Справа № 2-п/489/13/2016
№ 2/489/1767/2015
УХВАЛА

03 березня 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участі:

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 30.06.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.06.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивував тим, що Ленінським районним судом м. Миколаєва Рішення по зазначеній справі було постановлене 30.06.2015 р. за його відсутності. При цьому ОСОБА_1 зазначає, що він не був присутній в судовому засіданні, не мав можливості надати суду свої докази та заперечення проти позову, оскільки не знав про розгляд справи та знаходився за межами України. Також посилається на те, що при розгляді справи судом не було враховано всіх істотних обставин справи. А саме відповідач не має постійної роботи, в звязку з чим аліменти на дитину мають сплачуватись не у розмірі частки від його заробітку (доходу), а в твердій грошовій сумі.

Посилаючись на вищевикладене, просить суд скасувати рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 2/489/1767/15 від 30.06.2015 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на скасуванні заочного рішення суду.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась .

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

30.06.2015 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено. А саме стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.05.2015 р. до його повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення щомісячного платежу.

Справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів призначалась до розгляду неодноразово (04.06.2015 р., 18.06.2015 р., 30.06.2015 р.).

Відповідно до ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше як за три дні до судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, судові повістки на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено у встановленому законом порядку.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що він не був присутнім в судових засіданнях, призначених на 04.06.2015 р., 18.06.2015 р., 30.06.2015 р., оскільки під час розгляду даної справи він знаходився за кордоном, в звязку з чим він не отримував судових повісток та не знав про розгляд цієї справи. Відповідно він не мав можливості надати суду свої докази та заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач не був присутнім в судовому засіданні з поважних причин (неотримання судової повістки, перебування відповідача на період розгляду справи за межами України), в звязку з чим не мав можливості надати суду свої докази та заперечення проти позову, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 230, 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 30.06.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити.

Скасувати рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 2/489/1767/15 від 30.06.2015 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Виконавчі листи за цим рішенням відізвати.

Призначити справу до розгляду в загальному порядку на 12.04.2016 р. на 9.30 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: