Категорія 57 Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

01 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Голоти Л.О., Міхасішина І.В.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства "Євро-Захід" Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Гарант" про визнання правочину недійсним, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

В червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в Вінницький міський суд з позовом до Дочірнього підприємства «Євро-Захід» ТОВ «Євро-Гарант» про визнання правочину недійсним, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилалася на те, що 06 червня 2012 року між нею як замовником та ДП «Євро-Захід» ТОВ «Євро-Гарант» як виконавцем була укладена угода №116409, відповідно до п. 1.1 якої Замовник доручає, а Виконавець зобовязувався винити від імені та за рахунок Замовника певні дії (надати послуги), спрямовані на придбання Товару (чи отримання певної суми в позику), зазначеного у Додатку №1 до цього Договору, на умовах діяльності Соціального проекту «Доступна позика», програма якого міститься в Додатку №2, зокрема сформувати спілку засновників, забезпечити її організацію та діяльність в системі адміністрування, присвоїти номер спілки; кожному замовнику присвоїти індивідуальний номер, який складається з номеру угоди, номеру спілки та порядкового номеру в спілці; організовувати і проводити заходи по розподілу коштів, здійснити оплату товару на користь замовника або надати замовнику відповідну суму у позику; надавати інші послуги та вчиняти інші правочини, погоджені сторонами у порядку та строки, передбачені цим договором та додатками до нього.

За умовами договору й додатків до нього позивач мала отримати позику в сумі 50000 грн., для чого сплатила гарантійний платіж в сумі 4200 грн., а також 9084,72 грн. щомісячних платежів.

Оскільки більше ніж за рік після укладення договору на думку позивача ДП «Євро-Захід» ТОВ «Євро-Гарант» взагалі не збирається виконувати його умови, а внесені позивачкою суми по суті є платою за кредит, який вона не отримала, позивач просила визнати недійсною угоду про надання послуг від 06 червня 2012 року №116409, укладену між нею ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підприємством «Євро-Захід» Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Захід» в особі ОСОБА_4, а також стягнути з виконавця на її користь внесені кошти та пеню в сумі 17011,33 грн., 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати.

Підставами для визнання угоди недійсною на думку позивачки є порушення її прав як споживача, що передбачені ст. 4, 10 Закону України «Про захист прав споживачів», відсутність у позивача ліцензії на надання фінансових послуг відповідно до ст. 4, 56 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. 203, 227, 230 і 1051 ЦК України.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Не погодившись із рішенням позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення, ухваливши нове про задоволення її позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_5 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити. Подана представником позивача заява про збільшення позовних вимог не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, так як збільшення або зменшення розміру позовних вимог можливе лише протягом усього часу розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідач, повідомлений про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем перебування юридичної особи, свого представника до суду не направив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляції та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити і як розподілити між сторонами судові витрати.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до умов Угод №116409 та №016409 від 06 червня 2012 року, укладених між позивачем ОСОБА_2 (далі - «Замовник») та відповідачем - ОСОБА_3 підприємством "Євро-Захід" Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Гарант" (далі - «Виконавець», «Компанія»), Замовник доручив, а Виконавець прийняв на себе зобов'язання здійснити наступні дії, спрямовані на придбання товару на умовах діяльності Соціального проекту "Доступна позика", а саме: забезпечити оформлення Угоди про участь в Соціальному проекті "Доступна позика" між Компанією та Замовником; надавати інформаційно-консультативні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі Замовника в Соціальному проекті "Доступна позика"; Компанія зобов'язалася виконувати адміністрування Спілки Замовників та вчиняти певні правочини, які сприяють виконанню умов цієї Угоди, та здійснювати наступні дії: сформувати Спілку Замовників, організовувати та проводити Процедури видачі Дозволів на отримання Позики, які надають право на купівлю та отримання Замовником товару; здійснити оплату товару для Замовника з фонду Спілки Замовників та передати його Замовнику, інші послуги, зазначені в умовах Соціального проекту.

Згідно Додатку № 1 до Угоди № 016409 від 06.06.2012 року, вартість товару - 50000 гривень; розрахункова система 120 місяців; чистий місячний платіж 416,67 грн.; адміністративні витрати 150 грн.; гарантійний платіж4200 грн.; загальний місячний платіж 566,67 грн.

Прийшовши до висновку, що укладені між сторонами правочини не є договорами позики й не передбачають надання фінансових послуг, а тому не можуть бути визнані недійсними у зв'язку з відсутністю у відповідача відповідного дозволу - ліцензії, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову.

При цьому суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон.

Так, поза увагою суду першої інстанції залишилися ті обставини, що наявні в матеріалах справи угоди №016409 від 06.06.2012 року (а.с. 4) і №116409 від 06.06.2012 року (а.с. 5),укладені між ОСОБА_2 з одного боку, та різними виконавцями - юридичними особами, а саме: ТОВ «Євро-Гарант», і ДП «Євро-Захід» ТОВ «Євро-Гарант», відповідно.

При цьому відповідно до статті 1 угоди №016409 від 06.06.2012 року, укладеної між ОСОБА_2Р (замовник) і ТОВ «Євро-Гарант», (надалі - компанія), предметом договору є надання компанією, яка діє від свого імені в інтересах і за рахунок замовника, системи послуг, спрямованих на придбання замовником товару, зазначеного в додатку №1 до цієї угоди, на умовах соціального проекту додаток №2 до угоди.

Водночас грошові кошти, про стягнення яких просить позивачка, перераховані на поточний рахунок третьої юридичної особи Дочірнього підприємства «Євро-Союз» Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Гарант», (а.с. 12-13).

За угодою №016409 (стаття2) компанія, тобто ТОВ «Євро-Гарант» зобовязується виконувати адміністрування спілки замовників та вчиняти певні правочини, які спричиняють виконанню умов цієї угоди, та виконувати наступні дії: організувати спілку засновників; організовувати та проводити процедури видачі дозволів на отримання позики, які надають право на купівлю та отримання замовником товару; здійснити оплату товару для замовника з фонду спілки замовників та передати його замовнику; інші послуги, зазначені в умовах соціального проекту.

Відповідно до додатку №1 до угоди №016409 від 06.06.2012 року товаром за ним є грошові кошти в сумі 50000 грн. на 120 місяців із щомісячним платежем 416 грн., адміністративними витратами в сумі 150 грн., із загальним місячним платежем 566 грн. 67 коп. (а.с. 6).

Умови соціального проекту «Доступна позика» викладені в додатку №2 до угоди №016409 від 06.06.2012 року (а.с. 7-8).

Разом з тим, цього ж дня, тобто 06.06.2012 року між ОСОБА_2 з одного боку (замовник) та ДП «Євро-Захід», (надалі виконавець) укладено угоду №116409 «Про надання послуг із оформлення Угоди та включення до Спілки Замовників Соціального проекту «Доступна позика», відповідно до якої замовник, а виконавець приймає на себе зобовязання здійснити наступні дії, спрямовані на придбання товару, на умовах діяльності соціального проекту «Доступна позика», а саме: забезпечити оформлення угоди про участь в соціальному проекті «Доступна позика» між компанією та замовником; надавати інформаційно-консультативні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі замовника в соціальному проекті «Доступна позика».

Оплата послуг замовником, яка здійснюється тільки через банківські установи, на користь виконавця, є договірною, що визначається у відсотковому відношенні в розмірі 8,4% вартості товару визначеному в угоді про участь в соціальному проекті між компанією та замовником і сплачується шляхом перерахування 100% попередньої оплати на банківський рахунок виконавця. одночасно із підписанням сторонами даної угоди й становить 4200 грн. (п. 2.1).

Послуги вважаються прийнятими замовником, а угода вважається виконаною у повному обсязі сторонами після набуття чинності угоди про участь в соціальному проекті між компанією та замовником, на другий робочий день (п. 3.1).

Отже між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 підприємством «Євро-Захід» Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Гарант» склалися правовідносини, які виникають з договору про надання послуг й врегульовані нормами глави 63 ЦК України.

Згідно з ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом угоди №116409 послуги вважаються прийнятими замовником, а угода вважається виконаною у повному обсязі сторонами, після набуття чинності угоди про участь в соціальному проекті між компанією та замовником, на другий робочий день, тобто прийняття послуг і виконання угоди між сторонами у даній справі поставлено в залежність від оформлення угоди між ОСОБА_2 та компанією ТОВ «Євро-Гарант», яка не є стороною у справі.

Отже інший правочин угода №016409 від 06.06.2012 року про надання компанією послуг, спрямованих на придбання заявником товару позики в сумі 50000 грн. відповідно до додатку №1 до даної угоди та на умовах, передбачених додатком №2 до неї ж, укладений не з відповідачем - ДП «Євро-Захід» ТОВ «Євро-Гарант», а безпосередньо з ТОВ «Євро-Гарант».

Грошові ж кошти згідно з наданими до матеріалів справи квитанціями перераховані на рахунок іншого дочірнього підприємства ТОВ «Євро-Гарант» - ДП «Євро-Союз».

ОСОБА_3 підприємство це підприємство, єдиним засновником і власником якого є інше підприємство.

Разом з тим, у разі реєстрації такого підприємства як юридичної особи, остання самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобовязаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом (ст. 96 ЦК України).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачем не заявлялися вимоги про визнання недійсною угоди №016409 з додатками, так само як не заявлені вимоги до інших, крім ДП «Євро-Захід», юридичних осіб, а саме - ТОВ «Євро-Гарант», ДП«Євро-Союз» ТОВ «Євро-Гарант».

Натомість в порушення вимог ст. 11 ЦПК України суд першої інстанції вдався до оцінки законності угоди, яка позивачем не оскаржувалася, і укладена між позивачем і особою, яка не була залучена до участі в справі в якості відповідача.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1,2 статті 215 УК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та6 статті 203 цього Кодексу.

Вказані позивакою обставини й підстави для визнання оскаржуваного правочину угоди про надання послуг від 06 червня 2012 року №116409, укладеної між нею та ДП «Євро-Захід» Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Захід», не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, у звязку з фактичним виконанням угоди №116409, яке полягало в оформленні угоди №016409, вона не може бути визнана недійсною з підстав, встановлених статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживач має право відмовитися від договору про визнання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Крім того, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Як встановлено апеляційним судом, дії конкретного відповідача Дочірнього підприємства «Євро-Захід» Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Гарант» з надання інформаційно-консультативних, довідкових послуг з питань діяльності та подальшої участі замовника в соціальному проекті «Доступна позика» (а не саму організацію й участь в такому проекті)не можна вважати діяльністю з надання фінансових послуг.

Відтак оскаржувана угода не може бути визнана у звязку з відсутністю у відповідача ліцензії на надання фінансових послуг (ст. 227 ЦК України) чи на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором (ст. 1051 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено належними й допустимими доказами обман з боку відповідача при укладенні й виконанні оскаржуваної угоди, так само як не доведено перерахування відповідачеві коштів в розмірі, що вказаний у розрахунку заборгованості, який до того ж складений щодо ТОВ «Євро-Гарант», а не його дочірнього підприємства відповідача ДП Євро-Захід» (а.с. 9).

У звязку з недоведеністю порушення прав позивача з боку відповідача, заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди також не підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 1, 3-4 ч. 1 ст. 308 ЦПК України неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи і порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Тому ріш ення суду відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Керуючись ст. 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства "Євро-Захід" Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Гарант" про визнання правочину недійсним, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_6

Судді: /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

З оригіналом вірно:

Суддя апеляційного суду Стадник І.М.