Провадження № 2/359/2944/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шукало М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до органу опіки та піклування Виконавчого комітету Бориспільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради, про оскарження рішення -

В С Т А Н О В И В :

17.11.2015 ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просить суд визнати дії проведення засідання опікунської ради 15.09.2015 року без участі опікуна та позбавлення опікуна ОСОБА_1 права захистити свої права та права підопічної ОСОБА_2 - протиправними; скасувати рішення від 05.10.2015 щодо звільнення від опікунських повноважень опікуна ОСОБА_1 недієздатної ОСОБА_2 з подальшим поміщенням ОСОБА_2 в інтернат для психічно хворих у супроводі лікаря-психіатра та дільничного інспектора міліції (а.с.1-2).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2009 року її було призначено опікуном над недієздатною матірю ОСОБА_2 Відповідно до ст.67 ЦК України у звязку з різким погіршенням стану здоровя матері вона неодноразово зверталась із заявами до Бориспільської ЦРЛ, але належного надання медичної допомоги не було, внаслідок чого вона звернулась до суду із позовом про визнання дій протиправними та зобовязання надавати їй як опікуну медичну інформацію про підопічну ОСОБА_2 В результаті її звернень до державних органів неодноразово скликались засідання опікунські ради 04.06.2015 та 15.09.2015, на одне з яких її не допустили, а про засідання 15.09.2015 її взагалі не повідомили. Позивач стверджує, що 15.09.2015 на засіданні опікунської ради розглядалось звернення Бориспільської ЦРЛ щодо звільнення її від виконання опікунських повноважень та з метою помістити її недієздатну матір до інтернату для психічно хворих. Позивач звертає увагу, що на засідання опікунської ради 15.09.2015 отримали запрошення лікар-психіатр ОСОБА_3 та юрисконсульт Бориспільської ЦРЛ ОСОБА_4, а також дільничний інспектор міліції ОСОБА_5, в той час як позивач дізналась про вказане засідання з матеріалів іншої цивільної справи. Докази, на підставі яких було прийнято оскаржуване рішення, позивачу надані не були, оскаржуване рішення вважає неправомірним. Позивач стверджує, що відповідач своїми діями створює їй перешкоди для захисту прав та інтересів її недієздатної матері, і такі дії почались після того, як позивач розпочала процес приватизації квартири на ОСОБА_2 і ОСОБА_1 Позивач зазначає, що з моменту визнання її матері недієздатною у 2005 році та до призначення позивача опікуном 02.12.2009 року, її мати перебувала під опікою органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради без медичної допомоги, без групи інвалідності, без засобів існування, без роботи, жила без світла і води через несплату комунальних послуг, а після призначення позивача опікуном, вона вирішила проблеми із заборгованістю, поклала матір для лікування, оформила групу інвалідності, забезпечила її належними умовами для існування та позитивно характеризувалась органом опіки та піклування. Вона також стверджує, що вдома вони з підопічної проблем не мають, її мати задоволена тим, як вона виконує свої опікунські обовязки, забезпечує її усім необхідним, дбає про її права та інтереси.

В судовому засіданні позивач заяву повністю підтримала позовні вимоги, додатково пояснила, що поки не скасовано рішення відповідача, яким уповноважено Управління праці та соціального захисту населення звернутися до суду з заявою про звільнення опікуна, існує можливість такого повторного звернення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, повністю підтримав подані до суду письмові заперечення (а.с.43-45), відповідно до яких виконавчий комітет Бориспільської міської ради вважає позов безпідставним та необґрунтованим. Відповідач зазначає, що проведення засідання опікунської ради при виконавчому комітеті міської ради має внутрішньо-організаційний характер, тому запрошення ОСОБА_1 не було обовязковим та не передбачено жодним нормативно-правовим актом. Вони також звертають увагу, що на засіданні опікунської ради розглянуто питання про підготування та подання позовної заяви до Бориспільського міськрайонного суду про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над недієздатною матірю, а не про позбавлення опікуна права захистити свої права та права підопічної, тобто не було порушено чи позбавлено законних прав та інтересів опікуна ОСОБА_1А, які передбачені ст.67 ЦК України. Вони звертають увагу, що позивач не вказала, які саме права та інтереси, передбачені законодавством були порушені діями опікунської ради та рішенням виконавчого комітету міської ради №515. Згідно з письмовими запереченнями виконавчим комітетом розглянуто лист Бориспільської центральної лікарні та зібрані по справі матеріали ОСОБА_1 про звільнення її від повноважень опікуна над недієздатною матірю ОСОБА_2І у звязку з її психічним захворюванням, та прийнято рішення №515 від 05 жовтня 2015 року відповідно до статей 60,63,75 ЦК України, підпункту 4 пункту б) статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п.3.2 Правил опіки та піклування, затверджених відповідним спільним наказом Державного комітету України у справах сімї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоровя України і Міністерства праці і соціальної політики України №34/166/131/88 від 26.05.1999. Також вони зазначають, що в листі Бориспільської ЦРЛ №165 від 02.09.2015 зазначено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку у лікаря-психіатра в Бориспільській ЦРЛ з 2014 року з діагнозом : шизотиповий розлад, а також, що ОСОБА_1 характеризується антисоціальною поведінкою та кверулянтськими тенденціями та прогресуванням хвороби, що підтверджується актом судово-психіатричного експерта №664 від 12.08.2014, в звязку з чим Бориспільська ЦРЛ зробила висновок, що ОСОБА_1 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, бути опікуном своєї психічнохворої матері. Вони вважають, що оскаржуваним рішенням не було порушено чи позбавлено законних прав та інтересів опікуна.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради в судове засіданні не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, згідно з якою заперечень не має та покладається на рішення суду.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайоного суду Київської області 02.12.2009 року було задоволено заяву ОСОБА_1 та встановлено опіку над ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також призначено їй опікуна ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Згідно з характеристикою ОСОБА_1, виданою заступником міського голови, головою опікунської ради, та ОСОБА_6 обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 26.05.2015, опікун ОСОБА_1 належно виконує опікунські обовязки щодо захисту прав та інтересів недієздатної ОСОБА_2 (а.с.31,32).

З наданих позивачем ОСОБА_1 також встановлено, що вона протягом 2015 року неодноразово, діючи в інтересах підопічної ОСОБА_2 зверталась до Бориспільської центральної районної лікарні з письмовими заявами про надання інформації щодо стану здоровя ОСОБА_2, наданого їй лікування та зі скаргами на лікаря-психіатра лікарні ОСОБА_3П, а також до суду та до органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради, про що свідчать зміст долучених до справи заяв позивача та листів Бориспільської ЦРЛ, виконавчого комітету Бориспільської міської ради та ухвал Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2015 року та від 16 листопада 2015 року (а.с.9-14,23-26).

Також встановлено, що 02.09.2015 року Бориспільська районна центральна лікарня звернулась до Бориспільського міського голови ОСОБА_6 з листом №165, в якому просила розглянути питання подальшого виконання повноважень опікуна ОСОБА_1 над психічнохворою недієздатною матірю ОСОБА_2, посилаючись на те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться на обліку у лікаря-психіатра Бориспільської ЦРЛ з 2014 року з діагнозом: шизотиповий розлад. При цьому також зазначено, що, враховуючи антисоціальну поведінку і кверулянтські тенденції ОСОБА_1 та прогресування хвороби, вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тим більше бути опікуном своєї психічнохворої матері (а.с.54).

Згідно з протоколом №6 засідання опікунської ради від 15.09.2015 (а.с.20) на засіданні ради було розглянуто вищевказаний лист Бориспільської ЦРЛ від 02.09.2015 №165 та ухвалено: доручити: 1) підготувати та подати позовну заяву до Бориспільського міськрайонного суду про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над дієздатною матірю ОСОБА_2; 2) підготувати клопотання до психіатричного закладу КЗ КОР «ОПНМО» щодо поміщення недієздатної ОСОБА_2 та подальше влаштування до психоневрологічного інтернату; 3) лікарю психіатру спільно з дільничним інспектором доправити недієздатну ОСОБА_2 о психіатричного закладу УЗ КОР «ОПНМО».

