АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/410/16 Головуючий 1 інст. Гуменний З.І.
Справа № 636/3981/13-ц Доповідач Карімова Л.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2.

за участю секретаря Маковецької О.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «АГРОРЕСУРС» Публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Слобожанський» на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 21 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства (ДП) «АГРОРЕСУРС» Публічного акціонерного товариства (ПАТ) «Агрокомбінат «Слобожанський», третя особа: Управління Держземагенства у Чугуївському районі Харківської області про визнання договору оренди землі недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» про розірвання укладеному між ними договору оренди землі № 40-Юр-З від 28.06.2011, повернення належної йому земельної ділянки .

При розгляді справи ОСОБА_3 уточнив свої позовні вимоги та просив визнати недійсним вищевказаний договір оренди землі № 40-Юр-З від 28.05.2011 у звязку з тим, що він не підписував цей договір та зобов'язати відповідача провернути належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 7,83 га, розташовану на землях Юрченківської сільської ради Чугуївського району Харківської області.

Представник відповідача ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що договір оренди землі був укладений та зареєстрований у встановленому порядку, підписаний ОСОБА_3

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 21 вересня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним договір оренди № 40-Юр-З від 28 травня 2011 року земельної ділянки площею 7,83 га, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на землях Юрченківської сільської ради Чугуївського району Харківської області та належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку cepiї IV-XP № 101593, виданого 19 вересня 2003 року Чугуївською районною державною адміністрацією, і який укладений між ОСОБА_3 та ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» та зареєстрований у Міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Чугуєві i Чугуївському районі Харківської області 30 грудня 2011року за № 01429.

Зобов'язано ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» повернути ОСОБА_3 належну йому вищевказану земельну ділянку.

Стягнуто з ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в cyмi 107,30 грн. та вартості судової почеркознавчої експертизи у cyмi 2952 гривні.

В апеляційній скарзі ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд першої інстанції вважав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

Зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги та не надано належної правової оцінки ні заяві ОСОБА_3 про бажання укласти договір оренди землі з відповідачем, ані заяві щодо реєстрації цього договору. Також судом зроблений висновок на підставі висновку експерта Дніпропетровського НДІСЕ, який був підданий сумніву відповідачем, та безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» із змінами та доповненнями договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі набирає чинності з моменту його державної реєстрації.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 7,83 га, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на землях Юрченківської сільської ради Чугуївського району Харківської області та належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку cepiї IV-XP № 101593, виданого 19 вересня 2003 року Чугуївською районною державною адміністрацією, кадастровий номер земельної ділянки № :01:000:0085.

Сторонами у справі не заперечується наявність між ними правовідносин з оренди земельної ділянки, які виникли на підставі договору її оренди № 111 від 19 червня 2004 року, зареєстрованого 29.06. 2006 в книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Чугуївського районного відділу реєстрації Харківської РФ ДП «Центр ДЗК при державному комітеті України по земельних ресурсах» та акту приймання-передачі земельної ділянки від 19.06.2004. строком його дії на пять років та наданням орендарю переважного права на поновлення договору на новий термін.

Як вбачається з договору оренди землі № 40-Юр-3 від 28.05.2011, зареєстрованого в міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Чугуєві і Чугуївському районі Харківської області ( запис № 01429 в Державному реєстрі земель) належна ОСОБА_3 земельна ділянка передана в оренду ДП «Агроресурс» ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський». На підставі цього договору 03.01.2012 року були складені акт прийому - передачі земельної ділянки та акт встановлення меж земельної ділянки.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 4546-14 від 13.02.2015 року, проведеної експертом Дніпропетровського НДІСЕ, вбачається, що підписи у спірному договорі оренди земельної ділянки № 40-Юр-3 від 28.05.2011 року, в акті прийому - передачі земельної ділянки від 03.01.2012 року та в акті встановлення меж земельної ділянки від 03.01.2012 виконані не ОСОБА_3 зі зміною ознак власного почерку, а виконані іншою особою з наслідуванням справжньому підпису ОСОБА_3 (а.с.9-16 т.2)

Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи висновок судової почеркознавчої експертизи № 4546-14 від 13.02.2015 року в сукупності інших доказів у справі та відмовляючи у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції відповідно до вимог ч.6 ст. 147 та ст. 212 ЦПК України обґрунтовано дійшов висновку про те, що в цьому висновку відображені відомості, які не спростовуються іншими доказами у справі. При цьому судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що при призначенні, проведенні цієї експертизи додержано вимоги законодавства, експерту надані для дослідження достатньо обєктів дослідження (з урахуванням попередніх клопотань експертів), враховано повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним, узгодженість експертного висновку з іншими матеріалами справи.

Судом першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 18,20 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, правильно зазначено, що оспорюваних договір № 40-Юр-3 від 28.05.2011 пройшов державну реєстрацію, тому є укладеним, однак може бути ос пореним стороною договору на підставі вимог ст.ст. 203,215 ЦК України. При цьому судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів зроблений обґрунтований висновок про те, що отримання ОСОБА_4 у 2011-2012 роках орендної плати не свідчить про те, що він був обізнаний з умовами договору оренди та погодився з ними, оскільки умови оспорюваного договору є відмінними від раніше укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що спірний договір був укладений без волевиявлення ОСОБА_3, що є підставою для визнання спірного договору відповідно до частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України недійсним.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року по справі №6-48цс15, що відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування судами України.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення якого ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 21 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: