки, так як після направлення ним пропозиції власнику землі про продовження договору оренди вони в місячний термін не отримали відповіді, а тому вважають що їх пропозиція була прийнята. Крім того, договір оренди від 14.03.2006 року з відповідними змінами від 27.11.2007 року закінчувався не 14.03.2016 року, а 12.04.2016 року, так як початок дії договору розпочинається не з часу його підписання, а з часу його державної реєстрації. Також по закінченню дії договору оренди землі вони продовжують використовувати земельну ділянку, відносно оренди якої виник спір. Тому вважаючи своє право порушеним ТОВ «Долинка-Агро» звернулось в суд з відповідним позовом.

Зазначені правовідносини регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗК України та Законом України «Про оренду землі».

Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею.

Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ст.13 ЗУ «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно ст.19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою.

Згідно ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частинами першою-п'ятою ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Відповідно до поштового повідомлення такий лист з пропозицією поновити договір оренди на новий термін ТОВ «Долинка-Агро» направило на адресу ОСОБА_8 21.07.2015 року та отримано ОСОБА_8 23.07.2015 року (а.с. 17).

03.09.2015 року ОСОБА_8 повідомила ТОВ «Долинка-Агро» що у звязку з закінченням строку дії договору оренди землі вона не має намір його продовжувати та просила не здійснювати матеріальних затрат на обробіток грунту під урожай 2016 року, не здійснювати посів озимих культур та звільнити земельну ділянку не пізніше 12.04.2016 року (а.с. 113-114).

За місяць до закінчення строку дії договору листом від 02.02.2016 року ОСОБА_8 в категоричній формі знову відхилила пропозицію ТОВ «Долинка-Агро» на поновлення договору оренди землі, посилаючись на те, що вона як власник землі має право вибрати більш привабливу пропозицію на оренду землі (а.с.115-116).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відповідач своєчасно повідомив позивача про відсутність бажання укладати договір на новий строк, і додаткова угода нею не була укладена з позивачем, тобто позивач станом на 14.03.2016 року своє право на переважне укладення договору оренди з ОСОБА_8 не використав.

Посилання апелянта на те, що пропуск ОСОБА_8 місячного строку на надання відповіді на їх пропозицію про поновлення строку дії договору оренди є дією, що свідчить про прийняття їх пропозиції на поновлення строку дії договору є безпідставними.

Згідно пункту 8 договору оренди землі від 14.03.2006 року та додаткового договору від 21.11.2007 року визначено лише обовязок орендаря на повідомлення орендодавця у строк, не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору про свій намір продовжити договір. Цим самим договором та доповненням до нього не передбачено строків, у який повинні бути дані заперечення орендодавцем в разі його не прийняття пропозиції. Також в листі повідомленні від 01.07.2015 року за №331 про пропозицію продовжити строк дії договору оренди землі ТОВ «Долинка-Агро» не розяснило ОСОБА_8 наявність законодавчо визначених строків в які вона має право відхилити або прийняти пропозицію про поновлення договору оренди землі.

Таким чином, незначне пропущення строку на подання заперечення про відхилення пропозиції на поновлення договору оренди землі, та не пізніше чим за місяць до його закінчення, не може порушити абсолютне право власника на своє волевиявлення в здійсненні права власності.

Отже, для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення

Встановивши відсутність у орендодавця волевиявлення на поновлення договору оренди землі, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність переважного права у позивача на поновлення договору оренди землі.

Також є безпідставними доводи апелянта про те, що договір оренди землі був чинним до 12.04.2016 року, так як він набував чинності не з моменту його укладення 14.03.2006 року, а з моменту його державної реєстрації з 12.04.2006 року.

Правочин як вольова дія є поєднанням волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Волевиявлення є важливим чинником, без якого неможливе вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, визначеною ст. 627 ЦК України.

Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний документ.

Результати аналізу статей 202, 203, 215, 638 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про оренду землі" та ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" дають підстави для висновку про те, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли згоди з усіх істотних умов, склали та скріпили підписом письмовий документ, у якому зафіксовані правові наслідки цього правочину.

Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору.

Тому станом на 25.03.2016 року на час укладення та 20.04.2016 року - на час реєстрації договору оренди землі ОСОБА_8 з ФГ «Яцковиця» не було перешкод для укладення та реєстрації цього договору, так як договір оренди землі з ТОВ «Долинка-Агро» закінчився 14.03.2016 року. Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовому висновку ВССУ, зроблений ним в ухвала ВССУ від 04 лютого 2015 року в справі N 6-26608св14.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно визначається як офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно; під нерухомим майном розуміються земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Вірно встановивши фактичні обставини справи та правовідносини, що виникли між сторонами, ухваливши рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції ухвалив правильне рішення, яким відмовив ТОВ «Долинка Агро» в задоволенні позову до ОСОБА_8, ФГ «Яцковиця», третя особа: відділ держгеокадастру у Монастирищенському районі Черкаської області, Монастирищенської РДА Черкаської області про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації, визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендарем.

Інші доводи апеляційної скарги також ретельно перевірені судом апеляційної інстанції та визнані безпідставними.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ТОВ «Долинка Агро» на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2016 року відхилити, а рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2016 року залишити без змін

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :