Провадження № 2/127/863/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача адвоката ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про визнання права власності на частку будинку та частку земельної ділянки в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про визнання права власності на частку будинку та частку земельної ділянки в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.11.2013 року в м. Вінниці помер батько позивача ОСОБА_6.

Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається із 43/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Вінниця, пров. Підлісний, 20, та на 21/100 частки земельної ділянки, площею 0,0658 га, розташованої за адресою: м. Вінниця, пров. Підлісний, 20, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач прийняв спадщину після смерті батька, та як звернувся до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Однак, постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 20.10.2015 року №599/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю у правовстановлюючих документах відомостей про державну реєстрацію права власності за померлим на 43/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Вінниця, пров. Підлісний, 20, та на 21/100 частки земельної ділянки, площею 0,0658 га, розташованої за адресою: м. Вінниця, пров. Підлісний, 20, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, так як померлий за життя не встиг у встановленому законом порядку здійснити державну реєстрацію права власності на дане майно.

Вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 до судового засідання не зявилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення позову, оскільки спадщину після смерті свого чоловіка не прийняла та на останню не претендує.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 18.11.2013 року в м. Вінниці помер батько позивача ОСОБА_6, згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №273229, виданого В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 20.11.2013 року (а.с.17).

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

А тому, після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на наступне майно: 43/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Вінниця, пров. Підлісний, 20, що належали померлому на підставі договору дарування від 09.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №1485 (а.с.14); та на 21/100 частки земельної ділянки, площею 0,0658 га, розташованої за адресою: м. Вінниця, пров. Підлісний, 20, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належали померлому на підставі договору дарування від 09.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №1487 (а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи до майна померлого 18.11.2013 року ОСОБА_6 (а.с.60-98) спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 є дружина померлого третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5, яка у встановлений законом строк спадщину після смерті чоловіка не прийняла, однак із відповідною заявою про відмову від спадщини до нотаріуса також не звернулась. Разом з тим, в матеріалах справи від останньої наявна заява від 15.02.2016 року, посвідчена нотаріусом м. Москви ОСОБА_8, відповідно до якої ОСОБА_5 на спадщину після смерті чоловіка не претендує, із відповідною заявою про прийняття спадщини після його смерті, позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини звертатись не буде (а.с.114).

Іншим спадкоємцем за законом першої черги є син померлого позивач ОСОБА_4, який в установлений законом строк звернувся із відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька (а.с.61).

Однак, постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 20.10.2015 року №599/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю у правовстановлюючих документах відомостей про державну реєстрацію права власності за померлим на 43/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Вінниця, пров. Підлісний, 20, та на 21/100 частки земельної ділянки, площею 0,0658 га, розташованої за адресою: м. Вінниця, пров. Підлісний, 20, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, так як померлий за життя не встиг у встановленому законом порядку здійснити державну реєстрацію права власності на дане майно (а.с.7-9).

Так, відповідно до п.п.4.18 п.4 Видача свідоцтва по право на спадщину Глави 10 Видача свідоцтв про право на спадщину Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус виготовляє Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обовязковою. Права на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення (ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Зі змісту статті 182 ЦК України випливає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

А тому, нотаріус як спеціальний субєкт здійснює функції державного реєстратора, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими правами та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяження.

Так, дійсно, як вбачається з матеріалів справи померлий за життя не здійснив державну реєстрацію права власності на 43/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Вінниця, пров. Підлісний, 20, та на 21/100 частки земельної ділянки, площею 0,0658 га, розташованої за адресою: м. Вінниця, пров. Підлісний, 20, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується довідкою КП «ВМБТІ» від 12.08.2014 року №3631, відповідно до змісту якої право власності на житловий будинок в цілому зареєстровано за ОСОБА_9 на підставі свідоцтва №783 про право приватної власності на будівлі від 26.11.1964 року, виданого Вінницьким міським відділом комунального господарства на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих №30/1128 від 22.10.1964 року (а.с.87); та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №45927178 від 20.10.2015 року, відповідно до змісту право власності на 79/100 часток земельної ділянки, площею 0,0658 га, розташованої за адресою: м. Вінниця, пров. Підлісний, 20, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 (а.с.88-89), в той час як відомості щодо державної реєстрації права власності на інші 21/100 частки зазначеної ділянки відсутні. Окрім того, згідно зазначеної Інформаційної довідки за відповідачем також зареєстровано право власності на 57/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Вінниця, пров. Підлісний, 20, в той час як відомості про державну реєстрацію 43/100 частки зазначеного домоволодіння у зазначених реєстрах відсутні.

Таким чином, оскільки померлим за життя у встановленому законом порядку не здійснено державної реєстрації права власності на вищезазначене майно, а відтак нотаріус дійсно позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину позивачу.

Окрім того, суд вважає за можливе відзначити, що спору з приводу права власності на спірне майно як між позивачем, відповідачем, які являються співвласниками спірного будинковолодіння та земельної ділянки, не має.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1220, 1268-1270 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на:

- 43/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: м. Вінниця, пров. Підлісний, 20, загальною площею 103,0 кв.м., житловою площею 61,9 кв.м., яка належала ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 09.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №1485;

-21/100 частки земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :02:022:0281, загальною площею 0,0658 га, що розташована за адресою: м. Вінниця, пров. Підлісний, 20, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належала ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 09.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №1487;

в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер 18 листопада 2013 року в м. Вінниці.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: