УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», товариства з обмеженою відповідальністю «Діяр», третя особа - ОСОБА_6, про визнання недійсним кредитного договору та договору поруки за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану її представником ОСОБА_7, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 17 січня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Діяр» (далі - ТОВ «Діяр») та публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен банк Аваль») було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого товариство отримало кредит у розмірі 500 тис. грн строком до 10 січня 2012 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 17 січня 2011 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Райффайзен банк Аваль» було укладено договір поруки. Позивачка вказувала, що вона та ОСОБА_6 є учасниками ТОВ «Діяр», володіють по 1/2 частині його статутного фонду. Оскільки кредитний договір укладено без спільного рішення учасників ТОВ «Діяр», позивачка просила визнати недійсними кредитний договір та договір поруки.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що набуття за кредитним договором грошових коштів товариством та виникнення обов'язку виконати умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплату процентів за користування кредитом не є розпорядженням майном товариства. Відповідно до положень Статуту директор товариства мав повноваження на укладення від імені товариства кредитного договору і отримання згоди учасників товариства на укладення оспореного кредитного договору не передбачено.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її представником ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик