Справа № 496/5605/15-ц
Провадження № 2/496/226/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Галич О.П.,

при секретарі Ткаченко В.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Біляївського районного суду Одеської області позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» до ОСОБА_2, ПП «ЕВЕРЕСТ 2010» про стягнення заборгованості по лізинговим платежам, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача 993 245,68 гривень заборгованості та 14 898,69 гривень судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 травня 2013 року маж ТОВ «Катерпіллар Файненшл Україна» та приватним підприємством «Еверест-2010» був укладений договір фінансового лізингу № UA88L-13-02. Відповідно до Договору позивач зобовязався придбати у обраного приватним підприємством «Еверест-2010» у власність предмет лізингу та надати у тимчасове володіння та користування для підприємницьких цілей, за плату на строк і на інших умовах, зазначених в Договорі й загальних умовах. Предметом лізингу за договором є екскаватор-навантажувач Caterpillar 444F, серійний номер CAT0444FELJJ00215. 12 вересня 2013 року позивач передав боржнику обладнання. На виконання своїх зобовязань за договором в рахунок погашення лізингових платежів боржник в період з 05 грудня 2012 року по 21 серпня 2015 року сплатив 1 226 395,34 гривні. Боржник повністю виконав зобовязання щодо сплати 17 лізингових платежів, проте в порушення умов договору боржник перестав сплачувати лізингові платежі. Позивач направляв боржнику повідомлення про порушення договору поштою цінним листом з описом вкладення, але порушення договору не були усунуті. Загальний розмір заборгованості боржника перед позивачем за лізинговими платежами становить 812 517,43 гривні. 23 травня 2013 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № UA88L-13-02 відповідно до положень якого ОСОБА_2 поручився за виконання зобовязань боржника за договором зі сплати на користь позивача лізингових платежів на загальну суму 110 697,78 доларів США, а також штрафних санкцій за порушення зобовязань Боржника, передбачених умовами договору. 23 жовтня 2015 року позивач направив відповідачу вимогу про виплату грошових коштів, проте ні після прострочення виконання зобовязань боржника за договором, ні після спливу кінцевого строку сплати прострочених платежів, ні станом на дату подання цієї позовної заяви відповідач не виконав свої зобовязання за договором поруки повністю чи частково. У звязку з зазначеним просить задовольнити позов.

11 лютого 2016 року від відповідача до суду надійшло заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості по лізинговим платежам в якій просить застосувати до правовідносин сторін спеціальну позовну давність в частині пені (неустойки) передбачену п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України та залучити до участі у справі співвідповідача лізингоотримувача ПП «ЕВЕРЕСТ 2010». Обґрунтовує це тим, що вважають позов необґрунтованим, незаконним та таким, що не підлягає задоволенню. В позовній заяві та вимозі про сплату заборгованості позивач зазначає, що у відповідача виникла заборгованість станом на 01.03.2015 року у розмірі 91 216,64 грн. Вказана сума не є обґрунтованою з огляду на те, що відповідно до уточненого графіку погашення лізингових платежів сума, що підлягає до сплати складає 6 069,51 грн. На вказану заборгованість позивачем було нарахована пеню та штраф у розмірі 3% річних, що є неприпустимим. Усунути зазначені розбіжності можливо шляхом складання акту взаємних розрахунків між сторонами. Зазначаючи у позові про повне виконання лізингових платежів (17 періодів) безпідставно нараховується пеня та штрафні санкції починаючи з 01.11.2013 року. Так само відповідач ставить під сумнів загальну суму заборгованості по лізинговим платежам.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, але ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи за його відсутністю з урахуванням заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості по лізинговим платежам від 11.02.2016 року.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 травня 2013 року між ТОВ «Катерпіллар Файненшл Україна» (позивач) та приватним підприємством «Еверест-2010» (боржник) був укладений договір фінансового лізингу № UA88L-13-02. (а.с. 14-23).

Загальні умови договорів фінансового лізингу № UA88L-12 від 07 вересня 2012 року є невідємною частиною договору (а.с. 28-70).

Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем спацифікації та умов на певний строк і за встановлену плату.

Відповідно до пункту 2.1. договору позивач зобовязався придбати у обраного боржником продавця у власність предмет лізингу, зазначений у додатку № 1 до договору та надати боржнику у тимчасове володіння та користування для підприємницьких цілей за плату на строк і на інших умовах, зазначених у договорі і загальних умовах.

Предметом лізингу за договором є екскаватор-навантажувач Caterpillar 444F, серійний номер CAT0444FELJJ00215.

12 вересня 2013 року позивач передав боржнику обладнання, підтвердженням чого є акт прийому-передачі обладнання № 179 від 12 вересня 2013 року (а.с. 72).

Сторони уточнили загальний графік платежів за договором, уклавши додаткову угоду № 1 від 12 вересня 2013 року до договору (а.с. 24-25) та додаткову угоду № 2 від 31 липня 2014 року до договору (а.с. 26-27).

Боржник повністю виконав зобовязання щодо сплати 17 лізингових платежів, що підтверджується підписаними позивачем та боржником актами наданих послуг. Проте в порушення умов договору боржник перестав сплачувати лізингові платежі, а саме: не сплатив лізинговий платіж за лютий 2015 року 91 216,64 гривні, не сплатив лізинговий платіж за квітень 2015 року 94 197,83 гривні, не сплатив лізинговий платіж за травень 2015 року 77 818,42 гривні, не сплатив лізинговий платіж за червень 2015 року 112 225,27 гривні, не сплатив лізинговий платіж за липень 2015 року 108 734,41 гривні, не сплатив лізинговий платіж за серпень 2015 року 100 607,38 гривні, не сплатив лізинговий платіж за вересень 2015 року 80 582,64 гривні, не сплатив лізинговий платіж за жовтень 2015 року 147 134,84 гривні, всього 812 517,43 гривні.

Позивач направляв боржнику повідомлення про порушення договору, поштою цінним листом з описом вкладення, підтвердженням чого є поштовий чек та опис вкладення у цінний лист, але порушення договору не були усунуті. (а.с. 133-138).

23 травня 2013 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № UA88L-13-02 відповідно до положень якого ОСОБА_2 поручився за виконання зобовязань боржника за договором зі сплати на користь позивача лізингових платежів на загальну суму 110 697,78 доларів США, а також штрафних санкцій за порушення зобовязань Боржника, передбачених умовами договору (а.с. 90-97).

23 жовтня 2015 року позивач направив відповідачу вимогу про виплату грошових коштів, підтвердженням чого є поштовий чек та опис вкладення. (а.с. 146-153).

Згідно пункту 2.2. договору поруки відповідач зобовязаний здійснити погашення заборгованості протягом трьох робочих днів з моменту, коли кредитор предявив вимогу про сплату відповідних сум.

Проте ні після прострочення виконання зобовязань боржника за договором, ні після спливу кінцевого строку сплати прострочених платежів, ні станом на дату подання цієї позовної заяви відповідач не виконав свої зобовязання за договором поруки повністю чи частково.

Відповідно до пункту 14.10 загальних умов у випадку прострочення сплати будь-якого платежу лізингоодержувача, лізингоодержувач буде зобовязаний сплатити лізингодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з дати сплати, визначеної відповідним договором і по дату фактичної сплати лізингоодержувачем простроченої суми у повному обсязі.

23 жовтня 2015 року позивач направив боржнику вимогу про сплату пені, підтвердженням чого є поштовий чек та опис вкладення у цінний лист. (а.с. 133-138).

Однак вказана вимога була залишена боржником без задоволення, тому позивач має право стягнути пеню в судовому порядку. Відповідно до розрахунку пені за договором лізингу сума складає 169 874,63 гривень. (а.с. 157-159).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Загальний розмір 3 процентів річних становить 10 853,62 гривень, відповідно до розрахунку 3% річних за договором лізингу. (а.с. 160-161).

Відповідно до викладеного боржник повинен сплатити на користь позивача 993 245,68 гривень, що складається з заборгованості по лізинговим платежам 812 517,43 гривень, пеня 169 874,63 гривні, 3 процента річних 10 853,62 гривень.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Ч. 2 ст. 554 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

В зв'язку з вищевикладеним, суд задовольняє вимоги позивача на їх користь заборгованості по лізинговим платежам, пені та 3 відсотків річних.

На підставі статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 14 898,69 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 526, 530, 553, 554, 611, 625, 806 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 10, 11, 57-60, 118, 208, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» до ОСОБА_2, ПП «ЕВЕРЕСТ 2010» про стягнення заборгованості по лізинговим платежам задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» 993 245,68 гривень заборгованості, з яких 812 517,43 гривень заборгованість за лізинговими платежами, 169 874,63 гривень пеня та 10 853,62 гривень 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» 14 898,69 судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Галич О.П.

01 квітня 2016 року