Справа № 139/1094/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді Тучинської Н.В.

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини під час навчання, -

в с т а н о в и в:

Сторони з 26 липня 1991 року по 21 жовтня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі сторони мають, в тому числі доньку ОСОБА_3, яка 11 вересня 2015 року досягла повноліття. З 09 серпня 2012 року ОСОБА_3 навчається на денному відділенні у Могилів-Подільському медичному коледжі. У звязку з необхідністю розвитку додаткових здібностей спільної з відповідачем дочки, позивач уклала договір про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації та надання додаткових освітніх послуг з Могилів-Подільським медичним коледжем, відповідно до умов якого загальна вартість освітньої послуги становить 34500 гривень. У період неповнолітя дочки позивач сплатила за її навчання у коледжі 31500 гривень. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на підставі ст.. 185 СК України ? частини освітньої послуги сплачених нею за навчання неповнолітньої дочки у розмірі 15750 гривень.

В судовому засіданні позивач підтримала свою позовну вимогу з підстав, наведених у позовній заяві. Зокрема, позивач зазначила, що має з відповідачем троє спільних дітей: ОСОБА_4, 1992 року нардження, який є інвалідом з дитинства, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2008 року вона припинила подружні стосунки з відповідачем. У звязку з необхідністю розвитку додаткових здібностей їх дочки ОСОБА_6, 09 серпня 2012 року вона уклала договір про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг з Могилів-Подільським медичним коледжем. Загальна вартість оплати за навчання становить 34500 гривень, з яких вона сплатила 31500 гривень. Оскільки нести такі витрати мають обоє батьків, а відповідач уникав такого обовязку, просить стягнути з відповідача половину сплачених нею до досягнення дочкою повноліття додаткових щорічних витрат, повязаних з оплатою навчання в учбовому закладі в розмірі 15750 гривень.

Відповідач позов визнав частково і пояснив: Дійсно з 2008 року він припинив подружні стосунки із позивачем і з тих пір проживає окремо від сімї. Він в даний час працевлаштований і його заробітна плата є мінімальною. З цієї суми бухгалтерія щомісячно утримує половину на погашення заборгованості за виконавчим листом про стягнення аліментів на спільних з позивачем дітей. Він неодноразово перераховував дочці кошти для оплати навчання, але не має про це доказів.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України), що закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України).

Із рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2014 року (а.с. 25) вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 26 липня 1991 року по 21 жовтня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. В цьому судовому засіданні сторони ствердили, що припинили подружні стосунки у 2008 році.

Свідоцтвом про народження (а.с. 6) стверджується, що відповідач є батьком ОСОБА_3, яка 11 вересня 2015 року досягла повноліття.

Договором про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг від 09 серпня 2012 року (а.с. 8), довідкою директора Могилів-Подільського медичного коледжу № 301 від 03 грудня 2015 року (а.с. 3) стверджується, що ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання медсестринсько-стоматологічного відділення Могилів-Подільського медичного коледжу, навчається за контрактом і закінчує навчання 29 червня 2016 року.

Загальна вартість навчання, відповідно до договору, за 2012-2016 роки складає 34 500 гривень.

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 20 листопада 2015 року, яке набрало чинності 1 грудня 2015 року (а.с. 18-19), з ОСОБА_2 Миколайовичана користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, починаючи із 21 жовтня 2015 року до закінчення нею навчання у Могилів-Подільському медичному коледжі, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років. Із цього ж рішення слідує, що ОСОБА_2 є платником аліментів на користь позивача на утримання їх спільних дітей у розмірі по 200 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття на підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду від 04 лютого 2010 року.

У п. «а» ч. 1 ст. 29 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зазначено, що держава погоджується щодо того, що освіта дитини має бути спрямована на розвиток особи, талантів, розумових і фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі.

У відповідності до ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі.

Як встановлено судом та підтверджено квитанціями про оплату за навчання ОСОБА_3 (а.с. 4-7), позивачем протягом 2012-2015 років понесені витрати на навчання дочки в сумі 31 500 гривень.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові, як в даному випадку. Позивач ствердила, що дочка ОСОБА_6 має здібності та цікавиться медичною справою. З метою подальшого удосконалення та розвитку, вона вступила на навчання в коледж, у зв'язку з чим позивач несе додаткові витрати.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Отже, відповідно до належних та допустимих доказів, наданих на виконання вимог ст. 60 ЦПК України, вбачається що позивачем, починаючи з 2012 року до липня 2015 року, тобто до досягнення дочкою повноліття, самостійно були понесені витрати, що викликані особливими обставинами навчанням спільної з відповідачем дочки ОСОБА_6 в сумі 31500 гривень.

Враховуючи те, що відповідач не довів своєї участі в оплаті навчання дочки ОСОБА_3, обставину, що відповідно до вимог Сімейного кодексу України, сторони порівну повинні нести ці витрати, стягненню з ОСОБА_2 підлягають витрати в сумі 15750 гривень (31500 грн. : 2).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати державного мита звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом ч. 1, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 141, 185 СК України, ст. 27 Конвенції про права дитинивід 20 листопада 1989 року, постановою Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, ст.ст. 10, 60, 74, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити. Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт серії АВ № 954680, виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 19 серпня 2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати за навчання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у Могилів-Подільському медичному коледжі за 2012 2015 роки в розмірі 15 750 (пятнадцять тисяч сімсот пятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт серії АВ № 954680, виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 19 серпня 2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

На рішення протягом десяти днів з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ______________