Згідно з рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 05 жовтня 2015 року №515 року «Про надання повноважень управлінню соціального захисту населення міської ради щодо представництва інтересів органу опіки та піклування у суді щодо звільнення громадянки ОСОБА_1 від повноважень опікуна» розглянуто лист Бориспільської центральної лікарні та зібрані по справі матеріали ОСОБА_1 про звільнення її від повноважень опікуна над недієздатною матірю ОСОБА_2І у звязку з її психічним захворюванням, відповідно до статей 60,63,75 ЦК України, підпункту 4 пункту б) статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п.3.2 Правил опіки та піклування, затверджених відповідним спільним наказом Державного комітету України у справах сімї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоровя України і Міністерства праці і соціальної політики України від 26.05.1999 №34/166/131/88, враховуючи рекомендації опікунської ради (протокол від 15.09.2015 №6) вирішено:

1. Надати повноважень управлінню соціального захисту населення міської ради щодо представництва інтересів органу опіки та піклування у суді щодо звільнення громадянки ОСОБА_1 від повноважень опікуна над недієздатною матірю ОСОБА_2.

2. Управлінню соціального захисту населення міської ради:

2.1. Забезпечити підготовку та подачу зави до Бориспільського міськрайонного суду Київської області про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над дієздатною матірю ОСОБА_2.

2.2. Забезпечити підготовку клопотання до психіатричного закладу КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання» щодо поміщення недієздатної ОСОБА_2 з подальшим влаштуванням її до психоневрологічного інтернату.

3. Доручити головному спеціалісту відділу питань юридично-правового забезпечення управління соціального захисту населення міської ради ОСОБА_7 виступити в суду в якості позивача (а.с.21).

Згідно з п.1.3 вищевказаних Правил опіки та піклування, органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

За змістом п.1.6 Правил, для допомоги в роботі при органах опіки та піклування створюються опікунські ради, що мають до радчі функції і до складу яких входять депутати, представники місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування і громадськості.

При цьому відповідно до п.1.5 Правил, органи опіки та піклування здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до вимог п.1.8 та абзацу другого п. 4.13 Правил, рішення органів опіки і піклування про призначення або звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов'язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені зацікавленими особами чи опротестовані прокурором у встановленому законом порядку.

За змістом ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За містом ч.2 вказаної статті у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 та 4 ст.67 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Так, за змістом ч.1 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

За змістом ч.3 вказаної статті особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 є належним позивачем у даній справі щодо заявлених позовних вимог, які стосуються захисту цивільних прав та інтересів підопічної ОСОБА_2 в частині оскарження рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради, викладеного в підпункту 2.2 пункту 2 рішення, яким вирішено: Управлінню соціального захисту населення міської ради забезпечити підготовку клопотання до психіатричного закладу КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання» щодо поміщення недієздатної ОСОБА_2 з подальшим влаштуванням її до психоневрологічного інтернату.

Оскільки, будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що при ухваленні вказаного рішення відповідач дотримався вищенаведених вимог ст.ст.13,14 Закону України «Про психіатричну допомогу» суду надано не було, за відсутності прохання та згоди опікуна ОСОБА_1 оскаржене позивачем рішення в цій частині щодо забезпечення підготовки клопотання щодо поміщення недієздатної ОСОБА_2І з подальшим влаштуванням її до психоневрологічного інтернату підлягає скасуванню, оскільки порушує права та законні інтереси підопічної ОСОБА_2 та її опікуна ОСОБА_1

Щодо іншої частини позовних вимог, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуваними діями відповідача щодо проведення засідання опікунської ради 15.09.2015 року без участі опікуна ОСОБА_1 не було порушено вимог чинного законодавства, а ухвалені на засіданні ради рішення не носили обовязкового характеру, якими, так само як і рішенням відповідача в частині надання повноважень третій особі - Управлінню соціального захисту населення міської ради повноважень щодо представництва інтересів органу опіки та піклування в суді та зобовязано забезпечити підготовку та подачу заяви до суду про звільнення позивача від обовязків опікуна, позивача не було позбавлено прав опікуна, в тому числі права захистити свої права та права підопічної у встановленому законом судовому порядку у разі подання відповідного позову органом опіки а піклування.

Відповідно до ст.88 ЦПК України у звязку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 487 гривень 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради №515 від 05.10.2015 року «Про надання повноважень управлінню соціального захисту населення міської ради щодо представництва інтересів органу опіки та піклування у суді щодо звільнення громадянки ОСОБА_1 від повноважень опікуна» в частини підпункту 2.2 пункту 2 рішення, яким вирішено: Управлінню соціального захисту населення міської ради забезпечити підготовку клопотання до психіатричного закладу КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання» щодо поміщення недієздатної ОСОБА_2 з подальшим влаштуванням її до психоневрологічного інтернату.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Виконавчого комітету Бориспільської міської ради на користь держави судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Муранова-Лесів