Ухвала

іменем україни

11 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., Касьяна О.П., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про стягнення авансового платежу, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення авансового платежу.

В обґрунтування позову зазначала, що 22 жовтня 2014 року було досягнено згоди між нею та відповідачами про купівлю-продаж будинку, який належить на праві власності останнім та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 35 000 доларів США. На підтвердження досягнутої домовленості ОСОБА_4 передала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 1 000 доларів США та 13 000 грн.

В подальшому позивач дізналася, що у відповідачів відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташований будинок.

Після уточнення позовних вимог, ОСОБА_4 просила суд задовольнити позов та стягнути на її користь з відповідачів по 22 882 грн сплаченого авансового платежу та матеріальні збитки.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 по 22 100 грн 73 коп. сплаченого авансового платежу.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права й порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 570 ЦК України передбачено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що оскільки договір купівлі-продажу будинку не було укладено з вини відповідачів, передана позивачем на виконання досягнутих домовленостей сума вважається авансом, у відповідності з ч. 1 ст. 570 ЦК України, та підлягає поверненню останній.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначили характер спірних правовідносин й вірно застосували положення норм матеріального права, й оцінивши усі забрані у справі докази, дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 на увагу не заслуговують й висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П.Касьян

О.В.Попович