АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/44/16-ц Номер провадження 22-ц/786/773/16Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - КУЗНЄЦОВОЇ О.Ю.,ХІЛЬ Л.М.,

за участю секретаря ШЕВЧЕНКО І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 20 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 20 січня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3 щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 12 січня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення першої інстанції з ухваленням нового, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 12 січня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 2004 року ( а.с.5).

Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.6,7).

Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2015 року шлюб між сторонами розірвано(а.с.4).

Також встановлено, що відповідач не надає допомоги на утримання спільних неповнолітніх дітей, які проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Апеляційний суд вважає висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і

обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З огляду на ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері (батька), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Виходячи з положень п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 182 ч.2 СК України та ст. 70 ч.3 Закону України «Про виконавче провадження» розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на дитину, а максимальний розмір аліментів, які стягуються не повинен перевищувати 50 % заробітку платника.

Згідно із ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог фізичних осіб і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги, про те, що на даний час відповідач є безробітнім, не має стабільного доходу, заробітну плату не отримує, не заслуговують на увагу, оскільки суду не надано належних доказів на підтвердження даних фактів.

З огляду на довідки, які надані в судове засідання, відповідач на обліку у центрі зайнятості, як безробітний, не перебуває та згідно довідки Кременчуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області рахується як приватний підприємець.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Таким чином, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, рівності обов'язку батьків щодо її утримання, відсутності домовленості сторін щодо розміру аліментів, апеляційний суд прийшов до висновку, що рішення місцевого суду ухвалено у відповідності до положень матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: ОСОБА_1

Судді : О. Ю. КУЗНЄЦОВА

ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