РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Козак О.В.,

при секретарі - Слободянюк А.В.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

третьої особи - прокурора Ленчика В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори, треті особи без самостійних вимог - Прокуратура Хмельницької області, ОСОБА_2 про скасування арешту,

встановив:

В вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Прокуратура Хмельницької області про скасування арешту на будинок АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним НОМЕР_1.

В обґрунтування свого позову позивач вказала, що вона є власником 48% будинку АДРЕСА_1. При переоформленні права власності на вказаний будинок їй стало відомо, що на її будинок накладено арешт на підставі повідомлення прокуратури м.Хмельницького від 05.11.1992 року, про що її повідомили в Першій Хмельницькій державній нотаріальній конторі. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомості, 25.06.2007 року Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення прокуратури м.Хмельницького від 05.11.1992 року зареєстровано обтяження на будинок АДРЕСА_1.

Звернувшись до Хмельницької місцевої прокуратури їй стало відомо, що копії вказаних документів у прокуратурі знищено за закінченням терміну зберігання. Відповідно до інформації державної нотаріальної контори архівні документи за цей період передано на зберігання до обласного нотаріального архіву. Однак, згідно наданої її інформації у обласному нотаріальному архіві вказані документи, а саме повідомлення про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 також відсутні.

Також, за результатами розгляду її звернення місцевою прокуратурою вивчено матеріали цивільної справи №3-2/97 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок, розподіл спадкового майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, розподіл спадкового майна, що зберігаються в архіві апеляційного суду Хмельницької області, та матеріали цивільної справи № 2-848/00 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про виселення, що зберігаються в архіві Хмельницького міськрайонного суду. У вказаних матеріалах цивільних справ відомостей про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, застосування обтяжень на майно у зв'язку з оскарженням прокурором рішення немає, а тому органами прокуратури її рекомендовано звернутись до суду.

Накладене обтяження перешкоджає її праву розпоряджатись своєю власністю, у зв'язку з чим, для захисту порушеного права позивач просить задоволити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, з підстав вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подали заяву про розгляд справи без присутності представника нотаріальної контори.

Представник третьої особи прокуратури Хмельницької області в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог, враховуючи, що позивач являється власником частини житлового будинку і обтяження було накладено за повідомлення прокуратури в цивільній справі, рішення в якій набрало законної сили. При цьому також повідомив, що повідомлення на підставі якого було накладено арешт в Прокуратурі Хмельницької області відсутнє.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно рішення Хмельницького обласного суду від 09.10.1997 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок, розподіл спадкового майна, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння і розподіл спадкового майна, та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину будинковолодіння, позов ОСОБА_1 задоволено і визнано за нею право власності на 48/100 частини будинковолодіння АДРЕСА_1. Вказане рішення набрало законної сили 01.04.1998 року.

Як вбачається з повідомлення Хмельницького бюро технічної інвентаризації №700603 від 02.08.2016 року на підставі вказаного рішення суду було зареєстровано право власності на 48/100 частки вказаного домоволодіння за ОСОБА_1 Позивач 20.01.1998 року змінила прізвище з ОСОБА_1 на "ОСОБА_1", що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серія НОМЕР_2.

Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна НОМЕР_4 від 25.11.2016 року за реєстраційним НОМЕР_1 Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 25.06.2007 року у вказаному реєстрі було зареєстровано обтяження - арешт (архівний запис) будинку АДРЕСА_1, власник ОСОБА_6, на підставі повідомлення б/н, 05.11.1992 року, прокуратури м.Хмельницького.

Власник будинку ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3.

Згідно копії листа Прокуратури Хмельницької області від 04.11.1992 року адресованого Першій державній нотаріальній конторі, наданої суду Хмельницьким обласним нотаріальним архівом (як підстави для накладення арешту), прокуратура області повідомила нотаріальну контору, що нею опротестовано судові рішення по справі про право власності на жилий будинок по АДРЕСА_1, власником якого був ОСОБА_7, який помер. Тепер власниками будинку визнані ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 В зв'язку з розглядом спору в судових органах просили не посвідчувати можливі угоди з даним будинком.

У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи, що рішення суду в цивільній справі, в якій прокурор просив нотаріуса, у зв'язку з розглядом спору в судових органах не посвідчувати можливі угоди з даним будинком, вступило в законну силу і наявність вищевказаного обтяження перешкоджає позивачу, як власнику частини домоволодіння, розпоряджатись належним майном на власний розсуд, а тому суд приходить до висновку, що позов про скасування арешту на будинок АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним НОМЕР_1, слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.321, 391 ЦК України, ст.ст.11,15,57,60,212,215ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати арешт на будинок АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером НОМЕР_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: