АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Галась І.А.
№ 22-ц/796/3702/2016 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Гаращенка Д.Р., Ратнікової В.М.

при секретарі: Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - Гриня Костянтина Андрійовича на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що 09.01.2008 року між банком і ОСОБА_2 було укладено договір приєднання, за умовами якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав відповідачу кредит у вигляді установленого ліміту на платіжну картку у розмірі 6 500 грн. зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, до липня 2011 року. Оскільки договір неодноразово був пролонгований, а ОСОБА_2 не виконав належним чином своїх кредитних зобов'язань, банк просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12 172,65 грн. та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24.12.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Гринь К.А. подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що строк позовної давності переривається саме пред'явленням позову, а не ухваленням рішення. 21.01.2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було пред'явлено позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Таким чином, строк позовної давності було перервано та він розпочався спочатку починаючи з 21.01.2013 року та відповідно спливає 21.01.2016 року, а позивач звернувся до суду 15.09.2015 року, тобто в межах строку позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечував просив рішення суду у справі залишити без зміни.

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., пояснення осіб представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з пропуску строку позовної давності та із того, що позивачем не надано доказів про видачу відповідачу нової карти з новим строком дії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 13.102006 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір приєднання, за умовами якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало відповідачу кредит у розмірі 6500 грн. установленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається із заяви кредитора, тарифів надання кредиту, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконував умови договору внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість 12172 грн. 65 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Згідно з пунктом 9.12 Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Строк дії картки «Універсальна», яка видана на ім'я ОСОБА_2, закінчився в липені 2011 року.

Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

Відповідно до ч.1 ст.634 договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в

зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Питання щодо застосування строку позовної давності відповідно до ст.256 ЦК України, ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України, частини ч.4 ст.267 ЦК України , з урахуванням зазначених вище обставин, належним чином не з'ясовано.

Так, відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці, дія картки закінчилась у липні 2011 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у вересні 2015 року.

Пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, а також на те, що після закінчення строку дії договору банк не видавав ОСОБА_2 грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов'язань за договором від 09.01.2008 року не виконав.

Отже, з урахуванням того, що останні платежі були здійснені відповідачем у 2009 році, дія кредитної картки, виданої позивачем відповідачу ОСОБА_2 закінчилася у липні 2011 року, та позивачу про порушення відповідачем його права стало відомо з 2009 року, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав до застосування позовної давності, з урахуванням поданої про це відповідачем заяви, та відповідно, ухвалив законне рішення про відмову у позові у зв'язку зі спливом позовної давності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України в постановах №6-14 цс від 19.03.2014 року та від 24.09.2014 року № 6-103цс14.

З матеріалів справи убачається, що ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24.11.2013 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09.04.2013 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено та яким стягнуто з відповідача заборгованість в розмірі 25201 грн. 55 коп. - скасовано, позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.06.2014 року касаційна скарга ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відхилена, ухвал Апеляційного суду міста Києва від 24.12.2013 року була залишена без змін.

Отже, твердження апелянта про те, що строк позовної давності було перервано зверненням до суду із позовом у січні 2013 року є безпідставними, оскільки згідно з ч.1 ст.265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону. ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.218, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - Гриня Костянтина Андрійовича відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набираєзаконної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді