У х в а л а

3 березня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області, треті особи: Управління Держземагентства у Знам'янському районі Кіровоградської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванківці», про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на землю, скасування державної реєстрації, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області, треті особи: Управління Держземагентства у Знам'янському районі Кіровоградської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванківці», про визнання недійсним (нікчемним) державного акта на право приватної власності на землю, визнання недійсним (нікчемним) договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідає вимогам ст. ст. 357 та 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, заявниці згідно з п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України потрібно уточнити підставу подання заяви, зазначивши пункт статті 355 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. Із доданого документу про сплату судового збору вбачається, що судовий збір сплачено заявницею не в повному обсязі з огляду на наступне.

З 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким змінено ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів і перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тощо.

Так, за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п. п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

У відповідності до штампу на конверті ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України 26 лютого 2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, у даному випадку заявниці за кожну вимогу немайнового характеру необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 130 % від 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (0,2 розміру мінімальної заробітної плати х 1218 грн х 130 %), що складає 316 грн 68 коп., а оскільки позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, то розмір судового збору становить 633 грн 36 коп.

Проте у відповідності до документу про сплату судового збору, доданого до заяви, на розрахунковий рахунок Верховного Суду України заявниця сплатили лише 316 грн 68 коп.

З огляду на викладене, для розгляду заяви ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 316 грн 36 коп. повинен бути доплачений і перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030102 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення "Призначення платежу" зазначається "судовий збір (Верховний Суд України, 060)" символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Також, убачається, що ОСОБА_1 подала заяву із пропуском трьох місяців з дня ухвалення судового рішення суду касаційної інстанції, яке вона просить переглянути.

Згідно з ч. 4 ст. 356 ЦПК України у разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. Питання про поновлення строку вирішується колегією суддів під час вирішення питання допуску справи до провадження.

З огляду на викладене, лише за наявності клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення колегією суддів буде вирішуватися питання про поновлення вказаного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 357-359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення залишити без руху та надати заявниці строк до 22 березня 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема