АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 88-ц/774/7/16 Справа № 201/312/13- ц Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря: Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року у звязку з нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи Орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, Орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної у м. Запоріжжі ради, Служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації, про розірвання шлюбу з визначенням місця проживання малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 08 серпня 2008 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, але кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, з його ініціативи постійно виникають сварки, на протязі останніх двох років їх сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, і подальше спільне життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе.

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_6 з уточненим в ході розгляду справи зустрічним позовом, в якому просив розглянути питання мирової угоди за двома позовами сторін по справі з умов, викладених у шлюбному договорі (контракт з додатковими умовами права призначення спадкоємців) від 02 серпня 2008 року, або збереження сімї та залишення позову без розгляду; встановити самоуправство ОСОБА_5 в частині самовільного викрадення малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з постійного місця проживання у м. Запоріжжя під час розгляду судом справи про розірвання шлюбу та визначення місця виховання двох хлопчиків; встановити, що дії ОСОБА_5 суперечать захисту прав її дітей на житло у центрі м. Дніпропетровська за адресою АДРЕСА_1; у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 7 ЦК України та ст. ст. 162, 163 СК України, зобовязати ОСОБА_5 на відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто повернути на місце постійного проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у м. Запоріжжя; у відповідності до ч. 1 та 2 ст. 93 СК України на підставі шлюбного договору (контракт з додатковими умовами права призначення спадкоємців) від 02 серпня 2008 року розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_5; у відповідності до ч. 1 та 2 ст. 93, ст. 160 СК України визначити місце проживання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_2 (вул. Патріотична, буд. 82 А, кв. 90, м. Запоріжжя, 69005) за умовами шлюбного договору (контракт з додатковими умовами права призначення спадкоємців) від 02 серпня 2008 року; визнати порушення Службою у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації права ОСОБА_1, зазначеного ч. 3 ст. 19 СК, в частині розгляду заяви про визначення місця проживання дітей під час розгляду справи у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська за №201/305/13ц провадження 2/201/514/2013 «Про розірвання шлюбу на умовах шлюбного договору (контракт з додатковими умовами права призначення спадкоємців) від 02 серпня 2008 року та визначення місця проживання дітей»; визнати порушення Службою у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації права ОСОБА_1, зазначеного ч. 5 ст. 19 СК, в частині ненадання висновків доцільності проживання дітей та невиконання судового рішення від 15 жовтня 2013 року в зазначеної частині; скасувати рішення комісії з питань захисту дитини при Верхньодніпровській районній Державній адміністрації від 25 лютого 2014 року за № 14; визнати висновки Органу опіки та піклування Дмитрівської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та Верхньодніпровської районної Державної адміністрації недостатньо обґрунтованими, упередженими, постановленими ними без виклику ОСОБА_1 на комісію та на підставі ч. 6 ст. 19 СК; визначити порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, наступним чином: кожного місяця 2 тижня участь у виховані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, бере ОСОБА_1, 2 тижня бере ОСОБА_5М; за домовленістю між батьками влітку (червень, липень, серпень), місяць спільно відпочиває батько, місяць - мати.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що шлюбні відносини ним з ОСОБА_5 припинені з 24 листопада 2012 року і спільне господарство не ведеться, при цьому між ними не досягнуто угоди про утримання дітей, оскільки їх сімя проживала інколи (4-5 місяців на рік) разом за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жуковського, 41. кв.2 в двохкімнатній квартирі, жилою площею 56 кв.м., що належала йому, ОСОБА_1, а потім -його батьку - ОСОБА_7 на праві приватної власності. Сам же ОСОБА_1 з 2006 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, де з 2009 року зареєстрований і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, взагалі ніде не зареєстрований, а ОСОБА_5 зареєстрована та постійно мешкала за адресою пров. Бригадний, 6«в» в с. Посуньки Верхньодніпровського району Дніпропетровської області у своїх родичів та власного житла не має. Вважає, що діти повинні проживати разом з ним в квартирі, що належить йому та його батькові на праві приватної власності, але ОСОБА_5 незаконно забрала ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з місця його проживання з батьком за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 82«а» кв. 90, коли спір між ними щодо місця проживання їх дітей ще не був вирішений судом, тому він як батько має право вимагати відібрання малолітньої дитини від ОСОБА_5, а комісія з питань захисту дитини при Верхньодніпровській районній Державній адміністрації прийняла нічим немотивоване рішення від 25 лютого 2014 року за № 14 щодо місця проживання дітей сторін, оскільки ОСОБА_5 не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу у сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї, усе своє життя веде аморальний спосіб життя, їй притаманна неадекватна поведінка, через що свого часу вона була відрахована з навчання у ДХТІ та в подальшому її звільнювали під приводом скорочення штатів з займаних посад багатьох приватних підприємств у м. Дніпропетровську, у звязку з чим на підставі ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, який є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 про розірвання шлюбу задоволено, а зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Розірвано шлюб між сторонами. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матірю - ОСОБА_5 за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, село Посуньки, пров. Бригадний, 6«в». Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 та м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 82«а», кв. 90. Встановлено наступний порядок участі батьків у вихованні дітей, які проживають окремо від них: ОСОБА_5 відвідування сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та спілкування з ним без обмеження часом по її потребі та потребі дитини за місцем проживання останньої з врахуванням розпорядку дня дитини та без його порушення, у тому числі: щодо відвідування дитячого дошкільного закладу, часу на відпочинок, прийому їжі, участі у програмах розвитку та дозвілля тощо із забезпеченням права сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на спілкування з братом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_1 відвідування сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та спілкування з ним без обмеження часом по його потребі та потребі дитини за місцем проживання останньої з врахуванням розпорядку дня дитини та без його порушення, у тому числі: щодо відвідування дитячого дошкільного закладу, часу на відпочинок, прийому їжі, участі у програмах розвитку та дозвілля тощо із забезпеченням права сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на спілкування з братом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року в частині визначення місця проживання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1 та в частині встановлення порядку участі батьків у вихованні дітей, які проживають окремо від них, - скасовано. ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 про визначення місця проживання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком та в частині встановлення порядку участі батьків у вихованні дітей, які проживають окремо від них, відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року в частині визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлення порядку зустрічі та участі батька у вихованні дітей, які проживають окремо від нього, і рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2014 року - скасовано та ухвалено нове рішення, яким визначено місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю - ОСОБА_5 за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, село Посуньки, провулок Бригадний, 6 «в»; надано право ОСОБА_1 спілкуватися з його малолітніми дітьми ОСОБА_1 Ге.Ю., ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, 21 вересня 2010 року, один раз на тиждень у вихідні дні з 11 години до 15 години в присутності матері ОСОБА_5 без права вивозу дітей за межі Дмитрівської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та міста Вільногірська Дніпропетровської області з повідомленням завчасно матері; надано право ОСОБА_1 спілкуватися з його малолітніми дітьми ОСОБА_3, 13 лютого ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, 21 вересня 2010 року, протягом двох тижнів на новорічні свята за місцем проживання батька; надано право ОСОБА_1 спілкуватися з його малолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, 21 вересня 2010 року, щорічно протягом одного місяця влітку за місцем його проживання з правом виїзду на літній відпочинок.

В заяві ОСОБА_1 просить скасувати у звязку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року та розірвати шлюб за умовами шлюбного контракту від 02.08.08 р.; встановити самоуправство ОСОБА_5 в частині самовільного викрадення малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з постійного місця проживання у м. Запоріжжя під час розгляду судом справи про розірвання шлюбу та визначення місця виховання двох хлопчиків; у відповідності до ч. 2 ст. 7 ЦК та ст. ст. 162, 163 СК України зобовязати ОСОБА_5 на відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто зобовязати ОСОБА_5 повернути на місце постійного проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у м. Запоріжжя; за судовими рішеннями встановити, що дії ОСОБА_5 суперечать захисту прав її дітей на житло у центрі АДРЕСА_4; у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 93, ст. 160 СК України визначити місце проживання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_5 (вул. Патріотична, буд. 82 А, кв. 90, м. Запоріжжя, 69005) за умовами шлюбного договору (контракт з додатковими умовами права призначення спадкоємців) від 02.08.2008 року; визнати порушення Службою у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації права ОСОБА_1, зазначеного ч. 3 ст. 19 СК, в частині розгляду заяви про визначення місця проживання дітей під час розгляду справи у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська за №201/305/13ц провадження 2/201/514/2013 «Про розірвання шлюбу на умовах шлюбного договору (контракт з додатковими умовами права призначення спадкоємців) від 02.08.08 року та визначенням місця проживання дітей»; визнати порушення Службою у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації права ОСОБА_1, зазначеного ч. 5 ст. 19 СК, в частині ненадання висновків доцільності проживання дітей та невиконання судового рішення від 15.10.13 року зазначеній частині; скасувати рішення комісії з питань захисту дитини при Верхньодніпровській районній державній адміністрації від 25.02.14 року за № 14; визнати ненадання графіку спілкування з дітьми Органу опіки піклування Дмитрівської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та Верхньодніпровської районної державної адміністрації за заявами ОСОБА_1; визначити порядок участі у вихованні та графік спілкування з дітьми, зокрема, за домовленістю між батьками влітку (червень, липень, серпень), місяць спільно відпочиває батько, місяць - мати.

Розглянувши справу колегія суддів не знаходить підстав для задоволення заяви та скасування рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами є обставини, зазначені у ч. 2 ст. 361 ЦПК України, а саме: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконанеістотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, уклавши 08 серпня 2008 року нотаріально посвідчений шлюбний договір, за умовами якого у разі окремого проживання сторін їх діти мають проживати за їх домовленістю та сторони зобовязуються не чинити перешкод одна одній у спілкуванні з дітьми (п. 38).

В період шлюбу у них народилося двоє синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають разом з матірю за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, село Посуньки, провулок Бригадний, 6«в» та влаштовані в дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 4 «Ромашка» комбінованого типу Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.

За актом обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_5 за вказаною адресою для дітей створені всі умови проживання та навчання, в будинку охайно та придбано, кімната для дітей обладнання всім необхідним, окрім ОСОБА_5 з дітьми проживають її батьки.

Матеріали справи свідчать про те, що мати дітей працює, має постійний заробіток, до кримінальної відповідальності не притягувалася, за місцем робити та місцем проживання характеризується позитивно, а батько дітей займає посаду електрика в ТОВ «АВР» та позитивно характеризується як за місцем роботи так і за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 «а», кв. 90, але ОСОБА_8 має також негативну характеристику за іншим місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини при Верхньодніпровській районній державній адміністрації № 11 від 25 лютого 2014 року місце проживання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, визначено разом з матірю ОСОБА_5 за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, село Посуньки, пров. Бригадний, 6 «в», що підтверджено висновком Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області як органу опіки та піклування від 12 червня 2014 року.

Задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітніх дітей та визначаючи місце проживання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком, суд першої інстанції виходив з рівності прав та обов'язків батьків щодо своїх дітей, а встановлюючи порядок участі батьків у вихованні дітей, які проживають окремо від них, - ОСОБА_5 шляхом відвідування сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та спілкування з ним без обмеження часом по її потребі та потребі дитини за місцем проживання дитини з врахуванням розпорядку дня дитини і без його порушення, у тому числі, щодо відвідування дитячого дошкільного закладу, часу на відпочинок, прийому їжі, участі у програмах розвитку та дозвілля тощо із забезпеченням права сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на спілкування з братом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1 - відвідування сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, і спілкування з ним без обмеження часом по його потребі та потребі дитини за місцем проживання сина з врахуванням розпорядку дня дитини і без його порушення, у тому числі, щодо відвідування дитячого дошкільного закладу, часу на відпочинок, прийому їжі, участі у програмах розвитку та дозвілля тощо із забезпеченням права сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на спілкування з братом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд виходив з того, що між сторонами виник спір з приводу спілкування з дітьми після розірвання між ними шлюбу.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні зустрічних позовних вимог в частині визначення місця проживання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком, та в частині встановлення порядку участі батьків у вихованні дітей, які проживають окремо від них, суд апеляційної інстанції в рішенні від 15 липня 2014 року виходив з того, що матеріали справи не містять жодної виняткової обставини для розлучення сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі своєю матірю, а навпаки висновком органу опіки та піклування підтверджено доцільність місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матірю, зазначаючи безпідставність визначення місця проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1, а також зауважуючи на передчасність вирішення в судовому порядку питання про участь батьків у вихованні дітей, оскільки відповідне питання первісно підлягає розгляду в органі опіки та піклуванні за визначеним ст. 158 СК України порядком.

Скасовуючи рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року в частині визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлення порядку зустрічі та участі батька у вихованні дітей, які проживають окремо від нього та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2014 року з ухваленням нового рішення, яким визначено місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю - ОСОБА_5 за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, село Посуньки, провулок Бригадний, 6 «в»; надано право ОСОБА_1 спілкуватися з його малолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, 21 вересня 2010 року, один раз на тиждень у вихідні дні з 11 години до 15 години в присутності матері ОСОБА_5, без права вивозу дітей за межі Дмитрівської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та міста Вільногірська Дніпропетровської області, з повідомленням завчасно матері; надано право ОСОБА_1 спілкуватися з його малолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, протягом двох тижнів на новорічні свята за місцем проживання батька; надано право ОСОБА_1 спілкуватися з його малолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щорічно протягом одного місяця влітку за місцем його проживання, з правом виїзду на літній відпочинок, апеляційний суд у своєму рішенні від 23 лютого 2015 року, зважаючи на вік дітей та беручи до уваги принцип 6, визначений Декларацією прав дитини від 20 листопада 1959 року, за яким малолітня дитина, крім випадків, коли є виключні обставини, може бути розлученою зі своєю матірю, виходив з того, що таких виняткових обставин не встановлено, мати дітей ОСОБА_5 працює головним ревізором-інспектором Вільногірського відділення Верхньодніпровської ОДПІ та отримує постійний заробіток, має матеріальну можливість утримувати та виховувати дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога ніколи не перебувала, за місцем проживання орган опіки та піклування виніс письмовий висновок про доцільність проживання дітей з матірю за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, село Посуньки, пров. Бригадний, 6 «в», на теперішній час діти також проживають разом з нею, відвідують дошкільний навчальний заклад у м. Вільногірську, мають свій розпорядок дня, а відтак, зміна їх місця проживання суперечитиме їх інтересам, тобто суд першої інстанції без достатніх підстав визначив місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком - ОСОБА_1, на що суд апеляційної інстанції звернув увагу та ухвалив в цій частині нове рішення, яким відмовив ОСОБА_1 у визначенні місця проживання дитини разом з батьком, однак не визначив місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, так само і не надав право батькові на спілкування зі своїми малолітніми дітьми, помилково зазначаючи про передчасність цієї позовної вимоги.

Таким чином, апеляційним судом при вирішені по суті виниклого між сторонами спору на підставі наданих сторонами доказів зясовувалися і були предметом розгляду обставини, що мають значення для справи, а посилання заявника на ті обставини, що суд не розглянув в повному обсязі всі його позовні вимоги, не надав їм та письмовим доказам правової оцінки, не розглянув умов шлюбного договору і всіх заявлених ним клопотань, неповно з'ясував всі обставини справи, зокрема, умов проживання та виховання дітей за умовами шлюбного договору, не є нововиявленими в розумінні положень ст. 361 ЦПК України і можуть бути підставою для оскарження вказаного рішення апеляційного суду у касаційному порядку, в якому ОСОБА_3 з відповідною скаргою не звертався.

Керуючись ст. ст. 361 - 365 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_10 про перегляд рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: