Головуючий в I інстанції Чернишов Ю.В.
Доповідач Новосьолова Г.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Новосьолової Г.Г.,

суддів: Кішкіної И.В., Новосядлої В.М.

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітної платі,

В С Т А Н О В И В :

05 січня 2016 року рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітної платі відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивачка надіслала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, мотивуючи свої вимоги порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно зясував обставини по справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що згідно з даними Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, частка державної власності у статутному капіталі ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» м. Слов'янська Донецької області становить 92,90 %, а тому відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 619 ЦК України передбачено поряд з відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи, яким є Фонд Державного майна України. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред'явлену вимогу, кредитор може пред'явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду, боржником по справі є державне підприємство ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», а тому відповідач по справі Фонд Державного майна України несе субсидіарну відповідальність.

В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить телефонограми в матеріалах справи, які зареєстровані у журналі телефонограм №1 за №993, 994 (а.с.39-40).

Крім цього, до апеляційного суду надійшла заява від позивачки ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності (а.с.42).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається наступне.

27 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітної платі, обґрунтовуючи його тим, що вона працювала у відкритому акціонерному товаристві «Слов'янський керамічний комбінат» з 08 липня 1991 року по 19 липня 2000 року.

З 01 січня 1999 року підприємство припинило виплачувати працівникам заробітну плату.

09 серпня 2004 року постановою господарського суду Донецької області ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

В липні 2013 року позивачка разом з колективом підприємства звернулись з листом до Фонду державного майна України в Донецької області.

12 серпня 2013 року отримали відповідь заступника начальника регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецької області, де зазначено що станом 01 серпня 2013 року за даними ІПС у статутному капіталі ВАТ «Словянський керамічний комбінат» налічується державний пакет акцій у розмірі 92,897 %..

Позивачка зазначала, що у 2000 році вона звернулась до суду із позовом до ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» м. Слов'янська Донецької області про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Рішенням Словянського міського суду від 21 вересня 2000 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Але, позивачка вважає, що оскільки частка державної власності у статутному капіталі ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» складає 92,9%, тому відповідно до ст. 619 ЦК України за його дії має нести субсидіарну відповідальність Фонд державного майна України, у звязку з чим, просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітної платі у розмірі 600,07 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 вересня 2000 року рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області з відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат» стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 600,07 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 300,04 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з вимог ч. 2 ст. 152 ЦК України, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном і Фонд Державного майна України не несе поряд із відповідальністю боржника додаткову (субсидіарну) відповідальність перед ОСОБА_1 на підставі ст. 619 ЦК України.

Отже, суд правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами та надав їм належну оцінку, такий висновок суду є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно дост.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої ст. 152 ЦК України акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном.

За приписами частини першої ст. 176 ЦК України держава, ОСОБА_2 Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи (ч. 1 ст. 619 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Установивши, що боржник ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» є акціонерним товариством, яке самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Фонд Державного майна України не несе поряд із відповідальністю боржника додаткову (субсидіарну) відповідальність перед ОСОБА_1 на підставі ст. 619 ЦК України.

Отже, вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованості із заробітної плати не підлягають задоволенню.

Положення ч. 2 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, до спірних правовідносин не застосовуються.

Виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону вбачається, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про залишення позовних вимог ОСОБА_1 без задоволення, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308,315 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИЛ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: