Справа № 465/6423/15 Головуючий у 1 інстанції: Лозинський Б.М.
Провадження № 22-ц/783/1812/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло М.В.,

позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, про стягнення боргу за договором позики, відсотків за користування позикою, відсотків, моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 26 листопада 2015 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Дану ухвалу оскаржив позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що ні норми ЦПК України, ні Постанова Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року не вимагають від позивача подавати суду докази того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а навпаки визначають, що мають існувати обґрунтовані припущення, а не докази, про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити повністю (а.с. 44-45).

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на обґрунтування апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як визначено положеннями ч.8 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що від того, наскільки повно заявник викладе в заяві про забезпечення позову всі необхідні відомості, залежить можливість вжиття заходів забезпечення позову.

Відмовляючи у забезпеченні позову суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що зі змісту заявив про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, не наведено достатніх причин для вжиття цих заходів. Крім того, позивачем не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача.

Таким чином, підставами для відмови заявнику в забезпеченні позову фактично явились відсутність в заяві необхідних відомостей для вирішення питання щодо забезпечення позову, визначені ст.151 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з чим така заява підлягала поверненню заявнику, а тому у суду не було підстав для її розгляду по суті.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, установлений для його вирішення.

У звязку з допущеним порушенням вимог процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу слід скасувати і передати питання щодо вирішення клопотання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2015 року скасувати, а справу направити до того ж суду першої інстанції на новий розгляд питання про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Береза В.І.

ОСОБА_5