Справа № 559/3197/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Юзьвяк Б.Г.

при секретарі Свирида М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом органу опіки та піклування до ОСОБА_1

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позову позивач посилається на наступне. ОСОБА_1 є матір'ю малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим відділом ДРАЦСу Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області 26 листопада 2013 pоку, актовий запис № 2.

ОСОБА_3 ОСОБА_2 тривалий час перебуває на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах в службі у справах дітей Дубенської міської ради, у зв' язку з тим, що його мати ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Був поставлений на облік 20.09.2013 року, так як санітарно-гігієнічні умови проживання по місцю проживання АДРЕСА_1 були незадовільні, мати не звернулась, в органи РАЦСу для реєстрації народження та отримання свідоцтва про народження дитини, а також за оформленням допомоги при народженні дитини, хоча пройшов вже рік після народження дитини, що порушувало інтереси малолітнього ОСОБА_2. З допомогою служби у справах дітей реєстрація народження була здійснена, свідоцтво про народження отримане.

09.07.2015 року в службу у справах дітей надійшло повідомлення про те, що малолітній ОСОБА_2 залишив місце проживання і без нагляду матері ходив сам по АДРЕСА_3, звідки дитину доставили стороні люди в Дубенський відділ поліції. В ході обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_1 по АДРЕСА_2, службою у справах дітей встановлено, що ОСОБА_1 разом з сином проживають в квартирі співмешканця - ОСОБА_4, умови проживання незадовільні, санітарно-гігієнічні норми порушені, психоемоційний клімат в сім'ї не стабільний, між членами сім'ї виникають часті конфлікти, сварки та існує ризик виникнення алкогольної залежності. ОСОБА_3 відстає у мовному розвитку.

З матір'ю хлопчика працівниками служби у справах дітей неодноразово проводилися бесіди з питань виховання та утримання даної дитини, бралися зобов'язання по покращенню умов проживання. ОСОБА_1 була двічі офіційно попереджена про можливість притягнення до відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків. 17.09.2015 року була притягнена до відповідальності за ст.184 КУпАП, згідно інформації Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області від 10.12.2015 року № 55/8-985, однак все це не дало ніяких результатів.

08.12.2015 року в квартирі по АДРЕСА_4, де тимчасово проживала ОСОБА_1 в свого співмешканця ОСОБА_5, сталась пожежа. Зі свідчень сусідів, ОСОБА_6 разом із своїм співмешканцем перебували в стані алкогольного сп'яніння. Дитина внаслідок пожежі не постраждала, проте з метою здійснення соціального захисту дитини, надання комплексної психологічної реабілітації та соціальних послуг, малолітнього ОСОБА_2. 09.12.2015 року було влаштовано в КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради, де він і перебуває по даний час.

ОСОБА_1 ознайомлена з усіма юридичними наслідками ухилення від виконання обов'язків з виховання дитини та підставами щодо позбавлення її батьківських прав відносно її сина, про що свідчить її письмова заява на ім'я начальника служби у справах дітей від 10 липня 2015 року. В заяві вона повідомила, що не буде проти позбавлення батьківських прав, у разі подальшого ухилення від батьківських обов'язків.

ОСОБА_1 на даний момент ніде не працює, зловживає спиртними напоями.

ОСОБА_1 була особисто повідомлена про проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини 10 грудня 2015 року, де мало розглядатися питання про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2, проте вона на засідання комісії так і не з'явилася, про неявку не попередила. Комісією було винесено рішення про доцільність позбавлення її батьківських прав.

ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання свого малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що є підставою для позбавлення її батьківських прав, згідно ч.2 ст. 164 СК України.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, систематичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних а інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді здійснюють органи опіки та піклування або служби у справах дітей.

