АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/7341/16 Суддя-доповідач - Кіпенко І.С.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кіпенка І.С.,

суддів колегії - Пшенічної Л.В., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря - Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Адвокатського об'єднання «ІНФОРМАЦІЯ_1» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2016 року по справі за позовом Адвокатського об'єднання «ІНФОРМАЦІЯ_1» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про спростування недостовірної інформації, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2016 року в задоволенні позовних вимог Адвокатського об'єднання «ІНФОРМАЦІЯ_1» - відмовлено.

Суд стягнув з позивача Адвокатського об'єднання «ІНФОРМАЦІЯ_1» на користь відповідача ОСОБА_8 витрати на правову допомогу в сумі 9294 грн. 72 коп., витрати пов'язані із явкою до суду представника відповідача в сумі 3760 грн. 47 коп.

В апеляційній скарзі Адвокатське об'єднання «ІНФОРМАЦІЯ_1» посилаючись на порушення судом норм матеріального права та процесуального права, просить його скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в грудні 2015року Адвокатське об'єднання «ІНФОРМАЦІЯ_1», звернулося до суду з позовом до відповідачів, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, та просило зобов'язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію викладену в скаргах Компанії «Свіспорт Інтернешнл Лтд» до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 09.06.2015р., Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та Етичної комісії Всеукраїнської громадської організації «Асоціація правників України» від 08.09.2015р. на неправомірні дії адвоката ОСОБА_5, шляхом направлення відповідних листів, а також, в солідарному порядку стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 10 грн.

В обґрунтування своїх вимог, вказували, що Компанія «Свіспорт Інтернешнл Лтд» подала дві скарги на дії ОСОБА_5 до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів та звернення до Етичної комісії. Викладена у скаргах та зверненні інформація є недостовірною (в позові викладена у формі таблиці), такою що підлягає спростуванню, шляхом направлення відповідних листів (текс вказаний в позовних вимогах). Вказані скарги та звернення стосуються позивача, завдають шкоди його діловій репутації, оскільки ОСОБА_5 є керуючим партнером Адвокатського об'єднання «ІНФОРМАЦІЯ_1» та самостійно адвокатською діяльністю не займається. Вимоги пред'явлені саме до відповідачів, оскільки вони підписали вказані скарги та звернення та фактично є авторами вказаних скарг та звернення. Внаслідок приниження ділової репутації, шляхом розповсюдження недостовірної інформації, яка викладена у скаргах та зверненні, позивачу спричинена моральна шкода, яку він оцінив в 10 грн. та просив стягнути у солідарному порядку із відповідачів.

Відповідач - ОСОБА_8, у судовому засіданні першої інстанції через свого уповноваженого представника, проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що відповідачі є неналежними відповідачами у даній справі, відсутнє в даному випадку розповсюдження інформації та у викладених скаргах і зверненні викладена інформація, яка є оціночним судженням Компанії «Свіспорт Інтернешнл Лтд». Просив стягнути з позивача понесені ним судові витрати.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.06.2015 року до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області (надалі - «КДКА») було подано скаргу Компанії «Свіспорт Інтернешнл Лтд» від 09.06.2015 року на неправомірні дії адвоката ОСОБА_5, за підписом ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які наділені правом підпису.

16.07.2015 року КДКА прийняла рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи за скаргою Компанії «Свіспорт Інтернешнл Лтд», у зв'язку із відсутністю ознак дисциплінарного проступку адвоката ОСОБА_5

Не погодившись із рішенням КДКА від 16.07.2015 року, Компанія «Свіспорт Інтернешнл Лтд» оскаржила його до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (надалі - «ВКДКА») шляхом подання відповідної скарги. Вказана скарга підписана представником Компанія «Свіспорт Інтернешнл Лтд» ОСОБА_8

Своїм рішенням від 10.12.2015р. ВКДКА залишила в силі рішення КДКА від 16.07.2015р.

Крім того, Компанія «Свіспорт Інтернешнл Лтд» подала на адресу Етичної комісії Всеукраїнської громадської організації «Асоціація правників України» (надалі - «Етична комісія») звернення від 08.09.2015р. про порушення членом Асоціації ОСОБА_5, етичних правил правника. Звернення від імені Компанії було підписано ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які наділені правом підпису.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що належним відповідачем щодо вимог Адвокатського об'єднання «ІНФОРМАЦІЯ_1» про визнання недостовірною та спростування інформації, викладеної у скаргах та зверненні Компанії Свіспорт Інтернешнл Лтд., є саме юридична особа, як джерело такої інформації, а не фізичні особи, які підписали такі скарги та звернення та діяли в даному випадку виключно в інтересах та від імені юридичної особи, як представники на підставі довіреності та статутних документів.

Відповідно до частини 4 статті 277 ЦК України поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Роз'яснення щодо застосування цих положень містяться в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - «Постанова Пленуму ВСУ №1»): «11. Відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, зокрема при підписанні характеристики тощо, є юридична особа, в якій вона працює. Враховуючи, що розгляд справи може вплинути на права та обов'язки цієї особи, остання може бути залучена до участі у справі в порядку, передбаченому статтею 36 ЦПК. У разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача, судам необхідно з'ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов'язків, то належним відповідачем є саме вона».

Зі змісту заяв Компанії Свіспорт вбачається, що усі вони подані виключно від імені та в інтересах юридичної особи - Компанії Свіспорт, а відповідачі (фізичні особи, які підписали такі заяви) лише виступають як уповноважені представники юридичної особи: відповідачі 1 і 2 на підставі статуту Компанії Свіспорт, а відповідач ОСОБА_8, - на підставі довіреності.

Відповідно ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Також, згідно ст. 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Судова колегія погоджується з висновками районного суду відносно того, що викладена у заявах Компанії Свіспорт інформація є оціночним судженням, не може бути визнана недостовірною і не підлягає спростуванню та доведенню її правдивості.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови у стягненні витрат на правову допомогу, - безпідставні.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № б-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-УІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки і не дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені в рішенні мотиви визнання цих доводів безпідставними, судова колегія вважає обґрунтованими, такими що відповідають матеріалам справи.

Суд дав належну оцінку всім наявним у справі доказам, та навів у рішенні мотиви спростування кожного з доводів, які наводилися.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуємого судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Адвокатського об'єднання «ІНФОРМАЦІЯ_1» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.С. Кіпенко

судді колегії Л.В. Пшенічна

Н.М. Шаповал