ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6719/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем Горбань С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування квартирою № 50 у будинку АДРЕСА_1 та зняття з реєстраційного обліку за зазначеною адресою.

На обґрунтування позову вказала, що вона є власником вищевказаної квартири, у якій окрім неї зареєстровані її син ОСОБА_4 та його дружина - відповідач ОСОБА_3 На час подання позову її син та відповідач продовжують перебувати у шлюбі, однак їх стосунки мають лише формальний характер. З 2014 р. ОСОБА_3 не проживає у вказаній у квартирі, а фактично проживає в іншому місці, яке на даний час позивачу не відоме. З того ж часу відповідач не сплачує комунальні послуги, квартирою не цікавиться. Оскільки ОСОБА_3 понад рік не користується житлом, вона відповідно до вимог ст. 405 ЦК України втратила право на користування ним.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав та пояснив, що наразі він один проживає у належній його матері квартирі, а його дружина ОСОБА_3, яка є громадянкою Російської Федерації, невдовзі після одруження повернулась у Росію і з того часу в Україні не з'являлась. Вже після подачі позову він отримав свідоцтво про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, видане у Москві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, проте вручити їй повістку не вдалося через відсутність за місцем реєстрації.

Представник третьої особи Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації до суду не з'явився, однак його неявка не перешкоджає встановленню фактичних обставин.

Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши представника позивача, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 12.04.2006 серії НОМЕР_1 (а. с. 5).

Згідно даних довідки житлово-експлуатаційної організації від 30.05.2016 № 79 у вищевказаній квартирі перебувають на реєстраційному обліку син позивача ОСОБА_4 та його дружина - відповідач ОСОБА_3 (а.с. 9).

20 травня 2016 р. Люблінським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви складено актовий запис № 942 про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 50).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 понад рік не проживає у спірній квартирі, що підтверджується засвідченими начальником житлово-експлуатаційної дільниці № 2 ТОВ «Новобудова» актом від 14.06.2016 (а.с. 8) та показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

ОСОБА_6 пояснив в суді, що він є товаришем ОСОБА_3, однак з його дружиною він бачився лише один раз. Квартиру позивача він відвідує 2-3 рази на місяць, при цьому ОСОБА_3 у квартирі він жодного разу не бачив, її речей також.

ОСОБА_7 пояснила, що є близькою подругою дочки позивача і регулярно буває у спірній квартирі, при цьому дружину ОСОБА_3 вона не бачила понад два роки, її речей у квартирі немає.

Жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач ОСОБА_3 цікавилася чи цікавиться житловою площею, сплачує комунальні послуги та намагалася вселитися у спірну квартиру, суду не надано.

Поважних причин відсутності ОСОБА_3 у спірній квартирі судом не встановлено.

Угода щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом між сторонами не укладалася.

З огляду на вказане суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_3, обравши собі інше місце проживання, добровільно залишила спірну квартиру, забравши з неї усі свої речі, і не проживає у ній понад два роки без поважних причин.

Та обставина, що ОСОБА_3, обравши собі інше місце проживання, залишилася перебувати на реєстраційному обліку у спірній квартирі, значення для вирішення цього спору не має, оскільки наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням чи відмови в цьому.

За приписом ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі своєї відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб… Ст. 391 цього Кодексу надає власнику право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним, що перебування ОСОБА_3 на реєстраційному обліку у квартирі, яка належить на праві власності позивачу ОСОБА_2, порушує право останньої на використання помешкання згідно з цільовим призначенням та її право вільно розпоряджатися своїм майном.

Порушені права позивача підлягають захисту у визначений законом спосіб - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку у спірній квартирі є зайвою, оскільки за приписом ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку за зазначеною адресою.

Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 88 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215, 225, 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 551 гривень 21 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо скаргу та заяву не було подано.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене відповідачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали.

Суддя: