Справа № 307/261/16-ц
Провадження № 2/307/458/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого: судді Ляшко С.М.

при секретарі : Пальонна М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.04.1998 року, та даний шлюб було зареєстровано Дібровською сільською радою Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом № 52.

Від даного шлюбу народилося троє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка вже є повнолітньою і має власну сім'ю, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають разом з позивачем, спору про порядок та умови її виховання не виникає.

Майнового спору не виникає.

В своєму позові позивач просить суд даний шлюб розірвати, та стягнути судові витрати з відповідачки, так як причиною розірвання шлюбу є те, що до шлюбу вони були знайомі лише кілька місяців, що не дало їм добре пізнати одне одного. В них почалися постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало неможливим та нестерпним. Відповідачка влаштувалась на роботу, де постійно проводила весь свій навіть вільний час, зароблені кошти Відповідачка витрачала на власний розсуд, не даючи нічого на потреби дітей та потреби сім'ї. Не приділяла їм жодної уваги. Діти ставали свідками її постійних сварок. Через це він змушений був переїхати з двома молодшими дітьми до своєї матері.

Пройшло вже майже два роки як вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Двоє молодших дітей проживають разом з ним, за весь цей час їх мати - ОСОБА_2 жодного разу навіть не спиталась про своїх дітей, не бачилась з ними та зовсім про них не піклується. Старша дочка - ОСОБА_3 цього року вийшла заміж, проте ні його як батька, ні своїх молодших братика та сестричку навіть не запросила на весілля, бо так їй нав'язала Відповідачка.

Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені в травні 2014 року. З цього ж часу вони почали жити окремо, він зі своєю матір'ю та двома молодшими дітьми в АДРЕСА_2 Відповідачка зі своїми батьками в АДРЕСА_1

Їхні молодші спільні діти є ще маленькими і багато речей не розуміють, але вже зараз вони постійно йому кажуть, що жити з своєю мамою не бажають. Він неодноразово звертав увагу на це своєї дружини, але Відповідачка повністю ігнорувала та ніяк не реагувала на його зауваження. Він не одноразово протягом останнього часу намагався говорити з Відповідачкою про їхні особисті сімейні проблеми, пропонував спокійно вирішувати їх, однак ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося, і хоча він прикладав для цього максимально зусиль, їхні відносини переросли в ще більш ворожі.

В результаті їхніх розмов він прийшов до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя, та зберегти нормальне бачення про сім'ю їхніх дітей, тим більше Відповідачка особисто вирішила сама розірвати з ним будь-які стосунки, не відвідує ні його, ні їхніх дітей, матеріально не забезпечує та не приймає участі у вихованні їхніх дітей. За наведених обставин їхній з Відповідачкою шлюб носить лише формальний характер, примирення з Відповідачкою та збереження їхньої сім'ї є неможливим. Сім'я фактично розпалась, в зв'язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять шлюб розірвати.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали та просять шлюб розірвати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, подальше спільне життя подружжя є не можливе і суперечить інтересам обох сторін, тому суд вважає, що даний шлюб існує формально і його слід розірвати, а в частині стягнення з відповідачки судових витрат - відмовити.

Позовних вимог щодо порядку та умов виховання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб зареєстрований 15.04.1998 року Дібровською сільською радою Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом № 52 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, - розірвати.

Позовних вимог щодо порядку та умов виховання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено.

Судовий збір покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Тячівського

районного суду: С.М. Ляшко