Справа № 462/8150/15 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/783/1508/16 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Львів

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого судді: Богонюка М.Я.

суддів: Гриновця Б.М., Ванівського О.М.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Якібчук О.Б. про визнання договору купівлі - продажу недійсним, -

встановила:

Оскарженою ухвалою у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 - відмовлено.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_3.

Апелянт вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, є незаконною та підлягає скасуванню через те, що суд першої інстанції, на його думку, дійшов неправильного висновку щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки ним було долучено достатню кількість доказів щодо належності ОСОБА_4 частки у спірній квартирі та можливості продажу нею спірного майна.

На підставі вказаного, просить апеляційний суд скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його заяву про вжити заходи забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається із оскарженої ухвали, суд першої інстанції при її постановленні виходив з того, що позивачем не доведено наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а із інформаційної довідки наданої таким неможливо визначити власника квартири станом на момент подання позову, у кого відповідач придбала цю квартиру, кому і яким чином була відчужена ? частка, що належала ОСОБА_6 та у який спосіб позивач отримав у власність на майно останнього.

Проте, з такими висновками суду колегія суддів не погоджується зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно норм, закріплених у ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст.151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов, серед іншого, забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Як вбачається із матеріалів справи предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, на підставі якого відповідач набула право власності на спірну квартиру.

Згідно інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.07.2015 року, сформованої реєстраційною службою ЛМУЮ власником спірної квартири є громадянка Росії ОСОБА_4, із розміром частки «1».

Таким чином, колегія суддів вважає, що у разі відчуження спірної квартири відповідачем, яка проживає за межами України, виконання можливого рішення суду стане неможливим або таке виконання значно утрудниться.

Відтак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі встановлено обставини справи щодо забезпечення позову, неналежно досліджено наявні в матеріалах справи докази, в результаті чого постановлено оскаржену ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому така ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нової, якою слід задовольнити заяву позивача, оскільки гіпотетичне відчуження відповідачем квартири АДРЕСА_1 утруднить або зробить неможливим виконання можливого рішення суду у цій справі.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 151-153, 209, 303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27 листопада 2015 року - скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.Я.Богонюк

Судді: Б.М.Гриновець

О.М.Ванівський