АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/881/15-ц Номер провадження 22-ц/786/233/16Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дорош А.І.

Суддів: Буленка О.О., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційні скарги ТОВ «АФГ «Еліта» та ОСОБА_4

на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрооб'єднання фермерських господарств «Еліта» про стягнення заборгованості по орендній платі,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрооб'єднання фермерських господарств «Еліта» про стягнення заборгованості по орендній платі. Свої вимоги мотивує тим, що вона успадкувала після свого батька ОСОБА_5, який помер 23 січня 2013 року, земельну ділянку, яку згідно договору оренди землі від 16.05.2004 року за НОМЕР_1 той передав ТОВ АФГ «Еліта» в оренду, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області належала йому на праві приватної власності, площа якої 4,46 га, строком на 7 років, договір був зареєстрований у відповідності до чинного законодавства. Відповідно до додаткової угоди між орендодавцем та орендарем від 09.09.2008 року строк дії договору оренди продовжено на 5 років, починаючи з дати державної реєстрації додаткової угоди, яку зареєстровано 19.08.2009 року. Посилаючись на розрахунок, доданий до позовної заяви, позивач вказувала на те, що орендар не виплатив їй орендну плату за 2014 рік, яка відповідно до умов договору повинна була виплачена їй до 01 квітня 2015 року та просила суд стягнути з відповідача на її користь орендну плату за 2014 рік в сумі 6 050,87 грн., пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в сумі 363 052,20 грн., інфляційні витрати в сумі 157,32 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 49,73 грн., всього просили стягнути з відповідача 369 310,12 грн. та понесені судові витрати.

Відповідно до письмової заяви про зменшення розміру позовної вимоги від 18 вересня 2015 року (а.с. 52), ОСОБА_4 просила суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за 2014 рік в сумі 6 050,87 грн., пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в сумі 1 756,58 грн., інфляційні витрати в сумі 900,37 грн., З % річних від простроченої суми в розмірі 91,01грн., всього просила стягнути з відповідача 8 798,83 грн. та судові витрати.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрооб'єднання фермерських господарств «Еліта» на користь ОСОБА_4 не виплачена орендна плата за землю в сумі 3 445,82 грн., пеня в сумі 1 011,65 грн., інфляційні витрати в сумі 603,71 грн., З % річних від простроченої суми в сумі 51,55 грн., судові витрати в сумі 1 303,53 грн., а всього стягнуто 6 416,26 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, його в апеляційному порядку, оскаржив відповідач ТОВ АФГ «Еліта», який, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Також зазначене судове рішення оскаржила позивач ОСОБА_4, яка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і постановити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,46 га, розташованої на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, яку успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., що підтверджується копією державного акту, свідоцтвом про право на спадщину від 07.08.2013 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 5, 6,7).

16 травня 2004 року орендодавець ОСОБА_5 з одного боку та орендар ТОВ АФГ «Еліта» з другого уклали договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1 про те, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 8, 9). В оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,46 га, для виробництва сільськогосподарської продукції та розміщення відповідної виробничої інфраструктури (п. 5.1 договору), за користування якою орендар сплачує орендодавцю кожного року орендну плату в розмірі 1,5 % від вартості земельної ділянки (п. 4.1 договору) в строк до 1 квітня наступного року (п. 4.3 договору). Орендар на визначених у розділі 4 умовах може вносити орендну плату за майбутній період за додатковою згодою сторін (п. 4.7 договору). Відповідно до п. 2.4 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 53 087 грн. 22 коп. В п. 3.1 договору вказано, що договір укладено на 7 років починаючи з дати державної реєстрації і діє до 31 грудня 2010 року. Пунктом 4.11 договору передбачено, що у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від прострочення суми за кожен день прострочення. Пунктом 4.2 договору передбачено, що «обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексу інфляції».

Даний договір підписаний особисто орендодавцем ОСОБА_5 та орендарем ТОВ АФГ «Еліта», зареєстрований у Великобагачанському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП Центр Державного земельного кадастру 19 травня 2004 року (а.с. 8-9).

10 вересня 2008 року між орендодавцем ОСОБА_5 та орендарем ТОВ АФГ «Еліта» укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 16 травня 2004 року, відповідно до якої п.3.1 договору викладено в наступній редакції: п. п. 3.1 «договір укладається на термін 5 (п'ять) років, починаючи з дати державної реєстрації цієї додаткової угоди», а п. п. 4.1 п. 4 «орендна плата» викладений в наступній редакції: п. п. 4.1 «За користування вказаною земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю кожного року орендну плату в розмірі 5 % (п'ять) - 1627,08 - від вартості земельної ділянки, а також надає безкоштовні послуги. Орендар зобов'язується видавати орендну плату по бажанню орендодавця: 1) грошима або 2) натуроплатою не менше: пшениці 600 кг, кукурудзи 700 кг, соняшника 100 кг (а.с. 10). Додаткова угода зареєстрована 19 серпня 2009 року.

08 квітня 2015 року орендодавець ОСОБА_4, яка успадкувала земельну ділянку після смерті батька звернулася з претензією до ТОВ АФГ «Еліта», в якій зазначила, що з нею не проведено розрахунок по виплаті орендної плати за 2014 рік (а.с. 12), відповіді на яку не отримала.

Грошова оцінка земельної частки (паю) по Остап'ївській сільській раді на території Великобагачанського району Полтавської області розміром 2,39 га становить 26 543 грн. 61 коп. (коефіцієнт індексації 2,465). Станом на 2008 рік її нормативна грошова оцінка становила 28 244 грн. 99 коп. (коефіцієнт індексації 2,623), станом на 2009 рік її нормативна грошова оцінка становила 32 541 грн. 50 коп. (коефіцієнт індексації 3,022), 2010-2011 роки - 34 458 грн. 24 коп., коефіцієнт індексації 3,2, станом на 2012-2014 роки її нормативна грошова оцінка становила 60 508 грн. 67 коп. (коефіцієнт індексації 3,2 і 1,756) (а.с. 57).

Розмір орендної плати, отриманої ОСОБА_5 з 2008 по 2014 рік, становить відповідно: в 2008 році - 2 400,00 грн., в 2009 році - 3 254,15 грн., в 2010 році - 3 445,82 грн., в 2011 році - 3 445,82 грн., в 2012 році - 6 050,87 грн., в 2013 році - 6 050,87 грн., в 2014 році - орендна плата не виплачувалася (а.с. 36).

В договорі оренди земельної ділянки зазначена нормативно-грошова оцінка спірної земельної ділянки - 53087 грн. 22 коп. (а.с. 8).

В п. 4.2 договору зазначено, що обчислення орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексу інфляції.

Додатковою угодою від 10 вересня 2008 року орендна плата визначена в розмірі 5% вартості земельної ділянки, що в грошовому виразі на час укладення додаткової угоди складало 3254 грн. 15 коп. З 2010 року по 2014 рік з врахуванням індексу інфляції нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 68 916 грн. 48 коп., а отже орендна плата ( 5%) відповідно 3 445 грн. 82 коп.

31 жовтня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 1185, згідно з якою з 1 січня 2012 року до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 1 липня 1995 року (з урахуванням індексації) застосовується коефіцієнт 1,756, постановою були внесені зміни до п.19-1 Методики нормативної грошової оцінки земель.

Задовольняючи позов частково, місцевий суд виходив з того, що у 2014 році орендна плата позивачу не вплачувалася, тому вона підлягає стягненню за рішенням суду, з урахуванням нормативно-грошової оцінки земельної ділянки 68 916,48 грн. орендна плата 5% становить відповідно 3 445,82 грн., застосування коефіцієнту 1,756 без згоди орендаря у даному випадку є безпідстаним, оскільки він має застосовуватися в обов»язковому порядку для визначення орендної плати за земельні ділинки державної та комунальної власності. Відповідно до п. 4.11 договору передбачено, що у разі не внесення орендної плати у строки визначені цим договором справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від прострочення суми за кожен день прострочення, тому вимога позивача щодо стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню (період розрахунку з 01.04.2015 року по 30.09.2015 року, заборгованість 3 445,82 грн., подвійна ставка НБУ) в сумі 1 011,65 грн. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні витрати становлять 603,71 грн., 3% річних від простроченої суми - 51,55 грн. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат по справі складає 2000 грн. - витрати направову допомогу, 243,60 грн. - судовий збір, оскільки позивач просив стягнути з відповідача всього 8 798,83 грн, а судом задоволено вимоги в сумі 5 112,73 грн, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно у розмірі 1303,53 грн.

Як встановила колегія суддів, такий висновок місцевого суду є правильним, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування фактичних обставин справи, прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом даного спору згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с. 25) є стягнення з відповідача заборгованості по виплаті орендної плати за 2014 рік у розмірі 6 050,87 грн., пені за несвоєчасне внесення орендної плати у розмірі 100 000 грн., 157,32 грн. - інфляційних витрат, 49,73 грн. - 3% річних, а всього 106 257,92 грн.

Сторонами не заперечується, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки у 2014 р. складала 68 916, 48 грн.

Відповідачем не заперечується той факт, що за 2014 рік позивачу не виплачувалася орендна плата згідно договору оренди земельної ділянки від 16.05.2004 р. та додаткової угоди до нього від 08.09.2008 р.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач вказує на наявність у неї двох земельних ділянок, проте, як вбачається із матеріалів справи, вона отримала у спадщину одну земельну ділянку розміром 4,4642 га, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.08.2013 року та Державнм актом на право приватної власності на землю (а.с. 5,7).

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що орендна плата за 2014 рік повинна складати 6 050,87 грн., не заслуговують на увагу, оскільки не грунтуються на умовах договору оренди земельної ділянки та вимогах чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що за попередні роки до 2012 року ореднодавець ОСОБА_5 отримав значну переплату, а тому відсутня заборгованість по орендній платі перед позивачем за 2014 рік, не заслуговують на увагу, оскільки посилання відповідача на правовідносини щодо отримання переплати померлою особою, не є предметом даного спору та не впливає на спірні правовідносини сторін, якщо переплата і мала місце, то її отримував за життя до 2013 року померлий ОСОБА_5, як сторона договору оренди земельної ділянки, відповідач щодо здійснення переплати не пред»являв самостійних вимог в цій частині.

Доводи апеляційної скарги відповідача про неправильне стягнення з нього на користь позивача розміру судових витрат, то в цій частині доводи не заслуговують на увагу, оскільки позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1 062,58 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 23) та 2 000 грн. за надання правої допомоги адвокатом ОСОБА_2 (а.с.81). Адвокатом ОСОБА_2 надана довідка-розрахунок від 11.11.2015 р. про розмір коштів, що підлягають виплаті за надання правової допомоги відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (а.с. 82). Ухвалою суду від 11.11.2015 р. позивачу повернуто зайво сплачений судовий збір у розмірі 818,98 грн. (а.с. 83). У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України місцевий суд пропорційно стягнув з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. У відповідності до вимог ч.1 ст. 40 ЦПК України адвокат ОСОБА_2 є представником позивача. Згідно ч.1,2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційні скарги слід відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ТОВ «АФГ «Еліта» та ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

С у д д і: