Єдиний унікальний номер 741/99/16
Провадження № 2/741/112/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 03 березня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, який потім уточнив, зменшивши при цьому розмір позовних вимог, зазначив, що 24 серпня 1991 року помер його батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину житлового будинку № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняли він (позивач) та його матір ОСОБА_3, яка померла 15 грудня 2012 року. Він (позивач) є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, який спадщину прийняв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у шестимісячний строк подали до нотаріуса заяви про відмову від прийняття спадщини на його (позивача) користь. Отримати свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частини вищезазначеного житлового будинку в нотаріальній конторі він (позивач) не може, в звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок.

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на 2/3 частини житлового будинку № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 (1/6 частина) та ОСОБА_3 (1/2 частина) та повернути надміру сплачену суму судового збору в розмірі 554,10 грн.

В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги згідно уточненої позовної заяви підтримує, просив розгляд справи проводити без його участі.

В судове засідання представник Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада згодна з позовними вимогами ОСОБА_1, не заперечує проти їх задоволення, просив розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд розглядає справу в відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Степовохутірської сільської ради № 77 від 15 лютого 2016 року (а.с. 78).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належало по 1/3 частині житлового будинку № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору.

24 серпня 1991 року помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

З повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 288/01-17 від 8 лютого 2016 року (а.с. 73) та повідомлення Носівської районної державної нотаріальної контори № 60/01-16 від 9 лютого 2016 року (а.с. 66) вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

В судовому засіданні встановлено, що в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняли ОСОБА_3 та ОСОБА_1, як спадкоємці першої черги за законом, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Степовохутірської сільської ради № 11 від 18 січня 2016 року (а.с. 9).

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 успадкували після смерті ОСОБА_2 по 1/6 частині житлового будинку № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

15 грудня 2012 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 за життя склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, що підтверджується його копією (а.с. 34).

З копії спадкової справи № 38/2013 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 23-65) вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом після смерті останньої, отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та майновий пай. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини за заповітом на користь ОСОБА_1

Таким чином, ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 482/02-31 від 21 грудня 2015 року (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що на будинок № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 11-15).

За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Про таке повернення зазначається, крім іншого, у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору).

Таким чином, судовий збір в сумі 554,10 грн. підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 1223 ЦК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, власником 1/6 частини житлового будинку № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області, загальною площею 64,1 кв. м, житловою площею 28,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, ганок, сарай, літня кухня, сарай, погріб, криниця, огорожа) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 24 серпня 1991 року.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, власником 1/2 частини житлового будинку № 62 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області, загальною площею 64,1 кв. м, житловою площею 28,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, ганок, сарай, літня кухня, сарай, погріб, криниця, огорожа) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 15 грудня 2012 року.

Зобовязати управління Державної казначейської служби України в Носівському районі Чернігівської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, сплачений через ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 554 (пятсот пятдесят чотири) грн. 10 коп. по квитанції № 0.0.492904035.1 від 20 січня 2016 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв