Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1739/15-ц
Провадження № 2/674/141/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2,

ОСОБА_3

про визнання права власності на спадкове майно

(ціна позову 211558 грн.)

В С Т А Н О В И В :

11 грудня 2015 року позивачка, ОСОБА_1, звернулася до суду з уточненими під час судового розгляду позовними вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4, після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, майновий пай, грошові вклади, а також житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на яке позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, як дружина померлого.

Окрім позивачки, спадкоємцями за законом є діти померлого, однак вони на спадщину не претендують, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавали.

В установлений законом термін позивачка звернулася до державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори Шевченко Н.В. для оформлення спадщини і 13 лютого 2006 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), майновий пай та грошові вклади, які належали померлому чоловіку, а на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно.

Згідно довідки, виданої Дунаєвецьким КП «Інвентарбюро» видно, що акт про завершення будівництвом житлового будинку в АДРЕСА_1, не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння не видавалось.

Те, що за померлим рахується житловий будинок, підтверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд, довідкою та випискою з погосподарської книги.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померлий ОСОБА_4 своє право власності в БТІ не оформив, а тому звернулася з даним позовом до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що в 2005 році помер її чоловік і після його смерті звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, діти померлого не зверталися за оформленням спадщини. Після смерті чоловіка оформила земельну частку (пай), майновий пай та грошові вклади, а в оформленні житлового будинку нотаріус відмовив, оскільки немає правовстановлюючих документів на домоволодіння. Будинок належав чоловіку, хоча разом його побудували в 1981 році. При житті чоловік не оформив будинок, а тому звернулася до суду.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що на спадщину після смерті батька не претендує, спадщину оформляє мати. В будинку батька проживає і зареєстрована.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, однак до судового засідання подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачку та відповідачку, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємицею першої черги за законом, як дружина померлого, яка прийняла спадщину відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, отримавши 20 лютого 2006 року свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом серії НОМЕР_1, розміром 2,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, посвідченого свідоцтвом (майновим сертифікатом) серії НОМЕР_4 на загальну суму 7868 грн., або 0,298247 відсотків та на грошові вклади з належними процентами та усіма видами компенсації в Дунаєвецькому відділені Ощадного банку села Залісці №3205/011, на рахунках НОМЕР_2, НОМЕР_3, які належали померлому ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копією свідоцтва про одруження, копією спадкової справи №69-06 заведеної після смерті ОСОБА_4 державним нотаріусом Дунаєвецької державної нотаріальної контори, довідкою сільської ради, витягами про реєстрацію у Спадковому реєстрі.

До маси спадкового майна після смерті ОСОБА_4 входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується зведеним актом вартості будівель і споруд та довідками Гутояцковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 вересня 2015 року державний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 Дунаєвецького району Хмельницької області, який залишився після смерті ОСОБА_4, померлого 18.05.2005 року, на ім'я позивачки в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Згідно з довідкою Дунаєвецького КП "Інвентарбюро" від 24.02.2015 року акт про завершення будівництвом житлового будинку в АДРЕСА_1 Дунаєвецького району Хмельницької області не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою та сільською радою не видавалося на ім'я ОСОБА_4.

Як вбачається з виписки з погосподарської книги за 1980-2000, 2001-2005 роки, виданої Залісцівською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 Дунаєвецького району Хмельницької області у сільській раді зареєстрований за померлим ОСОБА_4, рік забудови будинку 1981, розмір земельної ділянки, виділеної для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га.

Виникнення права власності у спадкодавця ОСОБА_4 регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померлий ОСОБА_4 своє право власності в БТІ не оформив.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Тому, ОСОБА_4 набув право власності на житловий будинок в с.Залісці, по провул.Котовського, 1 Дунаєвецького району Хмельницької області.

Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ч.4 ст. 25, ст.ст. 346, 1216 , 1261, 1268-1270 ЦК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1. задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, як за спадкоємицею за законом, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук