Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді - Колодяжної І.М.

за участю секретаря- Ягодіної М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про відібрання дитини та повернення її за місцем проживання матері , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів ,в якій просить відібрати дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, від відповідачів, або інших осіб , у яких незаконно утримується дитини та повернути дитину матері .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.10.2015 року шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано та визначено місце проживання малолітньої дитини разом із матір,ю ОСОБА_1 Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 01.12.2015 року зазначене рішення залишене без змін. В ході судового розгляду встановлено , що з травня 2015 року мати і дитина були примусово розлучені в результаті протиправної поведінки батька дитини. Відповідач на неодноразові вимоги позивача та прохання надати можливість зустрітися з дитиною та приймати участь у його вихованні відповідає відмовами .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 позов підтримали, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечував, посилаючись на те , що він дитину забрав у позивача з важкою формою бронхіта. На даний час дитина здорова, має нормальні умови проживання , відвідує кружок малювання та спортивну секцію.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечував , посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Кравцова Т.В. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, просила ухвалити рішення в інтересах малолітньої дитини.

Суд , вислухавши пояснення учасників процесу , вивчивши матеріали справи, прийшов на наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено , що батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції вказані , батько- ОСОБА_3, мати- ОСОБА_1 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова розрізано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 зареєстрований 31 липня 2010 року в Київському відділ реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції , актовий запис №320. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2,разом з матір, ОСОБА_1.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 01 грудня 2015 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2015 року залишено без змін.

Як вбачається з висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 10.0.2016 року за №85 , управління , як представник органу опіки та піклування , вважає за доцільне відібрання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно з копії листа Служби у справах дітей Київського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 23.12.2015 року за №02-42/1436/-15 , на заяву позивача ОСОБА_1 щодо невиконання ОСОБА_3 рішення суду стосовно визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_4 та розшуку дитини, служба повідомила , що здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_3 , вдома нікого не було .,сусіди повідомили,що за даною адресою ОСОБА_3 та його син ОСОБА_4 на теперішній час не проживають.

Як вбачається з копії заяви , ОСОБА_11 зверталася до Комінтернівського РВ ХМУ в Харківській області з заявою про факт спрямованого організованого хуліганського нападу , скоєного групою осіб , одною з яких була позивач ОСОБА_1 Висновком КЗОЗ «ХОБСМЕ»від 06.10.2015 року за №1155 , по ступені тяжкості ОСОБА_11 нанесені легкі тілесні ушкодження .

Постановою слідчого СВ Комінтернівського ВП ГУНП Харківської області від 30.12.2015 року кримінальне провадження за заявою ОСОБА_11 на спричинення їй тілесних ушкоджень , закрито у зв.язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

З копії повідомлення СЮП Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 02.03.2016 року вбачається, що за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 , щодо місця перебування (проживання ) малолітнього акулова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено , що ОСОБА_3 фактично знаходиться та проживає зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів ОСОБА_3 малолітній ОСОБА_4 знаходиться разом з ним і для нього створені всі умови , необхідні для дитини.

Судом також встановлено, що на вимогу позивача про повернення малолітньої дитини ОСОБА_4 ,надання можливості зустрітися та приймати участь у його вихованні , відповідач ОСОБА_3 відповідав відмовами та заперечував проти спілкування з дитиною, а останнім часом взагалі ігнорував прохання позивача.

Згідно до ст..141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки за нормою ст..163 цього Кодексу мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними та вимагати відібрання такої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Згідно ст. 162 Сімейного кодексу України, якщо один з батьків, без згоди другого з яким на підставі рішення суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала.

Декларацією прав дитини , прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року , зокрема у принципі 6 , проголошено, що малолітня дитина не повинна , крім тих випадків , коли є виняткові обставини , бути розлучена зі своєю матір,ю.

Таким чином , аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку , що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню , оскільки відповідач ОСОБА_3 рішення суду не виконує , без згоди позивача ОСОБА_1 , з якою проживала малолітня дитина ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінив його місце проживання, перешкоджає позивачу в спілкуванні та виконанню свої батьківських обов,яків ,щодо дитини , всупереч вимогам ст.ст. 155, 162, СК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, від ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та повернути ОСОБА_4 матері ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги , а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя: І. М. Колодяжна