Єдиний унікальний номер 243/8926/16-ц Номер провадження 22-ц/775/2306/2016
Єдиний унікальний номер 243/8926/16-ц Головуючий у 1 інстанції Пронін С.Г.
Номер провадження 22-ц/775/2306/2016 Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Корчистої О.І., Тимченко О.О.

за участю секретаря Чуряєва В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду Державного майна України про стягнення індексації заробітної плати

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Фонду Державного майна України про стягнення індексації заробітної плати залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким стягнути з Фонду Державного майна України індексацію заборгованості по заробітній платі, оскільки рішення суду першої інстанції є необґрунтованим: суд не врахував, що порушені його права, передбачені ст. 3, 6, 8, 21, 24, 28, 32, 43, 46, 55, 59 Конституції України, ст. 5, 115-117 КЗпП України, Конвенцією про захист прав та основоположних свобод; державні органи не вжили заходів щодо виплати йому заборгованості із заробітної плати, за даними Реєстру державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується держаний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод», тому в даному випадку законом передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність Фонду Державного майна України.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявились.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі.

Представник Фонду Державного майна України про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином телефонограмою, яка передана 22 грудня 2016 року та зареєстрована в Журналі телефонограм за №5708.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що з 07 грудня 1989 року по 29 березня 2004 року ОСОБА_1 працював спеціалістом по безпеці в підрозділі сторожової охорони на ВАТ «Содовий завод», при звільненні повний розрахунок по заробітній платі з ним не проведено, заочним рішенням Словянського міськрайонного суду від 03 жовтня 2016 року з ВАТ «Содовий завод» стягнуто на користь ОСОБА_1 індексацію заробітної плати в сумі 22502,98 грн., ухвалою Господарського суду Донецької області від 04 вересня 2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що ВАТ «Содовий завод» не є казенним підприємством, установою, а отже Держава в особі Фонду Державного майна України не може нести додаткової відповідальності за зобовязаннями ВАТ «Содовий завод».

Такі висновки суду відповідають нормам закону та обставинам справи.

Як вбачається з рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 03 жовтня 2016 року позивач працював на ВАТ «Содовий завод» по 29 березня 2004 року (арк.спр.5-8).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

На підставі частини 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач у трудових відносинах з Фондом державного майна України не перебував, а тому обовязок Фонду відповідно до частини 1 ст. 21, частини 1 ст. 94 КЗпП України виплатитийому заробітну плату відсутній.

Правові підстави покладати на Фонд державного майна України обов'язок погасити борг юридичної особи - ВАТ «Содовий завод» по заробітній платі також відсутні.

Статтею 619 ЦК України, на яку посилається позивач в позовній заяві та в апеляційній скарзі, передбачено, що додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи поряд із відповідальністю боржника може бути передбачена договором або законом (частина 1).

Проте, це посилання є безпідставним, оскільки правовідносини щодо погашення позивачу заборгованості по заробітній платі регулюються законодавством про працю.

Згідно матеріалів справи позивач працював на підприємстві, яке створено у формі відкритого акціонерного товариства ВАТ «Содовий завод».

Частиною 2 статті 152 ЦК України передбачено, що акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать (крім випадків, установлених законом).

За приписами частини першої статті 176 ЦК України держава не відповідає за зобов'язаннями створених нею юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Посилання позивача на ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» також є безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 05 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

ВАТ «Содовий завод» до числа таких боржників не належить, оскільки за організаційно-правовою формою є акціонерним товариством, а не державним підприємством.

Акціонерне товариство, навіть якщо частка держави, як його засновника, складає 100%, на що посилається позивач, не є державним підприємством, яке створюється відповідно до Господарського кодексу України.

Встановивши, що боржник ВАТ «Содовий завод» є акціонерним товариством, яке самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, що між сторонами у справі не існувало будь-яких зобов'язань, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Фонд державного майна України не несе поряд із відповідальністю боржника додаткову (субсидіарну) відповідальність перед позивачем.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на норми Конституції України і міжнародного права, зокрема, статті 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 1 Протоколу № 1 до Конвенції, не спростовують висновків суду. Законодавство України, яке регулює спірні правовідносини, цим нормам права не суперечить.

Суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи і дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення. Нові докази не досліджувались апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, касаційна скарга на неї може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: