У Х В А Л А

іменем України

про залишення позовної заяви без розгляду

"11" березня 2016 р. м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі: головуючого-судді Мигаль Г.П.,при секретарі Шоробура С.В., за участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ЛКП "Магістральне" до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 17395,58 гривень. При поданні позовної заяви до суду 25.06.2015р. позивачем долучено до позовної заяви оригінал платіжного доручення №1220 від 03 грудня 2014 р. про сплату судового збору в сумі 243,60 гривень . В платіжному дорученні не зазначено за подання якої заяви до суду сплачено судовий збір.

В подальшому представником позивача 11.12.2015 р. подана заява про збільшення розміру позовних вимог до відповідача. Відповідно до вказаної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 18 759,42грн. Зазначена заява про збільшення розміру позовних вимог не була оплачена позивачем судовим збором.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 25.01.2016р. позивачу відстрочено сплату судового збору у сумі 1218 гривень до 17.02.2016р. На виконання вимог вказаної ухвали суду представником позивача подана суду заява, до якої долучено оригінали платіжних доручень про сплату судового збору - №397 від 26 серпня 2015 року на суму 121,80 грн., №400 від 26 серпня 2015 р. на суму 121,20 грн., №392 від 26 серпня 2015 року на суму 121,80 грн., №396 від 26 серпня 2015 року на суму 121,80 гривень, платіжне доручення №551 від 02 червня 2015 року на суму 121,80 гривень, платіжне доручення №477 від 13 травня 2015 року на суму 121,80 грн., платіжне доручення №130 від 16.02.2016 року на суму 487,20 грн., всього на суму 1218 гривень. В платіжних дорученнях не зазначено за подання якої позовної заяви до суду сплачено судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що судовий збір сплачено позивачем належним чином, а що стосується платіжних доручень за 2015 рік, то зазначені платіжні доручення подавались як доказ сплати судового збору за іншими заявами позивача, які в подальшому судом були залишені без розгляду і оригінали квитанцій про сплату судового збору були повернуті позивачу. Представник позивача зазначив, що чинне законодавство не забороняє подати як доказ сплати судового збору оригінали квитанцій, які були подані за іншими заявами, оскільки судовий збір зараховано до державного бюджету України.

Відповідач та представник відповідача зазначили, що позивачем не виконанні вимоги ухвали суду щодо сплати судового збору, а тому просять позовну заяву позивача залишити без розгляду.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважаю, що позовну заяву позивача слід залишити без розгляду, виходячи з наступного. Позовна заява позивачем подана до Франківського районного суду м.Львова 25 червня 2015 року. До позовної заяви долучено платіжне доручення №1220 від 03 грудня 2014 р. про сплату судового збору на суму 243,60 гривень без зазначення за подання якої позовної заяви сплачено судовий збір. В подальшому позивачем було збільшено позовні вимоги 11.12.2015р. та подано клопотання про відтермінування судового збору . Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 25.01.2016 р. позивачу було відстрочено сплату судового збору в сумі 1218 гривень до 17.02.2016р.

Відповідно до п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» на дату подання позовної заяви до суду (25.06.2015р.) позивачем підлягав оплаті судовий збір в розмірі 243,60 коп. Однак, позивачем долучено до позовної заяви платіжне доручення про сплату судового збору, датоване 03 грудня 2014 р. без зазначення за яку позовну заяву сплачено судовий збір, а отже зазначене платіжне доручення не може вважатися належним доказом щодо сплати судового збору. Станом на дату збільшення розміру позовних вимог 11.12.2015р. позивачем відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», в редакції Закону на дату подання заяви про збільшення позовних вимог, підлягало оплаті 1218 гривень судового збору.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням)

Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

З огляду на те, що представником позивача подано платіжні доручення про сплату судового збору за подання заяв до суду у 2014р. та 2015 роках, які в подальшому згідно з поясненнями представника позивача були залишені без розгляду, позивачу слід було звернутися із заявою до суду, який залишив заяви позивача без розгляду, про повернення судового збору, а подаючи позовну заяву та заяву про збільшення позовних вимог у даній справі сплатити судовий збір на загальних підставах відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Виходячи з витщевикладеного, суд вважає, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 25.01.2016р. та не оплачено судовий збір у встановлений судом строк.

Відповідно до вимог ч.2 ст.82 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відтрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

Керуючись п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Львівського комунального підприємства «Магістральне» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги на протязі 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Мигаль Галина Петрівна