Дата документу 02.03.2016 Справа № 554/1555/16-ц
Справа №554/1555/16-ц
Провадження №2/554/1421/2016
УХВАЛА

Іменем України

02 березня 2016 року Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., розглянувши позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради до ОСОБА_1 про стягнення державних коштів; третя особа: ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення державних коштів; третя особа: ОСОБА_2, в якому зазначив, що відповідачу він виплачував щомісячну допомогу на неповнолітніх дітей, оскільки відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач приховала факт отримання аліментів і не мала права на призначення державної допомоги, та на даний час державні кошти в сумі 4116,60 гривень боржником на рахунок управління не повернуті.

Ознайомившись з позовною заявою, вважаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно позову, позивач просить стягнути з відповідача кошти, отримані нею як тимчасова допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. При цьому, позивачем зазначено, що відповідач безпідставно отримувала допомогу та з її боку було виявлено зловживання, так як вона не повідомила, що боржник розпочав сплачувати аліменти.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України від 21 листопада 1992 року № 2811-XII «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у ч. 2 ст. 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника). Частиною 2 ст. 22 зазначеного Закону передбачено, що суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги, тощо), стягуються згідно з законом. Враховуючи наведене, спір виникає за зверненням суб'єкта владних повноважень (управління праці та соціального захисту населення) і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частина 3 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 03 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" зобовязує суди при вирішенні питання про відкриття провадження у справі перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі (п.3 цієї Постанови), суди повинні виходити з того, що відповідно до ст.ст.15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли, зокрема, розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) віднесено до компетенції адміністративних судів.

За змістом ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер).

Як роз'яснено в п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року, «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», частиною четвертою статті 50 КАС передбачено, що громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Відповідно до частини другої статті 2 та частини першої статті 11 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено суб'єктів здійснення місцевого самоврядування, до яких належать й виконавчі органи ради.

Пленум Вищого Пленум Вищого Адміністративного суду України в п.3 своєї Постанови № 8 від 20 травня 2013 року "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" зазначив, що вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

В даному випадку спір виник за зверненням суб'єкта владних повноважень з приводу суми державної допомоги, виплаченої надміру внаслідок зловживань з боку відповідача. Такий спір є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.122 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради до ОСОБА_1 про стягнення державних коштів; третя особа: ОСОБА_2.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Суддя: А.М.Чуванова