УхвалА

іменем україни

30 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми, публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, за касаційними скаргами відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми та ОСОБА_4, подану його представником - ОСОБА_5, на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 28 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 27 липня 1987 року по 1 грудня 2009 року він працював на посаді токаря-карусельника у публічному акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (далі - ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання»).

Позивач указував про те, що 20 липня 1989 року при виконанні трудових обов'язків стався нещасний випадок, унаслідок якого він отримав травму четвертого та п'ятого пальців лівої кісті, що підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві від 21 липня 1989 року. Зазначав, що з 20 липня 2004 року по 27 вересня 2004 року він проходив медико-соціальну експертну комісію поданій травмі та йому було встановлено 5 % стійкої втрати працездатності. Крім того, відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 19 травня 2015 року йому встановлено ряд професійних захворювань.

Вважав, що професійні захворювання виникли через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. Згідно з довідкою Ковпаківської медико-соціальної експертної комісії м. Суми від 4 серпня 2015 року йому визначено ступінь втрати працездатності 30 %, з урахуванням 5 % первинної втрати. Встановлено необхідність лікування у невролога, ларингооторинолога, стаціонарне амбулаторне лікування, лікування в реабілітаційній установі.

Позивач указував про те, що через отриману травму його турбує хронічний біль четвертого та п'ятого пальців лівої кісті, через зниження здатності до сприйняття звуків він втратив можливість нормально спілкуватись, працювати за професією. Крім того, у зв'язку з падінням слуху він обмежений у можливості самостійно орієнтуватись в просторі, спостерігається значне погіршення здоров'я, порушено звичайний уклад життя.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, стягнути з фонду 5 тис. грн; стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» у рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я професійних захворювань, виявлених у 2015 році, за які встановлено 25 % стійкої втрати працездатності, 25 тис. грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 28 липня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми на користь ОСОБА_4 1 тис. грн у відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я. Стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь ОСОБА_4 5 тис. грн у відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до нього відмовити.

ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» судові рішення не оскаржило.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарг цих висновків не спростовують.

Суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли вірного висновку про те, що позивачу була завдана моральна шкода, яка підлягає стягненню з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми, так як право на отримання ОСОБА_4 страхових виплат у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі моральної шкоди, виникло у позивача з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності 25 березня 2005 року висновком медико-соціальної експертної комісії у розмірі 5 % відповідно до вимог ст. ст. 21, 28, 30, 34, 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», які були чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 18 квітня 2012 року № 6-26цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що унаслідок неналежного виконання ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» обов'язку з питань охорони праці щодо позивача, чим були порушені його права на безпечні умови праці, тому погіршився стан його здоров'я через отриману травму на виробництві та професійні захворювання, відбулась втрата нормальних життєвих зв'язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Колегія суддів погоджується з висновком судів про те, що у 2015 році висновком медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_4 було встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 25 %, унаслідок професійного захворювання, а, отже, відсоток втрати професійної працездатності з урахуванням попередньо встановленого, збільшився до 30 %, що є підставою для стягнення на користь позивача моральної шкоди з роботодавця, тобто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання».

Крім того, суди дійшли правильного висновку щодо визначення моральної шкоди у розмірі 1 тис. грн, яка підлягає стягненню з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми та у розмірі 5 тис. грн, яка підлягає стягненню з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», оскільки суди керувались принципами розумності та справедливості, а, отже, суми відшкодування моральної шкоди відповідають моральним стражданням, які завдані позивачу, що також підтверджується вимогами ст. ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України.

Доводи касаційних скарг висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційні скарги і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми, ОСОБА_4, подану його представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 28 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

В.І. Журавель

С.П.Штелик