Єдиний унікальний номер 229/4506/15-ц Номер провадження 22-ц/775/452/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 березня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Гапонова А.В.

суддів Азевича В.Б., Краснощокової Н.С.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеля-ційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 12 січня 2016 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 12 січня 2016 року скаргу ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій державного виконавця ВДВС Дружківського МУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови про скасування процесуального документу від 8 травня 2015 року, щодо винесення постанови про віднов-лення виконавчого провадження від 8 травня 2015 року, скасування цих постанов залишено без розгляду, в частині визнання неправомірними дій начальника ВДВС Дружківського МУЮ ОСОБА_3 щодо призначення проведення виконавчих дій з примусового вселення залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та про-сила ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 12 січня 2016 року скасу-вати, вимоги своєї скарги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, заявник зазначила, що вважає, що не пропустила строк для оскарження дій державного виконавця, адже копії відповідних пос-танов, а саме про скасування процесуального документу від 8 травня 2015 року та про ві-дновлення виконавчого провадження від 8 травня 2015 року, їй було вручено лише 25 ли-стопада 2015 року під розпис про отримання в приміщенні ВДВС Дружківського МУЮ, до цього часу ці постанови вона не отримувала.

Крім того, заявник зазначає, що судом не вірно розтлумачено дію статті 79 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що державний виконавець має пра-во повторно здійснити примусове вселення. Заявник вважає, що «повторно» означає «вдруге», а оскільки примусове вселення вже двічі відбувалося, а саме 30 жовтня 2014 ро-ку та 16 березня 2015 року, втретє державний виконавець не мав права його проводити.

Державний виконавець ВДВС Дружківського МУЮ ОСОБА_2 у судовому засі-данні проти апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу Дружківського міського суду Донецької області залишити без змін.

ОСОБА_1 та її представник, будучи належним чином повідомлені про час та день розгляду справи, у судове засідання не зявились, заяв про відкладеня розгляду спра-ви не надавали.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши ма¬теріали справи та перевіри-вши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вва-жає, що скарга задоволенню не підлягає, а оска¬ржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 травня 2015 року державним виконав-цем ВДВС Дружківського міського управління юстиції ОСОБА_2 при здійсненні контролю за діями державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа №2/229/351/2014, виданого 15 серпня 2014 року Дружківським міським судом Донецької області про зобов'язання боржника не чинити перешкод у користуванні будинком, який розташований за адресою: м. Дружківка, вул. Жертв Революції, буд. 18, та надати ключі від вхідної двері та інших приміщень будинку, а також гаражу, хвіртки, винесено постанову про скасування процесуального документу «Постанова про закінчення виконавчого провадження (п.8 ч.1 ст.49) від 17 березня 2015 року» про примусове виконання цього виконавчого листа. Постановою державного виконавця ВДВС Дружківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 08 травня 2015 року виконавче провадження за цим виконавчим листом було відновлено. Ці постанови були надіслані ОСОБА_1 на адресу, вказану у виконавчому листі: м. Дружківка, вул. Жертв Революції, 18, про що свідчать супровідні листи від 08 травня 2015 року №5524 та №5525.

Повідомленням від 23 листопада 2015 року ОСОБА_1 було запропоновано в строк до 09 грудня 2015 року самостійно виконати рішення суду Дружківського міського суду Донецької області про зобов'язання боржника не чинити перешкод у користуванні будинком, який розташований за адресою: м. Дружківка, вул. Жертв Революції, буд. 18, та надати ключі від вхідної двері та інших приміщень будинку, а також гаражу, хвіртки. У разі невиконання самостійно рішення суду в зазначений строк буде розпочато примусове виконання цього рішення та проведення вселення стягувача ОСОБА_4 об 11 годині 10 грудня 2015 року.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльніс-тю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Стаття 385 ЦПК України встановлює, що скаргу може бути подано до суду: у деся-тиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення прова-дження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії поста-нов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого про-вадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденці-єю, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті ви-конавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого проваджен-ня, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 79 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений порядок виконання рішення про вселення стягувача. Встановлено, що:

1. Державний виконавець перевіряє виконання рішення про вселення стягувача на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

2. У разі невиконання боржником рішення державний виконавець виконує його примусово.

Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкод-ного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

3. Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійсню-ватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час вселення, не є перешкодою для вико-нання рішення про вселення.

4. У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, на нього накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом. При цьому вселення здійснюється у присутності понятих із залученням поліцейських.

5. Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

6. У разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стя-гувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 89 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, передбачених частиною шостою статті 79 цього Закону, а саме у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, виконавче провадження провадження підлягає відновленню у триденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідної заяви стягувача. Тобто, визначальною для відновлення виконавчого провадження на підставі ч.2 ст. 51 Закону, є заява стягувача. Для сумлінного виконання своїх обовязків у виконавчому провадженні та добровільного виконання рішення суду боржнику надається строк, встановлений частиною другою статті 25 Закону, а штраф та інші заходи, передбачені законом, застосовуються до боржника тільки у разі його перешкоджання виконанню рішення про вселення стягувача.

Таким чином, скарга ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій дер-жавного виконавця ВДВС Дружківського МУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови про скасування процесуального документу від 08 травня 2015 року, щодо винесення постанови про відновлення виконавчого провадження від 08 травня 2015 року, скасування цих постанов була залишена без розгляду на законних підставах, адже відповідно до вимог законодавства копії оскаржуваних постанов були направлені заявнику 08 травня 2015 року, про що свідчать супровідні листи від 08 травня 2015 року. Таким чином заявником було пропущено строк для оскарження дій державного виконавця.

В свою чергу дії державного виконавця щодо призначення проведення виконавчих дій з примусового вселення втретє відповідають вимогам статті 79 Закону України «Про виконавче провадження», адже на підставі заяви стягувача у разі подальшого перешко-джання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 89 цього Закону.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розг¬ляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рі¬шення суду першої інста-нції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заяв¬лених у суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і за-лишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додер-жанням вимог матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивача не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303 - 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 12 січня 2016 року зали-шити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціа¬лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набран-ня нею законної сили.

Судді: