Справа № 182/1204/16-ц
Провадження № 2/0182/1924/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.06.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

секретаря Снєгульської В.М.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом Приватного Підприємства „Таврія до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Редакції Нікопольської міської газети „Репортер, ОСОБА_8 про захист ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПП „Агро-Синтез звернулося з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Редакції Нікопольської міської газети „Репортер, ОСОБА_8 та просить суд визнати недостовірною інформацією відносно приватного підприємства «Таврія», поширеної через Нікопольську міську газету «Репортер» у № 10 (1514) від 09.02.2016 року, в статті «Чего добивались единоличники Новософиивки?», автором якої є ОСОБА_8, а саме:«- Это потому, что сельский голова и депутаты-карманные у «Таврии»; визнати недостовірною інформацією відносно приватного підприємства «Таврія», поширеної через Нікопольську міську газету «Репортер» у № 15(1519) від 25.02.2016 року, в статті «Так давайте послушаем простых людей», автором якої є ОСОБА_8, а саме: «...дирекция «Таврии» стала настаивать на подписании новых договоров, причем не на пять, а сразу на пятнадцать лет. Если не подписал, увольняли с работы. Причем подсовывали чистую бумагу, только ставь подпись... Пайщиков, которые отказались подписывать договор за два года наперед, руководство «Таврии» всячески старалось ущемить. Например, в 2010-2011 гг. все пайщики получали по 2 и 3 тонны зерна, нам же дали лишь по 1,6 тонны... ОСОБА_9 удивлялась: «А как вы расторгните договор?», намекала, что у них все «схвачено»... Осенью 2011 г. «Таврия» засеяла наши поля, а летом 2012 г., несмотря на наши договора со ОСОБА_10, собрала урожай. Нам ничего на пай не дали... начальник местной охраны пояснил, что против «Таврии» нельзя идти, поскольку Евтушенко является депутатом областного совета.. Даже милиционеры возмущались, когда начальник местной охраны пояснил, что против «Таврии» нельзя идти, поскольку Евтушенко является депутатом обласного сонета. В прошлом году как косили наши поля? Ночью пока все спят. Москаленко посылала местного комбайнера, но он отказывался ехать, не хотел идти проти в односельчан. Так прислали комбайн из Покровского, из «Перспективы»...Город далеко, работы нет. Они на этом спекулируют. Вызывают нашу односельчанку: «Даем тебе работу, но в замен ты подписываешь договор». Подписала. Затем новое условие: А еще пусть подпишут муж и родители». Подписали . Выходит. Выходит человек на работу, проработала пару месяцев - и ей: «До свидание»... ОСОБА_7 каждий год «Таврия» поле косит и косит. ОСОБА_10 с нею рассчитывается и рассчитывается. Он за четыре года лишь один раз полностью скосил все наши наделы, все остальное время «Таврия» у него перехватывает. - ОСОБА_11, где наша пшеница стоит чистенькая, красивая. Рядом - «Таврии», с бурьянами... У ОСОБА_10 зерно хорошее, чистое, на посевной материал годится.У него мука золотая, а из таврийской невозможно ничего испечь... На нас карманные суды стали накладывать штрафы за то, что мы не желаем заключать новые договоры с «Таврией» Да смеются над нами в «Таврии». Спрашивают в бухгалтерии: «У вас что. Завтра суд?» «Да. Откуда вы знаете?» «Так уже сегодня повезли деньги», - и смеются...»; просить суд зобовязати редакцію Нікопольської міської газети «Репортер» спростувати протягом місяця з дня набрання рішення суду законної сили зазначену інформацію, у тому ж засобі масової інформації та у такий же спосіб, у який вона була поширена; також позивач просить суд стягнути з редакції Нікопольської міської газети «Репортер» на користь приватного підприємства «Таврія» немайнову шкоду у розмірі 100 000 гривень та понесені судові витрати.( а.с. 103-104)

В обгрутнування позову позивач послався на те, що в Нікопольській міській газеті «Репортер» за № 10 (1514) від 09.02.2016 року та за № 15 (1519) від 25.02.2016 року були надруковані статті «Чего добивались единоличники Новософиивки?», «Так давайте послушаем простых людей», автором яких є ОСОБА_8.

Так, у своїй статті «Чего добивались единоличникиНовософиивки?»ОСОБА_8, з посиланням на репліку, яка пролунала від групи селян, вказав: «- Это потому, что сельский голова и депутаты - карманные у «Таврии». В іншій статті «Так давайте послушаем простых людей» ОСОБА_8 з посиланням на виступ ОСОБА_2, зазначив:«.. . «...дирекция «Таврии» стала настаивать на подписании новых договоров, причем не на пять, а сразу на пятнадцать лет. Если не подписал, увольняли с работы. Причем подсовывали чистую бумагу, только ставь подпись... Пайщиков, которые отказались подписывать договор за два года наперед, руководство «Таврии» всячески старалось ущемить. Например, в 2010-2011 гг. все пайщики получали по 2 и 3 тонны зерна, нам же дали лишь по 1,6 тонны... ОСОБА_9 удивлялась: «А как вы расторгните договор?», намекала, что у них все «схвачено»... Осенью 2011 г. «Таврия» засеяла наши поля, а летом 2012 г., несмотря на наши договора со ОСОБА_10, собрала урожай. Нам ничего на пай не дали... начальник местной охраны пояснил, что против «Таврии» нельзя идти, поскольку Евтушенко является депутатом областного совета.. Даже милиционеры возмущались, когда начальник местной охраны пояснил, что против «Таврии» нельзя идти, поскольку Евтушенко является депутатом обласного сонета. В прошлом году как косили наши поля? Ночью пока все спят. Москаленко посылала местного комбайнера, но он отказывался ехать, не хотел идти проти в односельчан. Так прислали комбайн из Покровского, из «Перспективы»...Город далеко, работы нет. Они на этом спекулируют. Вызывают нашу односельчанку: «Даем тебе работу, но в замен ты подписываешь договор». Подписала. Затем новое условие: А еще пусть подпишут муж и родители». Подписали . Выходит. Выходит человек на работу, проработала пару месяцев - и ей: «До свидание»... ОСОБА_7 каждий год «Таврия» поле косит и косит. ОСОБА_10 с нею рассчитывается и рассчитывается. Он за четыре года лишь один раз полностью скосил все наши наделы, все остальное время «Таврия» у него перехватывает. - ОСОБА_11, где наша пшеница стоит чистенькая, красивая. Рядом - «Таврии», с бурьянами... У ОСОБА_10 зерно хорошее, чистое, на посевной материал годится.У него мука золотая, а из таврийской невозможно ничего испечь... На нас карманные суды стали накладывать штрафы за то, что мы не желаем заключать новые договоры с «Таврией» Да смеются над нами в «Таврии». Спрашивают в бухгалтерии: «У вас что. Завтра суд?» «Да. Откуда вы знаете?» «Так уже сегодня повезли деньги», - и смеются...»

Виходячи зі способу вираження та змісту вищевказаної інформації, вона за своїм характером є твердженням відповідачів.

Також, як вбачається зі змісту вказаних статей, інформація про ПП «Таврія» викладена в контексті того, що підприємство: не дотримується моральних та правових норм, встановлених в суспільстві; шляхом психологічного тиску, а саме звільненням з роботи або не прийняттям на роботу, змушує власників земельних ділянок укладати договори оренди; без будь-яких правових підстав обробляє та збирає урожай на земельних ділянках відповідачів 1-6, не сплачуючи при цьому їм орендної плати; у своїй діяльності з метою одержання для себе неправомірної вигоди або переваг надає хабарі сільському голові, депутатам та суддям; вирощує не якісне зерно.

