Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"16" лютого 2016 р. 145/1731/15-ц

2/145/95/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мазур О.П.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тиврівської РДА про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом та встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 17.10.1996р. померла її баба ОСОБА_2, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 4.2089 га. з кадастровим № :01:003:0152 призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дзвониської сільської ради Тиврівського р-ну.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт на її користь. На момент відкриття спадщини заповіт не змінено та не відмінено. Спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку в спадковому майні - немає.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, яка діяла на момент відкриття спадщини, вона прийняла спадщину за заповітом, вступивши у фактичне володіння спадковим майном.

Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі вона не має можливості, оскільки оригінал державного акту серії ІІ-ВН № 004976 виданий на ім.»я ОСОБА_2, яким стверджувалося право власності померлої на земельну ділянку, -втрачений. Також у витязі з ДЗК від 24.09.2015р. помилково форма власності вказана - державна в особі Тиврівської РДА.

Крім того, перешкодою в оформленні її спадкових прав за заповітом після смерті баби є те, що вона не може довести своїх родинних відносин з ОСОБА_2, оскільки в її свідоцтві про народження допущена помилка.

Реалізувати своїх спадкових прав не має можливості з підстав, зазначених вище.

Так, до складу спадщини входить земельна ділянка площею 4.2089 га. кадастровим № :01:003:0152 призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дзвониської сільської ради Тиврівського р-ну, нормативно-грошовою оцінкою -106 200 грн.40 коп.

Заборони на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 - немає.

Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані.

Просить встановити факт, що померла 17.10.1996р. ОСОБА_2 була її бабою.

Визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4.2089 га. з кадастровим № :01:003:0152 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дзвониської сільської ради Тиврівського р-ну Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 17.10.1996р. в с. Дзвониха Тивівського р-ну.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві, пояснила, що в свідоцтві про смерть баби написано «Шепенюк», а в заповіті «Шепинюк», в списку до державного акту «Шепинюк» виправлено на «Шепенюк», ощадкнижка виписана на «Шепенюк», в свідоцтві про народження її матері записано «Шепинюк».

Представник Тиврівської РДА в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

17.10.1996р. померла ОСОБА_2, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується довідкою виконкому Дзвониської сільської ради № 143 від 10.08.2015 р. (а.с. 13).

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 4.2089 га. з кадастровим № :01:003:0152 призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дзвониської сільської ради Тиврівського р-ну.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт на користь позивачки (а.с. 5). На момент відкриття спадщини заповіт не змінено та не відмінено. Спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку в спадковому майні - немає.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, яка діяла на момент відкриття спадщини, позивачка прийняла спадщину за заповітом, вступивши у фактичне володіння спадковим майном. Дані обставини стверджуються тим, що після смерті її баби ОСОБА_2 у її володінні залишилися ощадні книжки, які належали померлій (а.с. 14).

Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі вона не має можливості, оскільки оригінал державного акту серії ІІ-ВН № 004976 виданий на ім.»я ОСОБА_2, яким стверджувалося право власності померлої на земельну ділянку, -втрачений. Про втрату державного акту в газеті «Маяк» розміщене оголошення (а.с. 20-21).

Також у витязі з ДЗК від 24.09.2015р. помилково форма власності вказана - державна в особі Тиврівської РДА, що стверджується листом Тиврівської РДА № 1452/01-16 від 03.11.2015 р. (а.с. 22).

Факт, що ОСОБА_2 була бабою позивачки стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 4), свідоцтвом про народження матері позивачки ОСОБА_3 (а.с. 16), свідоцтвом про шлюб її батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 15), заповітом ОСОБА_2 (а.с. 5), в якому вказано, що все своє майно вона заповідає своїй онуці ОСОБА_6 (після розірвання шлюбу - ОСОБА_1) (а.с. 17) .

Відповідно до ст.548 УРСР прийнята спадщина належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Згідно довідки Дзвониської сільської ради № 142 від 10.08.2015 року заборони на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 немає (а.с. 12).

Згідно витягу з ДЗК від 24.09.2015р. відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані (а.с. 6).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. 529, 548,549 ЦК України 1963 року,

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити факт, що померла 17.10.1996р. ОСОБА_2 була бабою ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4.2089 га. з кадастровим № :01:003:0152 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дзвониської сільської ради Тиврівського р-ну Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 17.10.1996р. в с. Дзвониха Тивівського р-ну.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.