Справа №333/5425/16-ц
№2-з/333/131/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, фізичної особи-підприємець ОСОБА_3 про стягнення боргу, інфляційних нарахувань та процентів річних,-

ВСТАНОВИВ:

06.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2, фізичної особи-підприємець ОСОБА_3 про стягнення боргу, інфляційних нарахувань та процентів річних.

20.10.2016 року провадження по справі відкрито.

23.11.2016 року ОСОБА_1 до суду подав клопотання про забезпечення позову, а саме: накладення арешту на частку корпоративних прав,які належать ОСОБА_2 у розмірі 100% у статутному капіталі Фермерського господарства «Скарбниця», заборонивши до набрання чинності рішення по справі їх відчуження та передачу будь-яким третім особам.

Згідно ч.3ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п.1ч.1ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як роз»яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ст.21 Закону України «Про фермерські господарства» за №973-ІУ від 19.06.2003 року, фермерське господарство несе відповідальність за своїми зобов»язаннями у межах майна, яке є власністю фермерського господарства.

Як вбачається із матеріалів справи, між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони виник спір з приводу неналежного виконання відповідачем умов договору позики, за якими ОСОБА_1 надав відповідачу грошову позику у розмірі 55 797,08 грн, а вона її у визначений термін не повернула позикодавцю.

Фермерське господарство «Скарбниця» не є стороною у договорі позики, яка укладена між сторонами у справі, а тому не може виступати стороною у зобов»язаннях, які виникли між ОСОБА_1 з однієї сторони і ОСОБА_2 з іншої сторони.

Відповідно до Постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», при накладенні арешту на майно вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності, тому суд вважає за доцільне у задоволення заяви про забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151,152,210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, фізичної особи-підприємець ОСОБА_3 про стягнення боргу, інфляційних нарахувань та процентів річних відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: Л.О. Варнавська