Справа №751/105/16-ц
Провадження №2/751/197/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2016 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого-судді Мороз К.В.
при секретарі Гнатюк І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Чернігів - Автогаз" про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, стягнення середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ТОВ "Компанія "Чернігів Автогаз" про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 4000 грн., середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку в сумі 4000 грн., а всього матеріальної шкоди 8000 грн., стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн., зобовязання відповідача повернути трудову книжку, стягнення з відповідача сплаченого судового збору в сумі 487 грн. 20 коп. Мотивуючи вимоги тим, що вона 01.04.2014 року прийнята на посаду оператора заправної станції ТОВ "Компанія "Чернігів - Автогаз" з заробітною платою в розмірі дві тисячі гривень.
З 07 вересня 2015 року згідно з Наказом № 9 від 06 вересня 2015 року була відсторонена від виконання своїх службових обовязків із збереженням заробітної плати на строк до 21 вересня 2015 року. В подальшому Наказом № 10 від 21 вересня 2015 року було продовжено час відсторонення від виконання службових обовязків до 30 вересня 2015 року.
В подальшому позивач отримала замовний лист в якому знаходилася копія Наказу № 16к/2015 від 19 жовтня 2015 року про звільнення.
Роботодавець не виплачує позивачу заробітну плату, заборгованість по заробітній платі існує на теперішній час, роботодавець відмовився видати довідку про заборгованість з заробітної плати та не повертає трудову книжку позивача, що не дає позивачу змоги влаштуватися на іншу роботу, або стати на облік в службі зайнятості.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представники відповідача в судове засіданні не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені. Від представника ОСОБА_2 подано клопотання про відкладення судового розгляду в звязку з перебуванням одного із представників у відрядженні та перебуванням другого представника на лікарняному. Враховуючи, що представниками відповідача не надано доказів поважності причини неявки в судове засідання після оголошеної перерви - 01 березня 2016 року, це є друга неявка представників відповідача в судове засідання, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутності представника відповідача.
Керуючись ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутності сторін в порядку заочного розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.04.2014 року працювала на посаді оператора заправної станції ТОВ "Компанія "Чернігів - Автогаз", з 20 жовтня 2015 року була звільнена за п.2 ст. 41 КЗпП України, що підтверджується наказом № 16к/2015 від 19 жовтня 2015 року ( а. с. 6). Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 ( а. с. 42) вбачається, що у вересні 2015 року була нарахована заробітна плата в сумі 2688 грн. 75 коп., у жовтні 2015 року нарахована заробітна плата в сумі 1050 грн. 14 коп.. З довідки № 01/02-2016 від 12 лютого 2016 року ТОВ "Компанії "Чернігів - Автогаз" ( а. с. 51) вбачається, що станом на 12 лютого 2016 року заборгованість із заробітної плати складає 2897 грн. 91 коп..
Згідно ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.
Доказів про виплату позивачу нарахованої заробітної плати за вересень, жовтень 2015 року відповідачем не надано, тому згідно ст. ст. 115, 116 КЗпП України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню розрахунок при звільненні, що складається із розміру нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 3738 грн. 89 коп. ( 2688,75+1050,14=3738,89).
Суд відмовляє у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача компенсації за невикористану відпустку, оскільки відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України суду не надано належних та допустимих доказів кількості днів невикористаної щорічної відпустки, кількість днів використаної щорічної відпустки за 2014-2015 роки. Не викладені підстави розрахунку компенсації за невикористану відпустку за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року та січень, лютий 2016 року, якщо позивач зазначає, що на роботу була прийнята з 01 квітня 2014 року і звільнена 20 жовтня 2015 року.
Позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні судом розраховується згідно абз. 3 п. Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» із розрахунку двох календарних місяців роботи, що передували звільненню серпень, вересень 2015 року.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленими із дотриманням вимог законодавства.
ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади 20 жовтня 2015 року, а заробітна плата, яка підлягала виплаті при звільненні позивачу виплачена не була, а тому середній заробіток розраховується на день винесення судового рішення по 01 березня 2016 року.
Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складала 131 грн. 46 коп. (2832,62+2688,75=5521,37/ 2/21 = 131,46 грн.).
Згідно Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за N 110 від 17 серпня 1993 року визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. (пункт 4.1)
Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.
Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. (пункт 4.2).
Відповідачем не надано доказів, що трудова книжка ОСОБА_1 була видана позивачу в день звільнення, або направлено повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки, що є порушенням прав позивача, а тому порушене право підлягає поновленню в судовому порядку. Суд визнає за необхідне зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Чернігів - Автогаз" видати ОСОБА_1 трудову книжку на ім'я ОСОБА_1.
В ході судового розгляду встановлено, що невиплатою заробітної плати та не видачею трудової книжки відбулося порушення законних прав ОСОБА_1, що призвело до моральних страждань і вимагали від неї додаткових зусиль для організації її життя. Дані обставини є підставою визначеною ст. 237-1 КЗпП України для відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди. При визначені розміру морального відшкодування судом приймається до уваги характер правопорушень, ступень вини відповідача, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн., тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в сумі 551 грн. 20 коп. за позовні вимоги майнового характеру.
Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 80, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Чернігів Автогаз" про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, стягнення середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Чернігів Автогаз" на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 3738 ( три тисячі сімсот тридцять вісім) грн. 89 коп. ( без утримання обовязкових платежів).
Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Чернігів Автогаз" видати ОСОБА_1 трудову книжку на ім'я ОСОБА_1.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Чернігів Автогаз" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 ( одну тисячу) грн. 00 коп..
В задоволені решти вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Чернігів Автогаз" на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп..
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя К.В. Мороз