Враховуючи вищевикладене, орган опіки і піклування Дубенської міської ради, просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь установи або особи, на підставі закону у яких перебуватиме дитина, на утримання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, наведених у позовній заяві та доповнив наступне. Як працівник служби у справах дітей, він більше п'яти разів мав розмови з ОСОБА_1 з приводу покращення умов проживання дитини. На жаль це ніяких результатів не дало. Останньою краплею в терпінні служби стала пожежа, яка мала місце за місцем проживання ОСОБА_1, що становило загрозу для здоров'я дитини і дитина була направлена до комунального закладу.

Відповідач ОСОБА_1 позову не визнала та пояснила наступне. До виповнення року дитині вона проживала з дитиною у помешканні батька дитини, а з року, коли чоловік помер, проживає з дитиною у помешканні свого співмешканця. На її думку дитина всім необхідним була забезпечена. Деякий час, після смерті чоловіка відповідач проживала у спільній зі своїм братом квартирі. Але справа у тому, що у неї з рідним братом склались погані стосунки, через те, що він має намір забрати частину квартири відповідачки, а тому з цих причин ходив у соціальну службу і жалівся, що дитина проживає у поганих умовах. Потім працівники служби приходили до відповідачки та мали до неї претензії. Через що вона переселилась жити до помешкання свого співмешканця. Там її відвідували працівники соціальної служби, але претензій ніяких не мали. Коли вона посварилась зі співмешканцем та перейшла жити до себе додому, стався випадок що у неї втекла з дому дитина. Це сталось поки відповідач пішла надвір по воду. Його тоді дійсно знайла на вулиці якась жінка і через те, що він погано говорить і не міг пояснити, де проживає, ця жінка відвела дитину в поліцію. Але на цей час відповідач вже сама розшукувала дитину. За хвилин 15-20 відповідач вже забрала дитину з поліції. Щодо безпорядку в будинку, який відмітили працівники соціальної служби, то відвідування мало місце після крадіжки, яка мала місце у їх будинку, коли викрали телевізор, тому в будинку може і був безпорядок трохи, ну хіба не помитий посуд на кухні та розкидані дитячі іграшки. Щодо пожежі, то того дня відповідач пішла до магазину, щоб щось купити, а дитину залишила на співмешканця. Співмешканець поставив варити на електроплитку каву. Кава збігла на плитку та почала підгоряти. Сусідка знизу почула цей дим, та пішла до іншої сусідки. Та її пустила через балкон і сусідка потрапила до квартири ОСОБА_1. Там сусідка виключила плитку, відставила кастрюлю, а дитину забрала до себе. Коли ОСОБА_1 прийшла додому пожежників вже не було, а була поліція. Не було ОСОБА_1 вдома хвилин 40. Співмешканець коли все це відбувалось дійсно був п'яний і спав. Відповідач погодилась, що умови у квартирі за місцем де прописана вона з братом, по вул.Морозенка, дійсно не відповідають нормальним. Дитину вона не реєструвала після народження більше року, бо у неї не було документів, тобто у 2012 році у неї ще не було українського паспорта, а був ще радянський, тому не змогла зареєструвати дитину. Щодо утримання дитини, то відповідач пояснила, що працювала на різних роботах але неофіційно і підтвердити документами цього не може. Щодо зловживання спиртними напоями, пояснила, що після смерті чоловіка це деякий час мало місце, а зараз цього немає. Заяву про згоду на позбавлення батьківських прав дійсно писала у службі у справах дітей. Але це відбулося після того, як дитина втекла з дому, відповідач була перелякана і написала цю заяву під тиском, боячись що у неї дійсно заберуть дитину.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що працює у центрі дітей та молоді. У липні 2015 року було отримано повідомлення, що на вулиці знайшли дитину Виїхавши свідок побачила, що це дитина ОСОБА_1. Десь через годину знайшлась мама та їй віддали дитину. Наступного дня працівники поїхали додому до ОСОБА_1, щоб перевірити які там умови. ОСОБА_1 була в нетверезому стані, в квартирі було брудно, продуктів практично не було, дитина теж брудна, в квартирі затхле повітря, співмешканець спав накритий якомись одіялом і навіть не вставав, про що було складено акт.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що працює у службі у справах дітей. У 2015 році двічі відвідувала сім'ю ОСОБА_1. У вересні 2015 року допомагала оформити довідки для дитини, а другий раз 09 грудня 2015 року після пожежі, коли вирішувалось питання щодо відібрання дитини. Тоді ОСОБА_1 була взагалі неадекватна, вона кидалась на брата, була дуже агресивна, може й п'яна. Щось кричала до брата за поділ майна. Щодо обстановки у квартирі, то враження у свідка найгірше, у квартирі безлад, дитина недоглянута. На думку свідка який є психологом, дитина відстає у рівневому розвитку, що є наслідком того, що з дитиною ніхто не займається. Хоча дитина легко йде на контакт з іншими людьми, легко йде від мами, не плаче, що свідчить про те, що дитина потребує догляду та спілкування, але фактично цього не отримує.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він працює начальником сектору у справах дітей відділу поліції. В поле зору сім'я ОСОБА_9 потрапила практично відразу після народження дитини. Були звернення сусідів, що дитину лишають без нагляду. Дільничий інспектор доповідав, що у квартирі часті п'янки, дебоші. ОСОБА_9 притягувалась до відповідальності за ст.184 КУпАП за неналежне виховання дитини. При вилученні дитини ОСОБА_9 вела себе дуже агресивно, погрожувала зарізати брата, спалити йому автомобіль. У квартирі де проживала ОСОБА_9 був безлад. На думку свідка там у дитини немає ніякого майбутнього. При відібранні дитини начальник служби у справах дітей зачитував їй постанову про відібрання дитини, чи слухала вона її чи ні, свідок не знає бо була неадекватна і дуже агресивна.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він є рідним братом відповідача по матері. Дитину сестри спостерігав практично з того часу, як вона почала повзати. Умови проживання дитини були нестерпні. Свідок заставав у квартирі чужих чоловіків, які там спали будь де. Були випадки що заставав дитину покинутою у колисці, а сестри не було вдома, тоді забирав дитину до себе, чи сусіди забирали до себе. Були випадки що сестра була в неадекватному стані, чи дитина ходила по вулиці та плакала, сусіди чи свідок знову ж забирали дитину до себе. Минулого року по розповідях дитину знайшли на вулицю незнайомі люди та відвели в міліцію. Після того в 23 годині свідок ще раз знайшов дитину надворі і забрав до себе, а сестра потім прийшла п'яна, то дитина ночувала у свідка. Це лише те що свідок бачив, бо більшість часу на військовій службі. На думку свідка, сестра не приділяє належної уваги дитині. А вже після того як сталась пожежа, свідок почав звертатись до різних служб, розуміючи що є загроза життю та здоров'ю дитини при такому догляді й вихованні. 9 грудня 2015 року свідок був присутній, коли начальник служби у справах дітей, інші працівники та поліція відбирали дитину у сестри. Коли оголошували постанову що забирають дитину, сестра повела себе дуже агресивно, кидалась битись, бо знову була п'яна. Щоб обмежити її агресивність свідок дійсно застосував фізичну силу яка полягала лише в фізичному її утримування а не в якомусь побитті чи насильстві.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю для відповідача. На думку свідка дочка належним чином виховує свого сина ОСОБА_12. Він у неї вдягнений нормально, в помешканні у неї порядок, спиртним вона не зловживає. Все відбувається через те, що син свідка хоче забрати дві кімнати у квартирі. На запитання суду чи досягне він цього, якщо ОСОБА_1 позбавлять батьківських прав, свідок відповісти не змогла. Свідок доповнила, що живуть вони за рахунок того, що вона торгує на ринку, бо збирає в лісі гриби, ягоди і цю продукцію міняє на продукти харчування.

Висновок органу опіки та піклування Дубенської міської ради від 18.12.2015 року вказує на те, що цей орган вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.4,5.)

Копія свідоцтва про народження вказує на те, що матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1. (а.с.7.)

Попередження винесені службою у справах дітей Дубенської міської ради від 23.09.2013 року, та 10 липня 2015 року вказують на те, що ОСОБА_1 попереджувалась про можливість притягнення до відповідальності за ухилення від створення належних умов життя, навчання та виховання дітей. (а.с.8,9.)

Довідка Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області вказує на те, що ОСОБА_1 притягнена до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП, за ухилення батьків від передбачених законодавством обов'язків, оскільки дитина залишила місце проживання і без нагляду батьків ходила по ІНФОРМАЦІЯ_5, звідки дитину доставили небайдужі люди в Дубенський відділ поліції. (а.с.11.)

З довідки Дубенського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді працівниками центру було здійснено акт оцінки потреб сім'ї ОСОБА_1. Під час здійснення акту встановлено, що ОСОБА_1 виховує малолітнього сина ОСОБА_2, 2012 року народження. Виявлено, що умови проживання сім'ї незадовільні, санітарно-гігієнічні норми порушені. Психоемоційний клімат в сім'ї не стабільний, між членами сім'ї виникають конфлікти та непорозуміння. В сім'ї існує ризик алкогольної залежності. Дитина потребує медичного обстеження в зв'язку з явним відставання мовного розвитку та консультацій лікаря-педіатра. (а.с.12.)

На незадовільні умови проживання в сім'ї ОСОБА_1 вказує і акт обстеження матеріально-побутових умов складений працівниками служби у справах дітей та відділу поліції. (а.с.13.)

Дитину було передано 09.12.2015 року, тобто після пожежі що мала місце в квартирі ОСОБА_1 у КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації» (а.с.14.)

Прокурор після заслуховування сторін, свідків, висловив думку про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання дитини.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, думку прокурора, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

За змістом п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він - ухиляються від виконання своїхбатьківських обов'язків.

В п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав», наведено роз'яснення, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В судовому засіданні встановлено, що зауваження, негаразди з приводу виховання дитини ОСОБА_1 почались практично з часу народження дитини. Це виявилось в тому, що протягом року мама не реєструвала народження дитини, що потягло порушення прав дитини, неотримання матеріальних допомог і забезпечення нормального існування та харчування дитини. Після народження дитини, як вказують свідки були випадки зловживання спиртним, на що звертали увагу сусіди та працівники міліції, брат відповідача. Коли такі випадки стали більш частими та відомими більшому колу осіб, на виходи працівників служби у справах дітей їх зауваження та попередження відповідач належним чином не реагувала, належних умов для проживання виховання дитини не створила, на що знову вказують свідки та письмові документи. Більш того, дитина з часом не перестала залишатись без догляду, що закінчилось тим, що створилась ситуація, що загрожувала життю та здоров'ю дитини, через що державні органи змушені були відібрати дитину в матері та помістити її у комунальний заклад.

Суд звертає увагу на те, що маючи законне місце проживання, де вона зареєстрована, відповідач не намагалась створити там належних умов для існування та проживання дитини, а проживає зі співмешканцем, який зловживає спиртним, що значно погіршує моральний клімат для виховання малолітньої дитини. Сама відповідач не змогла навести переконливих доводів, що вона здобуває десь засоби для забезпечення дитини матеріально і на це не можна посластись як на достеменний факт в майбутньому.

Сукупність даних обставин на думку суду свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обов'язків та про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.

Обгрунтованими є вимоги позивача і щодо стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки відповідно до змісту ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов органу опіки та піклування Дубенської міської ради Рівненської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2, виданий 10 жовтня 2013 року Дубенським МВ УМВС України в Рівненській області) на користь комунального закладу "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської облдержадміністрації (Рівненська область, Рівненський район, с.Олександрія, вул Санаторна,26) а в подальшому на користь установи чи особи, на утриманні якої перебуває дитина, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, з індексаціює цієї суми відповідно до закону, починаючи з 22 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2, виданий 10 жовтня 2013 року Дубенським МВ УМВС України в Рівненській області) в прибуток держави - 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з поданням в 10-денний строк апеляційної скарги з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: