Справа № 219/1694/16-ц
Провадження №6/219/42/2016
У Х В А Л А

9 березня 2016 року м. Бахмут

Суддя Артемiвського мiськрайонного суду Донецької областi ОСОБА_1., розглянувши матеріали подання ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за межі України відносно ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_2 в межах зведеного виконавчого провадження з виконання вимог: Рішення №793 від 16.04.2013р. на суму 170,00грн., Рішення №794 від 16.04.2013р. на суму 170 грнн.., виданих УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі на загальну суму 340,00 грн.

Вказане подання не може бути прийнято до розгляду судом та підлягає поверненню на доопрацювання з наступних підстав.

Так, згідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу Державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Подання не відповідає за формою вимогам ст..377-1 ЦПК України та підлягає поверненню на доопрацювання.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області не надало доказів на підтвердження тих обставин, що державним виконавцем вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боргу, а саме перевірки саме держаним виконавцем факту проживання та майнового стану боржника. Державним виконавцем також не надано доказів на підтвердження того, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, та про те, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, за час виконання рішення виїжджав за межі України, або боржник безпідставно не з*являвся на виклики державного виконавця. Відомостей про те, чи оголошувався розшук боржника, подання не містить. З наданого акту державного виконавця вбачається, що боржник начебто мешкає в АДРЕСА_1, однак наявність або відсутність майна, що належить боржнику та на яке можна звернути стягнення за виконавчим документом, не перевірялось. В той же час слід зазначити, що відповідний акт держвиконавця було складено без участі понятих. В поданні зазначено, що з метою перевірки майнового стану боржника держвиконавцем направлені необхідні запити та у разі наявності у боржника будь-якого майна, та чи виносилась держвиконавцем постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження невідомо, вказана постанова не додана, тому підлягає уточненню, чи отримані за понад два роки держвиконавцем необхідні відомості та чи арештовано майно боржника. Крім того, вказане подання погоджено з в.о. начальника відділу ДВС , в той же час до подання не додані відповідні документи на підтвердження того? чому подання погоджено з в.о. начальника відділу, а не самим начальником відділу ( наказ на підтвердження відповідних повноважень ОСОБА_3, тощо).

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Вищевказане подання повернути до ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції на доопрацювання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Воробйова