АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Рубан С.М.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ПРАКТИКА» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ПРАКТИКА» до Першого заступника Голови ради директорів Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНІКАЦІЙНИЙ ХАБ «ЕКОНОМІКА», ОСОБА_2 про захист ділової репутації, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом на обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на сайті http://delo.ua з'явилась стаття під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_1». Опубліковану у статті інформацію позивач вважав негативною та недостовірною.

Як зазначено в заголовку статті, її автором є відповідач ОСОБА_1.

Враховуючи вищевикладене, просив:

Визнати недостовірними та такими, що не відповідають дійсності та принижують ділову репутацію відомості щодо позивача, які були поширені ІНФОРМАЦІЯ_2 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3. у мережі Інтернет у статті під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме:

«Сейчас идет активная пиар-кампания против Дельта Банка. Как вы считаете, кто за этим стоит?

Там целый ряд заказчиков. Я думаю, вы сами прекрасно знаете. КУА "Практика" по Кредитпрому (в 2013 году счета Кредитпромбанка, принадлежащего ОСОБА_3, были арестованы по иску КУА "Практика", так как банк не вернул компании депозит - прим. ред.). Ребята, вы бы со своей историей разобрались, прежде чем про кого-то писать. Я думаю, это все закончится в обозримый период. Мы с ОСОБА_3 достаточно давно общаемся, и я знаю, что все это - ерунда. Как тот полнейший бред, который был написан про его арест. Это такой низкопробник… Люди, которые это заказывают - для них это фол последней надежды, значит все остальное не сработало.»;

- зобов'язати ОСОБА_1. спростувати вищевказану інформацію, яка була поширена 21.10.2014 року у той самий спосіб, у який вона була поширена протягом 15 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.(а.с. 1-4)

Відповідач ТОВ «КОМУНІКАЦІЙНИЙ ХАБ «ЕКОНОМІКА» проти позову заперечував.(а.с. 27-28)

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року в задоволенні позову ТОВ «Компанія з управління активами «ПРАКТИКА» до Першого заступника Голови ради директорів ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1., ТОВ «КОМУНІКАЦІЙНИЙ ХАБ «ЕКОНОМІКА», ОСОБА_2 про захист ділової репутації відмовлено. (а.с.63-66)

В апеляційній скарзі позивач посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував обставин та доказів, які викладені на обґрунтування заявленого позову та дійшов помилкового висновку про відмову у його задоволенні. (а.с. 70-72)

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_4 підтримала скаргу і просила її задовольнити.

Інші особи до суду не прибули, причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи були сповіщені встановленим порядком про що у справі є докази.(а.с.88-94)

Зважаючи на положення ч. 5 ст. 76, ст. 77, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи сторін, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити враховуючи наступне.

Між сторонами виникли правовідносини, що мають бути врегульовані за чинним ЦК України.

Відповідно до статей 94, 277 вказаного Кодексу юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Відповідно до частини другої статті 471 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

За роз'ясненнями, що містяться в п.п. 4, 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Виключення становить надане в статті 2 Закону України від 7 грудня 2000 року N 2121-III "Про банки і банківську діяльність" поняття ділової репутації, яка визначається як сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та відповідність її діяльності вимогам закону. Зазначене поняття застосовується до правовідносин, на які поширюється цей Закон.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Стаття 10 Європейської Конвенції з прав людини захищає право журналістів розголошувати інформацію, яка становить громадський інтерес, за умови, що вони діють сумлінно та використовують перевірену фактичну базу.

Журналістська свобода також включає можливість перебільшень або навіть провокацій (див. рішення у справі "Перна проти Італії" [ВП], заява N 48898/99, п. 39, від 6 травня 2003 року).

Повідомлення новин, засноване на інтерв'ю або відтворенні висловлювань інших осіб, відредагованих чи ні, становить один з найбільш важливих засобів, за допомогою яких преса може відігравати свою важливу роль "сторожового пса суспільства" (див., рішення у справі "The Observer and The Guardian v. the United Kingdom", від 26 листопада 1991 року). У таких справах слід розрізняти ситуації, коли такі висловлювання належали журналісту, і коли були цитатою висловлювання іншої особи, оскільки покарання журналіста за участь у розповсюдженні висловлювань інших осіб буде суттєво заважати пресі сприяти обговоренню питань суспільного значення та не повинно розглядатись, якщо для іншого немає винятково вагомих причин (див. рішення у справі "Педерсен і Баадсгаард проти Данії", рішення у справі "Газета "Україна-Центр" проти України" заява N 16695/04 від 15 липня 2010 року, остаточне 15 жовтня 2010 року).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3. у мережі Інтернет була опублікована стаття під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_1», за змістом якої ОСОБА_1. під час інтерв'ю надав відповіді кореспонденту видання delo.ua щодо переходу на роботу у ПАТ «Дельта Банк» та з інших питань, серед яких:

«Сейчас идет активная пиар-кампания против Дельта Банка. Как вы считаете, кто за этим стоит?

Там целый ряд заказчиков. Я думаю, вы сами прекрасно знаете. КУА "Практика" по Кредитпрому (в 2013 году счета Кредитпромбанка, принадлежащего ОСОБА_3, были арестованы по иску КУА "Практика", так как банк не вернул компании депозит - прим. ред.). Ребята, вы бы со своей историей разобрались, прежде чем про кого-то писать. Я думаю, это все закончится в обозримый период. Мы с ОСОБА_3 достаточно давно общаемся, и я знаю, что все это - ерунда. Как тот полнейший бред, который был написан про его арест. Это такой низкопробник… Люди, которые это заказывают - для них это фол последней надежды, значит все остальное не сработало.»(а.с. 5-8)

За змістом публікації, вказана інформація не містить стверджень відповідача ОСОБА_1. про вчинення позивачем будь-яких дій негативного характеру, у тому числі відносно ПАТ «Дельта Банк», або фактичних даних, які б принижували ділову репутацію позивача ТОВ «Компанія з управління активами «ПРАКТИКА». Згадування відповідачем про наявність претензій ТОВ «Компанія з управління активами «ПРАКТИКА» до ПАТ «Кредитпромбанк», навіть в контексті відповіді на питання кореспондента, не містить фактичних даних негативного характеру стосовно позивача, є оціночним судженням з посиланням на наявність таких претензій однієї особи до іншої.

Інші оспорювані позивачем відомості, зокрема: «Ребята, вы бы со своей историей разобрались, прежде чем про кого-то писать. Я думаю, это все закончится в обозримый период. Мы с ОСОБА_3 достаточно давно общаемся, и я знаю, что все это - ерунда. Как тот полнейший бред, который был написан про его арест. Это такой низкопробник… Люди, которые это заказывают - для них это фол последней надежды, значит все остальное не сработало.», не адресовані конкретній фізичній або юридичній особі, є вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, їх не можна перевірити на предмет відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Враховуючи вищевикладені вимоги законодавства та обставини цієї справи в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Доводи апелянта не спростовують вищевказаних висновків суду, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ПРАКТИКА» - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

С.М.Рубан

Справа № 22-ц/796/8297/2016

Унікальний номер 752/17400/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Шкірай М.І.

Доповідач Левенець Б.Б.