Проте, вищевикладені відповідачами факти є недостовірними та такими, що порушують ділову репутацію ГІП «Таврія», що підтверджується наступним.

ПП «Таврія» та її службові особи не здійснювало будь-яких неправомірних дій щодо схиляння, пропозиції чи надання неправомірної вигоди, підкупу чи надання будь-яких інших матеріальних чи не матеріальних благ сільському голові, депутатам та суддям з метою одержання для себе неправомірної вигоди або переваг в ході здійсненні своєї господарській діяльності, у тому числі по питанням (обставинам), які відображені у вищевказаних статтях. Також, Відповідачі стверджуючи, що сільський голова, депутати, суди є «карманными»,не зазначили в підтвердження своїх слів жодного судового рішення, яким би були встановлені та підтверджені такі факти, а службові особи ПП «Таврія», сільський голова, депутати, судді були визнанні винними у вчиненні корупційних злочинів чи адміністративних правопорушень.

При укладені договорів оренди земельних ділянок з їх власниками ПП «Таврія» керувалась виключно положеннями ЦК та ЗК України, Законом України «Про оренду землі», без застосування будь-якого тиску. Власники земельних ділянок, які працювали чи працюють на ПП «Таврія», до суду чи будь-яких інших органів з позовами, скаргами відносно підприємства по фактам незаконного звільнення з роботи у звязку з не укладанням з ним договорів оренди землі, підписання чистих аркушів, чи примушування до підписання договорів оренди землі при прийнятті на роботу не зверталися. В статті «Так давайте послушаем простых людей» Відповідачі в підтвердження вказаних обставин також не навели рішень судів, якими б були встановленні такі факти або визнанні недійсними договори оренди землі з підстав, передбачених ст. 203, 215, 231 ЦК України.

У 2007 р. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ПП «Таврія» уклало з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_12. ОСОБА_13 договори оренди земельних ділянок строком на 5 років. Умовами даних договорів було передбачено, що по закінченню терміну їх діїПП «Таврія» має переважне право на поновлення цих договорів на новий термін.

Проте, вищевказані особи без будь-яких пояснень ухилилися від ведення переговорів і узгодження умов договорів оренди землі на новий строк з ПП «Таврія» та уклали договори оренди землі з ФГ «ОСОБА_14А.».

Крім того, ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_13 на протязі одного місяця після закінчення строку договору не висловлювали ПП «Таврія» будь-яких заперечень у поновлені договорів оренди землі, а отже вони відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» вважаються поновленими на той самий строк і на тих самих умовах. Така позиція повністю узгоджується з судовими рішеннями, які будуть надані на судовому засіданні, згідно яких: договори оренди землі, укладені між ОСОБА_2. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_15, ОСОБА_13 та ФГ «ОСОБА_14А.», визнані недійсними; договори оренди землі, укладені між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_16, ОСОБА_13 та ПП «Таврія» поновленими; зобовязано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_13 вчинити дії щодо укладення з ПП «Таврія» додаткових угод.

За вищевказаних обставин, ПП «Таврія» мало всі правові підстави починаючи з 2011 по теперішній час користуватися земельними ділянками ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_15JI., ОСОБА_13

Таким чином, викладені в статті твердження, в контексті того, що ПП «Таврія» не мала правових підстав обробляти та збирати урожай вищевказаних осіб, є неправдивими.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. На момент надрукування вищевказаних статей та виходу газетну світ відповідачам було відомо про наявність вищевказаних судових рішень. Однак, не дивлячись на це. Відповідачі розповсюдили неправдиву інформацію щодо відсутності у ПП «Таврія» правових підстав для обробляння та збору урожаю на земельних ділянках останніх.

Будь яких утисків прав ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_13 зі сторони ПП «Таврія», у звязку з не укладанням ними договорів оренди землі, шляхом зменшення розміру виплати орендної плати, не було.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_13не зверталися до ПП «Таврія» щодо виплати їм орендної плати за користування земельними ділянками за період з 201 1 - 2012 pp. Більш того, ПП «Таврія» вказаним особам пропонувало прибути та отримати вказану оренду плату, проте вони відмовились отримувати її, мотивуючи тим. що земельні ділянки ними були передані в оренду ФГ «ОСОБА_14А.», що було встановлено і вищевказаними рішеннями судів. Підтвердженням вказаного є і відсутність фактів звернень ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 А.1., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_13 до суду з позовами про стягнення з ПП «Таврія» орендної плати за період 2011-2012 pp. За таких обставин, інформація в статті «Так давайте послушаем простых людей», яка викладена в контексті того, що ПП «Таврія» відмовлялась здійснювати виплату орендної плати, є неправдивою.

Здійснюючи свою господарську діяльність ПП «Таврія» дотримується всіх вимог щодо вирощування зернових культур. Твердження Відповідачів, що пшениця, яку посіяло ПП «Таврія», росте в бурянах є неправдивою. Так само є неправдивою інформація Відповідачів і стосовно того, що з муки, отриманої з пшениці, вирощеної ПП «Таврія», не можливо здійснювати випічку. Будь-яких висновків експертів чи будь-яких інших уповноважених установ щодо неналежної якості вказаної муки, через що не можливо здійснити випічку, Відповідачі не надали.

Не відповідає дійсності й те, що ПП «Таврія» начебто вночі посилало комбайнера косити поля ОСОБА_2, ОСОБА_3П, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_13 і у зв'язку з відмовою даного комбайнера був задіяний комбайн з ТОВ «Перспектива». Будь-які докази з цього приводу Відповідачі не надали.

Будь-яких пояснень чи надання інформації зі сторони службових осіб «Таврія» стосовно того, що проти підприємства не можна йти, оскільки ОСОБА_11 є депутатом обласної ради, не було, а отже твердження Відповідачів, що такі факти мали місце, є безпідставними.

Після збору урожаю у 2012 році земельними ділянками ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. ОСОБА_6, ОСОБА_13, не зважаючи на вищевказані судові рішення, користується ФГ «ОСОБА_14А.». Відповідно, твердження Відповідачів, що ФГ «ОСОБА_14А.» « за четыре года лишь один раз полностью скосил все наши наделы, все остальное время «Таврия» у него перехватывает» є неправдивою.

Таким чином, вищевказана інформація, яку поширили Відповідачі, є необєктивною та недостовірною, оскільки вона не підтверджена жодним доказом. При цьому, поширена інформація була доведеною до відома багатьох осіб через засіб масової інформації, який виходить на території Нікопольського району та м. Нікополя.

Порушення прав ПП «Таврія» полягає в тому, що вищевказані відомості ганьблять ділову репутацію підприємства в очах невизначеного кола осіб, які могли читати вищевказані статті, з точки зору додержання ним законів України та загальноприйнятих норм моралі. Поширена інформація формує думку про те, що ПП «Таврія»в ході здійснення господарської діяльності діє недобросовісно по відношенню до своїх контрагентів, зокрема вдається у взаємовідносинах з ними до психологічного тиску та застосовує корупційні методи для отримання незаконних для себе переваг, а також не виконує взяті на себе зобовязання та здійснює вирощування зернових культур неналежної якості. Все це знижує престиж та підриває довіру до діяльності ПГІ «Таврія», що негативно може відобразитись на його господарській діяльності.

Внаслідок вищевказаних дій Відповідачів ПП «Таврія» вважає, що була завдана немайнова шкода, яка підприємством оцінюється в 100000 гривень.( а.с. 100-104)

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позову заперечують та просять суд відмовити, оскільки Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Свобода вираження поглядів являє собою одну з важливих засад демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Вважають, що висловили свою думку, щодо ситуації яка склалась щодо оренди землі ПП „Таврія" і вважають, що мають на це право. ОСОБА_17 газети „Репортер ОСОБА_8 надрукував з їх слів все вірно, вони не відмовляються від своїх поглядів.( а.с. 65-80, 87-88).

Відповідач ТОВ „Інформаційний центр „Репортер подав заяву про розгляд справи за його відсутності, надав письмові заперечення проти позову та просив суд відмовити в позові оскільки мешканці с. Путилівка та с. Новософіївка Нікопольського району звернулись до редакції газети „Репортер з проханням приїхати до Новософіївської сільської ради на сесію сільради, де буде розглядатись питання, щодо прийнятого рішенні про зміну податку на землю для одноосібних господарств, а саме збільшення його у сім разів і освітити в газеті зазначену ситуацію, так як зазначена ситуація привела до конфлікту. Мешканці не погодились з зазначеним рішенням, так як рішення прийнято з грубими порушеннями процедури його підготовки: не було обговорення в постійних комісіях, виконкомі, не було слухання з громадськістю. Крім того на сесію були підготовлені різні підрахунки податку на землю від 0,15 до 0,7 вартості 1 га землі і треба було голосувати за всі варіанти, але на голосування виставили найбільший коефіцієнт, що привело до обурення мешканців вказаних сіл. На зустрічі були представники ПП „Таврія, Новософіївської сільської ради, депутати ОСОБА_18, ОСОБА_19 та мешканці с. Путилівка, с. Новософіївка Нікопольського району. Зазначена зустріч була освітлена в газеті „Репортер №10 від 09 лютого 2016 року під назвою „Чего добились единоличники Новософиевки?. В статті цитувались вислови всіх сторін конфлікту. До речі сказати, що вказана зустріч принесла свій результат і обурені селяни добились справедливості, податок на землю для одноосібних господарств залишили на рівні 0,1 від оцінки землі. Після виходу газети „Репортер" №10 від 09 лютого 2016 року зі статтею під назвою „Чего добились единоличники Новософиевки?, до редакції звернулись депутати Новософіївської сільської ради зі зверненням опублікувати їх думку з приводу вказаного конфлікту та вказаної статті. Редакція газети „Репортер завжди висвітлює думку всіх сторін освітленого матеріалу і відповідно в газеті „Репортер №15 від 25 лютого 2016 року був надрукований відгук депутатів Новософіївської сільської ради Нікопольського району на статтю „Чего добились единоличники Новософиевки? під заголовком „Кого прагнув захистити журналіст: сільських трударів чи чорний нал. У відгуку депутатів Новософіївської сільської ради Нікопольського району було зауваження до журналіста ОСОБА_8, який підготував статтю „Чего добились единоличники Новософиевки?, що він висловив думку лише одноосібників, а не поцікавився думками простих сільських трударів, ветеранів виробництва. ОСОБА_17 ОСОБА_8 прислухався до зазначеної поради, поспілкувався, як говорять „з народом і в газеті „Репортер №15 від 25 лютого 2016 року була надрукована стаття під заголовком „Так давайте послушаем простих людей, де були висвітлені думки мешканців с. с. Путилівка та с. Новософіївка Нікопольського району. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). За змістом ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 94, 277 ЦК України кожному, в тому числі юридичній особі, гарантується право на захист честі, гідності та ділової репутації, а також спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Разом з тим, за змістом зазначених правових норм, кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, в тому числі право поширювати інформацію без втручання органів державної влади. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. У випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. У даному випадку мешканці с. Путилівка та с. Новософіївка Нікопольського району звернулися зі своїми заявами до представників влади і вважаємо, що в даному випадку слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей). Виступи мешканців сіл слід вважати офіційним зверненням до органів влади з приводу дотримання відповідними особами законодавства України, а тому спірні висловлювання являються реалізацією ним конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширенням недостовірної інформації відносно позивача. В силу ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини прн тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Відповідно до п.19 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за №1 вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Згідно з ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Більше того, повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права, гарантованого статтею 19 (Lingens, cited above, p. 28, п. 46). Свобода вираження поглядів являє собою одну з важливих засад демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Предмет пункту другого статті 10 застосовується не тільки до «інформації» чи «ідей»,які були отримані зі згоди чи розглядаються як необразливі чи як малозначущі, але й до тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та відкритості думок, без чого неможливе «демократичне суспільство». Звертаючись у своєму виступі до органів влади із заявою про вчинення окремими особами, на думку громадян, протиправних діянь вони припустилися критики діянь останніх, шляхом висловлення своїх суб'єктивних думок і переконань, які не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності та на які в свою чергу повинна бути відповідна реакція і ця реакція була досягнута, до людей прислухались і відмінили незаконне прийняте рішення, щодо збільшення податку на землю. Враховуючи вищевикладене, вважають, що позов не підлягає задоволенню, оскільки інформація, що є предметом судового захисту, є офіційним зверненням до органів влади під час реалізації якого були висловлені оціночні судження, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, оскільки їх не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності як фактичні дані. Більше того, повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права. ( а.с.82-84)

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не зявився, подав письмові заперечення проти позову, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову ( а.с.89-90), оскільки дотримуючись канонів обєктивної журналістики газета „Репортер не приймає будь-яку сторону в майнових конфліктах. На статтю від 25.02.2016 року керівництво „Таврії не звернулось з відповіддю спростуванням. До того ж не зрозуміло, в чому позивач звинувачує простих людей, ветеранів виробництва та пенсіонерів. Вважає, що піднімаючи гострі питання для життя людей працює згідно з стандартами журналістики. Вважає репортаж абсолютно обєктивним.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Нікопольська міська газета „Репортер, засновником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю „Інформаційний центр „Репортер у № 10 (1514) від 09.02.2016 року, в статті «Чего добивались единоличники Новософиивки?», автором якої є ОСОБА_8, був опублікований репортаж з мітингу перед сесією сільради та блокування кабінету сільського голови через невдоволення рішенням сільради про підвищення податку на землю ( а.с. 8-9)

В зазначеній статті Е. ОСОБА_8 вказав репліку групи селян: „-Это потому, что сельский голова и депутаты-карманные у «Таврии».

На сторінках 5,6 у статті „Так давайте послушаем простых людей №15 (1519) від 25.02.2016 року ( а.с.10-11) була надрукована інформація з посиланням на виступ ОСОБА_2 : «...дирекция «Таврии» стала настаивать на подписании новых договоров, причем не на пять, а сразу на пятнадцать лет. Если не подписал, увольняли с работы. Причем подсовывали чистую бумагу, только ставь подпись... Пайщиков, которые отказались подписывать договор за два года наперед, руководство «Таврии» всячески старалось ущемить. Например, в 2010-2011 гг. все пайщики получали по 2 и 3 тонны зерна, нам же дали лишь по 1,6 тонны... ОСОБА_9 удивлялась: «А как вы расторгните договор?», намекала, что у них все «схвачено»... Осенью 2011 г. «Таврия» засеяла наши поля, а летом 2012 г., несмотря на наши договора со ОСОБА_14, собрала урожай. Нам ничего на пай не дали... начальник местной охраны пояснил, что против «Таврии» нельзя идти, поскольку Евтушенко является депутатом областного совета.. Даже милиционеры возмущались, когда начальник местной охраны пояснил, что против «Таврии» нельзя идти, поскольку Евтушенко является депутатом обласного сонета. В прошлом году как косили наши поля? Ночью пока все спят. Москаленко посылала местного комбайнера, но он отказывался ехать, не хотел идти проти в односельчан. Так прислали комбайн из Покровского, из «Перспективы»...» А також була надрукована інформація з посиланням на виступ ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 О, ОСОБА_7 : «Город далеко, работы нет. Они на этом спекулируют. Вызывают нашу односельчанку: «Даем тебе работу, но в замен ты подписываешь договор». Подписала. Затем новое условие: А еще пусть подпишут муж и родители». Подписали . Выходит. Выходит человек на работу, проработала пару месяцев - и ей: «До свидание»... ОСОБА_7 каждий год «Таврия» поле косит и косит. ОСОБА_10 с нею рассчитывается и рассчитывается. Он за четыре года лишь один раз полностью скосил все наши наделы, все остальное время «Таврия» у него перехватывает. - ОСОБА_11, где наша пшеница стоит чистенькая, красивая. Рядом - «Таврии», с бурьянами... У ОСОБА_10 зерно хорошее, чистое, на посевной материал годится.У него мука золотая, а из таврийской невозможно ничего испечь... На нас карманные суды стали накладывать штрафы за то, что мы не желаем заключать новые договоры с «Таврией» Да смеются над нами в «Таврии». Спрашивают в бухгалтерии: «У вас что. Завтра суд?» «Да. Откуда вы знаете?» «Так уже сегодня повезли деньги», - и смеются...»

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 1 від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 12 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" судам роз'яснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до статті 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право висловлювати судження, оцінку, думку гарантовано статті 34 Конституції України. Це право також закріплено у ст. 10 Європейської конвенції "Про захист прав людини і основних свобод", ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97, яка відповідно до статті 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, виступаючи на імпровізованому мітингу перед сесією сільської ради, що відображено в репортажах газети "Репортер", висловили свою думку щодо позивача, репортаж мав суспільний інтерес, і їх право на висловлення своїх поглядів передбачено зазначеними нормами матеріального права.

З огляду на зміст статей, суд вважає, що така інформація не є фактичними твердженнями і викладена вона як думка відповідачів, є оціночними судженнями, що виражають суб'єктивну думку відповідачів з приводу питання, яке викликало громадський інтерес селян, та спростуванню не підлягає.

Посилання позивача на наявність рішень судів щодо спору між відповідачами та ПП „Таврія щодо оренди землі, на якість продукції, на законні орендні відносини з селянами та відсутність психологічного тиску на селян, суд не взяв до уваги, оскільки , як зазначено вище, оціночні судження не підлягають спростуванню і позивачем не доведено факт приниження ділової репутації за умови тих правовідносин, що виникли між сторонами. Щодо зазначення позивачем про наявність в статтях тверджень про корупційні злочини посадових осіб ПП „Таврія, сільського голови, депутатів, суддів, то суд зазначає, що чітких обвинувачень у вчиненні конкретних кримінальних правопорушень позивача висловлювання відповідачів на переконання суду не містять, вказана інформація в статтях на конкретний склад злочину саме в діях позивача стаття також не містить.

Як роз'яснено у пп. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" N 1 від 27 лютого 2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право.

У зв'язку зі внесенням з 27.03.2014 року змін до Цивільного кодексу України, зокрема до статті 277, принцип презумпції добропорядності (частину 3) було виключено (скасовано), а тому доказування позивачем обґрунтованості свого позову, а саме поширення інформації відповідачем її недостовірності, має відбуватися у загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Згідно з положеннями ст. 10 ЦПК України позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вище викладене, судом не встановлено сукупності усіх чотирьох обставин, які є підставою для задоволення позовних вимог, не доведено факт приниження ділової репутації позивача за умови тих правовідносин, що виникли між сторонами, а відповідно - й факт спричинення немайнової шкоди, а тому підстави для визнання вказаної позивачем інформації недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права позивача відсутні.

Крім того, у відповідності до вимог п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року N 1, відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 179, 208, 212 - 215 ЦПК України; ст. ст. 3, 32, 34, 68 Конституції України; ст. 15, 16, 277, 297 ЦК України; Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року; постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27 лютого 2009 р. за N 1, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Приватного підприємства „Таврія відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_20