Справа № 471/76/16-ц
Провадження №2/471/128/16
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"01" березня 2016 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Данілової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В своєму позові позивач зазначив, що 08 листопада 2012 року помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки.

До початку судового засідання позивач надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутності.

В судове засідання відповідач не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

За таких обставин, суд, відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України, розглядає справу в заочному порядку.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

08 листопада 2012 року помер ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з:

- земельної ділянки площею 10,02 га, кадастровий номер :01:000:0119, що розташована в межах території Петропавлівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 074864, виданого 21 вересня 2004 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області на підставі розпорядження від 04.06.2007 року № 246-р.

Позивач, донька спадкодавця, та відповідач, дружина спадкодавця, є спадкоємцями 1-ї черги за законом, інших спадкоємців не має.

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право власності йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с. 9).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Під час судового засідання судом встановлено, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено (а.с. 8).

Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 214, 215, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на:

- земельну ділянку площею 10,02 га, кадастровий номер :01:000:0119, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Петропавлівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 074864, виданого 21 вересня 2004 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області на підставі розпорядження Братської районної державної адміністрації Миколаївської області від 04.06.2007 року № 246-р, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 08 листопада 2012 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Братським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4