Справа №565/1553/16-ц
Провадження №2/565/587/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ломази С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Вараш (раніше - м.Кузнецовськ) Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2008 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 10 травня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за №76. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №036498, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 10 травня 2008 року. Із свідоцтва про народження серії І-ГЮ №142006, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 28 березня 2011 року (актовий запис за №142 від 28 березня 2011 року), та свідоцтва про народження серії І-ГЮ №217750, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 18 липня 2014 року (актовий запис за №320 від 18 липня 2014 року), слідує, що в період цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: 18 березня 2011 року - ОСОБА_3 і 10 липня 2014 року - ОСОБА_4.

08 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюбні відносини із відповідачем не склалися через протилежність поглядів на життя. Позивачка зазначила, що збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересам подружжя. Згідно обгрунтувань, наведених ОСОБА_1 у позовній заяві, сторони не ведуть спільного господарства, не мають спору щодо поділу майна, що є спільною власністю, питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей та їх утримання вирішено в добровільному порядку.

У судове засідання сторони не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду даної справи. 23 листопада 2016 року від ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в суд надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Окрім цього, зі змісту вказаної письмової заяви позивачки від 23 листопада 2016 року слідує, що ОСОБА_1 повністю підтримує вказані позовні вимоги про розірвання шлюбу, заявлені до ОСОБА_2, та підтверджує факт недосягнення подружжям примирення.

У письмовій заяві від 23 листопада 2016 року відповідач ОСОБА_2 повністю визнав позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, зазначивши про неможливість досягнення сторонами примирення.

Визнання відповідачем ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 23 листопада 2016 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають протилежні погляди на життя, шлюб та сімю. Між ними відсутнє взаєморозуміння. Примирення подружжя на теперішній час не відбулося. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не бажають відновити сімейно-шлюбні відносини між собою і вважають неможливим збереження цього шлюбу, що слідує із змісту їх письмових заяв від 23 листопада 2016 року.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Враховуючи наведене, керуючись ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, ст.ст.4, 60, ч.1 ст.61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, ч.3 ст.208, ч.ч.1, 2 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 10 травня 2008 року, актовий запис за №76 від 10 травня 2008 року, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 (пятсот пятдесят одної) гривні 20 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд