АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7802/16 Справа № 201/5328/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Черновськой Г. В. Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Дніпро

28 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів:Деркач Н.М., Баранніка О.П.,

при секретарі: Гулієву М.І.о.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання дій неправомірними, стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з заявою до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання дій неправомірними, стягнення грошових коштів

Вимоги обґрунтувані тим, що ОСОБА_4 є клієнтом ПАТ «Державний ощадний банк України». В банку на ім'я позивача відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 та видана платіжна картка.

28 вересня 2015 року близько 14:00 години на мобільний телефон позивача почали надходити смс-повідомлення про списання грошових коштів з платіжної картки на загальну суму 12 612,50 грн. О 16:00 годині в цей день ОСОБА_4 повідомив начальника філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про неправомірність списання грошових коштів, вимагав заблокувати здійснення платежів з карткового рахунку позивача. Станом на 17:00 годину на рахунку позивача були наявні грошові коштів у повному обсязі, проте, як було виявлено пізніше, списання банком грошових коштів у розмірі 12 612,50 грн. відбулось 28 вересня 2015 року.

Позивач уточнював вимоги та просив суд визнати неправомірними дії відповідача зі списання ним 28 вересня 2015 року з карткового рахунку № НОМЕР_1 грошових коштів у загальній сумі 12 612,50 грн.; визнати неправомірними дії відповідача зі списання з карткового рахунку № НОМЕР_1 грошових коштів в загальній сумі 1 301,23 грн. в рахунок погашення зобов'язань ОСОБА_4 перед ПАТ «Державний ощадний банк України» з нарахованих процентів за користування кредитним лімітом та інших платежів, не пов'язаних з нарахуванням та видачею пенсії; стягнути з відповідача на користь позивача суму залишку по картковому рахунку у розмірі 2 641,13 грн.; стягнути з відповідача 4464,83 грн. пені за прострочення повернення суми неналежного переказу на картковий рахунок позивача (а. с. 25-28, 67-70).

Представник відповідача позов не визнав.

Рішенням суду І інстанції позов задоволено.

Визнано неправомірними дії публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» щодо списання ним 28 вересня 2015 року з карткового рахунку позивача № НОМЕР_1 грошових коштів у загальній сумі 12 612,50 грн.

Визнано неправомірними дії публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» зі списання з карткового рахунку № НОМЕР_1 грошових коштів в загальній сумі 1 301,23 грн. в рахунок погашення зобов'язань ОСОБА_4 перед ПАТ «Державний ощадний банк України» з нарахованих процентів за користування кредитним лімітом та інших платежів, не пов'язаних з нарахуванням та видачею пенсії.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь позивача суму залишку по картковому рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 2 641,13 грн.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_4 4464,83 грн. пеню за прострочення повернення суми неналежного переказу на картковий рахунок ОСОБА_4.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_4 та ПАТ «Державний ощадний банк України» 06 червня 2014 року був укладений договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за умовами якого банк зобов'язався приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту, та забезпечити проведення розрахунків за операціями, в т.ч. здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту, а позивач зобов'язався здійснювати оплату послуг за проведення операцій за рахунком у розмірі, встановленому Тарифами (а. с. 37, 38-39, 43, 44).

28 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до відповідача із заявою про те, що 28 вересня 2015 року з карткового рахунку, відкритого на ім'я позивача в банку відповідача, були списані грошові кошти на загальну суму 12 612,50 грн., які користувач рахунку (позивач) не перераховував, списання - не робив, тому просив розібратися у ситуації та заблокувати платежі, повернути всю суму списаних грошей. Заяву відповідач отримав 28 вересня 2015 року за вх. № Б-434зв (а. с. 8)

Листом за вих. № 21/10-1698/5018 від 07 жовтня 2015 року відповідач повідомив, що списання грошових коштів з рахунку позивача відбулось у дистанційній системі обслуговування платіжних карток, що відповідає умовам укладеного між сторонами договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 06 червня 2014 року (а. с. 47). В разі шахрайских дій сторонніх осіб стосовно заволодіння інформацією особистих даних позивача, йому рекомендовано звернутися до правоохоронних органів.

З виписки ПАТ «Державний ощадний банк України» по картковому рахунку № НОМЕР_1, відкритому на ім'я ОСОБА_4, вбачається, що 28 вересня 2015 року з рахунку було здійснено перерахування грошових коштів п'ятьма транзакціями на загальну суму 12 500,00 грн.; ще 112,50 грн. були списані як комісія банку. (а. с. 7, 45).

На підставі ст. 23.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення може бути відкликане ініціатором переказу в будь-який час до списання суми коштів з його рахунку шляхом подання до банку, що обслуговує цього ініціатора, документа на відкликання.

За положеннями ст. 23.3 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» документ на відкликання може бути як паперовим, так і електронним. Він складається ініціатором у довільній формі та засвідчується ним у встановленому порядку.

Статтею 23.4 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціатор до настання дати валютування може відкликати кошти, які до зарахування їх на рахунок отримувача або видачі в готівковій формі обліковуються в банку, що обслуговує отримувача. Документ на відкликання коштів ініціатор подає до свого банку, який того самого дня надає банку отримувача вказівку про повернення коштів.

Відповідно до ст. 27.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» міжбанківський переказ здійснюється шляхом: 1) проведення суми переказу через кореспондентські рахунки, що відкриваються банками в Національному банку України; 2) проведення суми переказу через кореспондентські рахунки, що відкриваються банками в інших банках або в розрахунковому банку. Внутрішньобанківський переказ здійснюється банком у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами

Згідно зі ст. 32.1 та 32.7 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів. Банк платника не має права на списання з рахунка платника коштів за розрахунковим документом після отримання документа на його відкликання.

Положеннями ст.37.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що на час встановлення ініціатора та правомірності переказу, але не більше ніж впродовж дев'яноста календарних днів, емітент має право не повертати на рахунок неналежного платника суму попередньо списаного неналежного переказу. У разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Суд встановив, що з приводу перерахування 28 вересня 2015 року грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_4 без відома останнього він цього ж дня звернувся на адресу відповідача із заявою про блокування операцій та повернення грошових коштів (а. с. 8), проте даних щодо виконання такої заяви у відповідності до ст. 23.4 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» відповідачем суду не надано.

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом( ч. 1 ст. 1073 ЦК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.ст. 10, 60 ЦПК України).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи, що ОСОБА_4 в день перерахування без його відома належних йому грошових коштів звернувся до відповідача із заявою про блокування платежів та повернення грошових коштів на рахунок, а банк не виконав вимогу позивача, не намагався розібратись у виниклій ситуації суд, обгрунтовано дійшов висновку про задоволення вимог в частині визнання неправомірними дій відповідача зі списання 28 вересня 2015 року з карткового рахунку № НОМЕР_1 грошових коштів у загальній сумі 12 612,50 грн., визнання неправомірними дій відповідача зі списання з карткового рахунку № НОМЕР_1 грошових коштів в загальній сумі 1 301,23 грн. (а. с. 6) в рахунок погашення зобов'язань ОСОБА_4 перед ПАТ «Державний ощадний банк України» з нарахованих процентів за користування кредитним лімітом та інших платежів, не пов'язаних з нарахуванням та видачею пенсії.

Суд також обгрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача залишок по картковому рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 2 641,13 грн.

З посиланням на умови договору, правові підстави заявлених вимог відповідно ст. 37.2 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» суд стягнув 4 464,83 грн. пені за прострочку повернення суми неналежного переказу на картковий рахунок, з розрахунку, що сума неналежного переказу становить 12 612,50 грн., період прострочення з 29 вересня 2015 року по 16 вересня 2016 року складає 354 дні.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК Україн суд вирішив питання щодо судових витрат.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду першої інстанції, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією. Роз'яснення відповідача позивачу про можливість звернення до правоохоронних органів по виниклій ситуації, не звільняє останнього від виконання вимог Закону та укладеного договору.

При розгляді спору, суд І інстанції в повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, перевірив доводи, обставини справи, надав їм належну оцінку і постановив рішення, яке відповідає вимогам Закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання дій неправомірними, стягнення грошових коштів - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О

С у д д і: Деркач Н.М.

Бараннік О.П.