У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Максимчук З.М., Хилевич С.В.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про примусове одноразове виконання обов'язку,-

в с т а н о в и л а :

10 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «Сбербанк» про примусове одноразове виконання обов'язку.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху на підставі ст. 121 ЦПК України.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказано ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаної ухвали через порушення судом норм процесуального права.

Вказує, що судом першої інстанції було необґрунтовано повернуто позовну заяву, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Просить ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2016 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що ЗУ «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, повязаними з порушенням їх прав.

Колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з такого.

Судом встановлено, що у лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив стягнути з ПАТ «Сбербанк» на свою користь грошові кошти в сумі 23 036,09 доларів США одноразово через Львівське відділення банку № 4.

Свої вимоги мотивував тим, що 23 березня 2015 року між ним та Акціонерним товариством «Сбербанк Росії» в особі Львівського відділення № 1, правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк», було укладено договір на відкриття та обслуговування поточного (мільтивалютного) рахунку, з метою отримання грошових коштів за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року № 10), згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

Разом із тим у п. 7 вищевказаної постанови зазначено, що оскільки ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного перелікупільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад ст. 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94/ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», ст. 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 22 Закону України від 22 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів».

Враховуючи наведене, висновки суду першої інстанції про необхідність сплати позивачем судового збору за подання позовної заяви є помилковими і не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на захист порушених прав, свобод та інтересів, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 307, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2016 року скасувати та передати питання щодо відкриття провадження на новий розгляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча А.М. Шеремет

Судді : З.М. Максимчук

ОСОБА_2