Ухвала

23 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного науково-виробничого підприємства «Картографія» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ДНВП «Картографія», в якому просив поновити його на роботі на посаді комерційного директора ДНВП «Картографія» та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 12 046 грн, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 10 червня 2015 року відповідно до наказу № 19-к він працював на посаді комерційного директора ДНВП «Картографія». Прийняття на роботу на посаду комерційного директора було здійснено за його заявою від 09 червня 2015 року та на підставі штатного розпису ДНВП «Картографія», що діяв на той час. 17 серпня 2015 року виконуючий обов'язки директора ДНВП «Картографія» видав наказ № 64-в, яким скоротив посаду комерційного директора ДНВП «Картографія». Того ж дня керівництвом підприємства було видано накази № № 65-в, 66-в, якими внесено зміни до структури ДНВП «Картографія» та затверджено його новий штатний розпис, відповідно до яких посада комерційного директора була виключена. 21 серпня 2015 року виконуючим обов'язки директора ДНВП «Картографія» було видано наказ № 70-к, яким повторно скорочено посаду комерційного директора ДНВП «Картографія». 27 серпня 2015 року йому було вручено повідомлення про можливе звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням посади комерційного директора ДНВП «Картографія». 06 жовтня 2015 року профспілковий комітет ДНВП «Картографія» відмовив у наданні згоди на його скорочення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з урахуванням економічної доцільності посади комерційного директора ДНВП «Картографія». Результати засідання профспілкового комітету ДНВП «Картографія» оформлені протоколом від 06 жовтня 2015 року № 23. Наказом виконуючого обов'язки директора ДНВП «Картографія» від 23 жовтня 2015 року № 102-2 його було звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням посади комерційного директора ДНВП «Картографія». Відповідно до наказу від 23 жовтня 2015 року № 102-2 днем звільнення є 28 жовтня 2015 року.

ОСОБА_4 вважав звільнення з посади комерційного директора ДНВП «Картографія» таким, що здійснено за відсутності законних підстав, з порушенням встановленого законом порядку та вимог трудового законодавства України щодо звільнення працівників, тому він має бути поновлений на роботі. Також просив стягнути з ДНВП «Картографія» середній заробіток за час вимушеного прогулу станом на 30 березня 2016 у розмірі 95 347 грн 70 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи щодо неправильності застосування судами норм матеріального та процесуального права є підставою для призначення справи до судового розгляду відповідно до ч. 5 ст. 332 ЦПК України.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Державного науково-виробничого підприємства «Картографія» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко