Справа № 307/3458/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - Кожух О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю., Леска В.В.,

при секретарі - Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 18 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

Позивачка 09.11.2015 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину. Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2008. Від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (яка на момент подачі позову не досягла однорічного віку), що проживають разом з матір'ю.

Вказувала, що з літа 2015 року відповідач покинув сім'ю, проживає у Чернівецькій області окремо від дітей та участі у їх утриманні в грошовій чи натуральній формі не приймає.

Рішенням Тячівського районного суду від 18.12.2015 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1200 грн. щомісячно на утримання двох дітей, починаючи з 03.11.2015 до досягнення ними повноліття.

Відповідач дане рішення не оскаржив.

Позивачка ОСОБА_1 не погодившись із цим рішенням у частині визначеного розміру аліментів подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей у сумі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Представник відповідача на адресу апеляційного суду надіслав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, рішення суду просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.08.2008 (а.с.4). Від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6). , що проживають разом з матір'ю

Згідно довідок виконкому Нижньоапшанської сільської ради № 1914 від 30.10.2015 та № 2032 від 20.11.2015, ОСОБА_1 ніде не працює, сама доглядає та утримує двох дітей: сина ОСОБА_3 і доньку ОСОБА_4, які проживають разом з нею за адресою у АДРЕСА_1 (а.с.3, 22).

Також з матеріалів справи слідує, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, при цьому на момент подачі позову донька ОСОБА_4 не досягла одного року. Згідно висновку лікарсько-консультаційної комісії від 11.11.2015, ОСОБА_4 за станом здоров'я, відповідно до її діагнозу, потребує догляду та довготривалого лікування (а.с.23).

Як визнав відповідач в судовому засіданні суду першої інстанції, він проживає окремо від дітей - у Чернівецькій області, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, проживає на заробіток жінки.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може проводитися судом за наявності заяви платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Проти вимоги про сплату аліментів в твердій грошовій сумі ОСОБА_2 не заперечував. При цьому, як вбачається з пояснень відповідача, він визнає ту обставину, що не працює, не має регулярного доходу і проживає у Чернівецькій області з іншою жінкою. В той же час, йому на праві власності належать земельні ділянки та житловий будинок у АДРЕСА_2 (а.с.57-68).

Оскільки доходи відповідача не є регулярними, носять мінливий характер, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі є правильним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Визначаючи розмір аліментів, місцевий суд не врахував стан здоров'я дитини ОСОБА_4, не врахував матеріальне становище малолітніх дітей - мати здійснює догляд за молодшою дитиною до досягнення нею трирічного віку і не має інших джерел матеріального забезпечення, позбавлена можливості отримувати додатковий дохід. В той же час у платника аліментів відсутні інші утриманці, він є молодою, працездатною особою, тобто за станом здоров'я здатний до активної трудової діяльності.

Зважаючи на встановлені обставини, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів у сумі 1200 грн. на обох дітей (тобто 600 грн. на кожну дитину) є недостатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку цих дітей, і розмір аліментів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, слід визначити в сумі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину.

При цьому оскільки позивачка пред'явила позов 09.11.2015 року аліменти, у силу ч. 1 ст. 191 СК України, слід стягувати саме із цієї дати.

За таких обставин рішення суду першої інстанції, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, слід змінити, збільшивши визначений місцевим судом розмір аліментів на утримання дітей.

Керуючись ст. ст. 209, 304, 307, п.п.3,4 ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду від 18 грудня 2015 року в частині визначеного розміру аліментів змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 року, народження у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з 09 листопада 2015 року до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 535,92 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча

Судді: