Справа № 128/460/16-ц

РІШЕННЯ
Іменем України

04.03.2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Гриценко І.Г.,

за участі секретаря: Кіяниця А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою він перебував в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 року, який було розірвано рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 16.06.2011 року. 17.04.2012 року він повторно зареєстрував шлюб з відповідачкою. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_4 , а01.05.2012 року - син ОСОБА_5 .Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від20.12.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано і стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки та сина в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму (на кожну дитину) для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з 29.11.2013 року. Вказане рішення суду він виконує добровільно. Однак в даний час змінився його майновий та сімейний стан.
15 вересня 2015 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . Дружина проживає разом з ним. На даний час вона не працює потребує його допомоги. Крім того на його утриманні знаходяться його батьки: батько ОСОБА_6 , 1950 року народження, інвалід III групи, та мати ОСОБА_7 , 1954 року народження, інвалід І групи, яка потребує сторонньої допомоги. Батьки отримують мінімальну пенсію і потребують від позивача допомоги. Відрахування з його грошового забезпечення 1/3 частини аліментів на дітей щомісяця ставить його в скрутне матеріальне становище, так як коштів, які залишаються після відрахування аліментів недостатньо для нормального проживання і надання належної допомоги батькам. Всі вказані ним обставини є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дітей. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду, яким просить зменшити розмір аліментів та стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки та сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму (на кожну дитину) для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, щомісячно.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що його матеріальний стан після рішення по стягнення аліментів не погіршився, заробітню плату він отримує більшу від 5 000 грн. до 7 000 грн., однак вважає, що розмір аліментів має бути зменшено судом, оскільки йому не вистачає коштів для того, щоб давати дітям кошти власноруч, так як у нього з зарплати знімають велику суму аліментів, а витрачає їх відповідачка на свої потреби, а не на потреби дітей. Якщо буде менша сума відрахувань аліментів з зарплати, то він зможе сам за решту коштів повести дітей в якійсь дитячі заклади, купити їм одяг, продукти.

Відповідач та її представник позов не визнали, вважають його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, бо рішення суду від 20.12.2013 року в тому числі і про стягнення аліментів є законним, аліменти стягнено мінімальні, тому їх розмір не може бути зменшений судом, так як даних коштів і так не вистачає на потреби двох дітей. Та у позивача навпаки покращився матеріальний стан, так як у нього збільшилась заробітня плата.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив факти та відповідні їм правовідносини.

Так, 20.12.2013 року Вінницьким районним судом Вінницької області винесено рішенням, яким позов між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, стягнено з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму (на кожну дитину) для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з 29.11.2013 року (а.с.6-7).

15.09.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 в виконавчому комітеті Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області було зареєстровано шлюб, актовий запис 34 (а.с.8).

З довідки виданої виконавчим комітетом Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області №102 від 28.01.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .Крім нього за вищевказаною адресою зареєстровані і проживають: ОСОБА_6 , 1950 р.н. - батько; ОСОБА_7 , 1954 р.н. мати; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дружина (проживає без реєстрації) (а.с.9).
Батько ОСОБА_6 , 1950 року народження є інвалідом III групи, мати ОСОБА_7 , 1954 року народження, є інвалідом І групи, також вони стоять на обліку в управлінні пенсійного фону та отримують пенсію (а.с.10-15).
З довідки про доходи, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 від 29.01.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 отримує стабільний дохід, заборгованості по виплаті грошового забезпечення не має (а.с. 16) є учасником АТО. Його зарплата за грудень 2015 року та січень 2016 року складає 9 131,50 грн.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Крім того, враховуючи зміст ст. ст. 181 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В порушення вищенаведеної норми Закону, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів значного погіршення матеріального становища.

Позивач є здоровим, працездатним, та зобов`язаний, відповідно до чинного законодавства України утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Разом з тим, не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів перебування на утриманні позивача ще батьків-інвалідів, адже розмір аліментів, який визначений рішенням суду від 20.12.2013 року, є мінімальним та не впливає на інтереси батьків-інвалідів, які отримують пенсію, мають присадибну земельну ділянку, на якій вирощують сільськогосподарські культури та які мали статус інвалідності на день ухвалення судом рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання двох дітей в розмірі в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму (на кожну дитину) для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.Суд критично оцінює той факт, що у позивача знаходиться на друга дружина, яка ніде не працює, оскільки вона є працездатною, та без будь-яких перешкод може влаштуватись на роботу і отримувати заробітню плату.

Враховуючи викладене, а насамперед інтереси неповнолітніх дітей, суд вважає, що підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на корить відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей не має, так як позивач являється здоровим та працездатним чоловіком, може працювати та отримувати заробітну плату та зазначені обставини не являються підставами для зменшення присуджених аліментів на утримання дітей.

Позивач не довів в судовому засіданні відповідними доказами про наявність безумовних підстав та нагальну необхідність зменшувати розмір призначених судом аліментів на утримання дітей, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 180-182 СК України, ст. ст. 3, 10, 15, 60, 88, 209, 213- 215, 224-228, 294 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: