У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника позивача - ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою Чернігівської міської ради на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Чернігівської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.12.2015року вимоги позову ОСОБА_6 до Чернігівської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири було задоволено. Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі Чернігівська міська рада просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зазначають, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, його ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Чернігівська міська рада зазначає, що ОСОБА_6 невірно обрав спосіб захисту своїх прав, посилаючись на положення статті 392 ЦК України, оскільки норми вказаної статті розповсюджуються на порушене право власника майна і не застосовуються до спірних правовідносин. В апеляційній скарзі Чернігівська міська рада також вказує, що згідно матеріалів справи, позивачем не було представлено суду відповідні підтверджуючі документи відносно того, що у нього відсутня можливість підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. Доводи апеляційної скарги зазначають, що позивач також не представив суду відповідні докази відносно того, що він намагався відновити втрачений документ та зареєструвати за собою право власності на 1/2 частину спірної квартири, і йому в цьому було відмовлено. Чернігівська міська рада в обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на положення п.7статті 16 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до якого державна реєстрація прав на нерухоме майно проводиться на підставі особистої заяви власника майна.

В судове засідання апеляційного суду представник Чернігівської міської ради, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.47,55,56,59), не зявився. Відповідно до приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів статті 308 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції, - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Апеляційний суд погоджується з вірним по суті висновком суду першої інстанції про задоволення вимог заявленого позову, оскільки вказаний висновок суду узгоджується з фактичними обставинами справи та нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності оскаржуваного рішення суду першої інстанції нормам матеріального і процесуального права, а також щодо неповного зясування судом обставин по справі, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що згідно завіреної копії свідоцтва про право власності на житло від 04.03.1994року, виданого виконавчим комітетом Деснянської районної Ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) від 01.03.1994року № 367АДРЕСА_2 в цілому по вул.Рокосовського, №30 в м.Чернігові належить на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частинах (а.с.5).

Позивач ОСОБА_6 є також зареєстрованим за вказаною адресою (а.с.4, 4 зворот,25).

ОСОБА_7 померла 17.05.2014року в м.Чернігові, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ №235542, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції (а.с.7).

Відповідно до довідки від 13.08.2014року №23958, КПЧернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації повідомляє, що станом на 31.12.2012року право власності на квартиру АДРЕСА_3 не зареєстровано.

Позивач в доводах позовної заяви стверджує, що йому було відмовлено в реєстрації права власності на 1/2 частину вказаної квартири, оскільки у позивача відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житло. У позивача відсутня відповідна інформація, де і за яких обставин було втрачено свідоцтво про право власності на житло.

Про втрату вказаного свідоцтва про право власності на житло позивачем до газети Чернігівські новини: сім днів №41(726) від 08.10.2015року було подано відповідне оголошення (а.с.21).

Обґрунтовуючи вимоги заявленого позову, позивач в доводах позовної заяви вказує, що на даний час, у звязку з відсутністю (втратою) оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, він не має можливості вільно користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Задовольняючи вимоги заявленого позову, суд першої інстанції виходив з фактичних обставин справи та норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини. При цьому суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку захисту цивільних прав позивача, оскільки по справі встановлено, що позивач втратив документ, який підтверджує його право власності на 1/2 частину спірної квартири. За даних обставин судом визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4.

Апеляційний суд погоджується з вірним по суті висновком суду першої інстанції, оскільки вказаний висновок суду узгоджується з фактичними обставинами справи та нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, оскільки судом належним чином не перевірена інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо спірної квартири, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, з наступних підстав. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 52218572, дата формування: 28.01.2016року), за параметрами запиту: АДРЕСА_5, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні, також за вказаними параметрами відомості відсутні: у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, у Державному реєстрі іпотек (а.с. 50, 51).

В апеляційній скарзі Чернігівська міська рада вказує, що позивачем не було представлено суду відповідні підтверджуючі документи відносно того, що у нього відсутня можливість підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. Доводи апеляційної скарги також зазначають, що позивач не представив суду відповідні докази відносно того, що він намагався відновити втрачений документ та зареєструвати за собою право власності на 1/2 частину спірної квартири, і йому в цьому було відмовлено.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.49), управлінням квартирного обліку та приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради було розглянуто запит представника позивача щодо надання дублікату свідоцтва про право власності на спірну квартиру, і згідно відповіді управління квартирного обліку та приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради від 18.12.2015 року №13-856/1639, ОСОБА_6 було повідомлено, що для отримання дублікату вказаного свідоцтва йому необхідно звернутися до Центру надання адміністративних послуг м.Чернігова.

Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Чернігівського міського управління юстиції було розглянуто запит представника позивача щодо видачі дублікату свідоцтва про право власності на спірну квартиру (а.с.61), і згідно наданої відповіді від 15.02.2016року № 01.1-22/114/2(а.с.63), для отримання дублікату вказаного свідоцтва необхідно звернутись до органу приватизації, яким таке свідоцтво видавалось.

Чернігівським міським управлінням юстиції було розглянуто звернення позивача щодо видачі дублікату свідоцтва про право власності на спірну квартиру (а.с.62), і згідно наданої відповіді від 16.02.2016року № Р-7/2 (а.с.64), для отримання дублікату вказаного свідоцтва ОСОБА_6 необхідно звернутись до органу приватизації, яким таке свідоцтво видавалось або до архіву за місцем його зберігання.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на основі зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської міської ради відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: