У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Леванчука А.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста», третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнових збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 11 жовтня 2013 року близько 15 год. 55 хв. в м. Кривий Ріг на об'їзній дорозі Довгинцівського району в районі АЗС «Авіас», водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем TOYOTA PRADO ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не переконався в тому, що це буде безпечним, та при виникненні перешкоди для руху не зміг зменшити швидкість руху аж до зупинки або безпечно об'їхати перешкоду, внаслідок чого скоїв наїзд на стоячий попереду автомобіль ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, після наїзду автомобіль ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_2, за інерцією викинуло на смугу зустрічного руху, де він зіткнувся з автомобілем LEXUS RX350, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль LEXUS RX350, державний номерний знак НОМЕР_3, отримав значні механічні пошкодження.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2013 року винним у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача ОСОБА_5 та накладено на нього адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП.

Відповідно до експертного висновку від 26 травня 2015 року № 104/15, сума майнового збитку, завданого власнику пошкодженого в ДТП автомобіля LEXUS RX350, державний номерний знак НОМЕР_3, складає 230 003 грн 23 коп. За проведення експертизи, відповідно до квитанції від 18 травня 2015 року № 000438 позивачем була сплачена сума у розмірі 1500 грн.

Відповідач ОСОБА_5 частково компенсував суму майнових збитків у розмірі 6 тис. дол. США, що по курсу станом на 10 липня 2015 року - 1 долар США - 21 грн 48 коп. еквівалентно 128 880 грн 00 коп. Таким чином, сума майнових збитків, завданих в результаті ДТП, складає суму у розмірі 101 123 грн 23 коп.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 перед третіми особами під час керування автомобілем TOYOTA PRADO ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1, на час ДТП була застрахована в ТДВ «СК «НАСТА» за полісом від 01 червня 2013 року № АЕ/0557147. Позивач ОСОБА_4 звернулась до ТДВ «СК «НАСТА» з вимогою відшкодувати шкоду заподіяну її майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 жовтня 2013 року, у вигляді страхової виплати на загальну суму 49 тис. грн, але ТДВ «СК «НАСТА» страхової виплати за полісом від 01 червня 2013 року № АЕ/0557147 не здійснила.

За таких обставин, ОСОБА_4 просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь майнову шкоду в розмірі 52 123 грн 23 коп., з ТДВ «СК «НАСТА» на її користь відшкодування завданих майнових збитків у розмірі 49 тис. грн та стягнути з відповідачів на її користь витрати, пов'язані з розглядом справи.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ТДВ «СК «НАСТА» на користь ОСОБА_4 майнові збитки у розмірі 49 тис. грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнові збитки у розмірі 52 123 грн 23 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2016 року змінено в частині розміру відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнутої з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, зменшено цей розмір з 52 123 грн 23 коп. до 49 963 грн 23 коп., та в частині стягнення судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, тощо) володіє транспортним засобом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» експлуатація транспортного засобу забороняється без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судами попередніх інстанції встановлено, що 11 жовтня 2013 року близько 15 год. 55 хв. в м. Кривий Ріг на об'їзній дорозі Довгинцівського району в районі АЗС «Авіас», відповідач ОСОБА_5, керуючи автомобілем TOYOTA PRADO ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не переконався в тому, що це буде безпечним та при виникненні перешкоди для руху, не зміг зменшити швидкість руху аж до зупинки або безпечно об'їхати перешкоду, внаслідок чого скоїв наїзд на стоячий попереду автомобіль ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, після наїзду автомобіль ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_2, за інерцією викинуло на смугу зустрічного руху де він зіткнувся з автомобілем LEXUS RX350, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням позивача ОСОБА_4 Внаслідок зіткнення, автомобілі LEXUS RX350, державний номерний знак НОМЕР_3, отримав значні механічні пошкодження.

Згідно Постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2013 року відповідача ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля TOYOTA PRADO ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована за полісом № АЕ/0557147 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ «СК «НАСТА».

Відповідно до висновку від 26 травня 2015 року №104/15 експертного авто-товарознавчого дослідження власнику автомобіля LEXUS RX350, державний номерний знак НОМЕР_3, ОСОБА_4 в результаті його пошкодження у ДТП, станом на 17 жовтня 2013 року - момент проведення технічного огляду автомобіля позивача, завдано майнової шкоди у розмірі 230 003 грн 23 коп.

Відповідач ОСОБА_5 частково компенсував ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 6 тис. дол. США.

Заявою на типовому бланку номер справи 2013-10-11/006 позивач повідомила страхувальника ТДВ «СК «НАСТА» про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 11 жовтня 2013 року о 15 год. 55 хв. в м. Кривий Ріг за участю забезпеченого транспортного засобу.

Листом від 18 листопада 2013 року ТДВ «СК «НАСТА» підтвердила факт настання страхового випадку, та витребувала у позивача документи, необхідні для виплати грошових коштів. ОСОБА_4 надала страховій компанії усі витребувані документи, але страхова компанія не відшкодувала позивачу виплату про страховому випадку.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого у незміненій частині погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов правильного висновку про те, що у зв'язку з пошкодженням в результаті ДТП належного позивачу автомобіля, їй було завдано майнову шкоду, яку має компенсувати ТДВ «СК «НАСТА» в межах ліміту страхового відшкодування та відповідач ОСОБА_5 у розмірі фактично невідшкодованих збитків.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру відшкодування майнової шкоди, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, правильно виходив із того, що визначаючи розмір грошового відшкодування майнових збитків ОСОБА_4, заподіяних їй внаслідок ДТП, судом першої інстанції помилково визначено суму майнової шкоди, яка була добровільно компенсована відповідачем ОСОБА_5, що призвело неправильного вирішення питання щодо суми грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача на корить позивача.

Судами правильно враховано правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808 цс 15.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.О. Леванчук

О.М.Ситнік